ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 165, 2015-11-09 12:00

משה גפני: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

מיקי לוי: אדוני, הצעה לסדר.

משה גפני: בבקשה.

מיקי לוי: נודע לנו שהיית בדרכך ליועץ המשפטי של הכנסת.

מיקי לוי: אני רוצה להבין האם בהיעדר תקציב הביטחון – זאת אומרת, שהצביעו נגדו – אנחנו יכולים, חוקית, לדון בתקציב המדינה ולגדר אותו?

מיקי לוי: מה המצב המשפטי?

מיקי לוי: אלא אם כן אדוני הלך לנושאים שהם נושאים אחרים, הייתי שמח לשמוע עליהם.

משה גפני: על מה הלכתי ליועץ המשפטי לכנסת, לדון על גובה המים בכינרת?

מיקי לוי: אני משוכנע שלא.

משה גפני: דיברתי אתו על העניין של תקציב הביטחון, שלא אושר בוועדה המשותפת לוועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון.

משה גפני: שאלתי אותו האם אני יכול להביא את תקציב המדינה בצורה הזאת.

משה גפני: לא קיבלתי תשובה, מתקיימים דיונים על העניין הזה, הלשכה המשפטית דנה על כך.

משה גפני: היה דבר כזה בעבר, היה תקדים כזה.

<שגית אפיק: לא בדיוק.

<שגית אפיק: שונה.

מנואל טרכטנברג: לא היה מצב שהוועדה הצביעה נגד התקציב.

<שגית אפיק: לא היה כזה.

<שגית אפיק: נכון.

משה גפני: היתה בעבר בעיה, שהיא לא אותו דבר כמו הבעיה הזאת, אבל היא דומה.

משה גפני: הוא אמר שבמשך היום הוא ייתן לי תשובה.

משה גפני: אם התשובה תהיה חיובית כנראה אבקש לכנס את הוועדה למחר.

משה גפני: לא ישיבה מהיום להיום.

מנואל טרכטנברג: מה זה חיובית?

משה גפני: חיובית, הפירוש שהבעיה נפתרת.

משה גפני: הוא אמר לי שיושבים על העניין הזה וברגע שתהיה תשובה חיובית ואני אחשוב שאני יכול לכנס את הוועדה אז אכנס אותה מחר.

משה גפני: כרגע אין לי תשובה אז אני לא מכנס.

מיקי לוי: בואו נמתין ונראה אם המשפטנים הפעם יתיישרו לפי הסרגל של היושרה והמשפט או ימצאו לנו איזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הם ימצאו את הנתיב.

אורלי לוי אבקסיס: הם יצירתיים.

מיקי לוי: כן, איזה גלגל הצלה.

משה גפני: אני לא מטיל דופי בלשכה המשפטית של הכנסת או ביועץ המשפטי של הכנסת.

משה גפני: הוא ייתן את חוות הדעת הנכונה ביותר.

מיקי לוי: הבעיה של הפוליטיקאים, לא של המשפטנים.

מיקי לוי: אני מקבל את התיקון.

משה גפני: אנחנו עדיין בסעיף של חוק ההתייעלות הכלכלית.

משה גפני: נשארו לנו שני דברים שלא קיבלנו החלטה לגביהם.

משה גפני: הראשון זה שומה לפי מיטב השפיטה.

משה גפני: יש לי בקשה, אם אתם רוצים להיות ענייניים בנושא הזה, בגלל שהלשכה המשפטית כבר מותשת לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו קצת מותשים.

משה גפני: בסדר, אז אם אפשר, לדון עניינית.

משה גפני: אפשר להצביע בעד או נגד, אבל לסיים את זה.

משה גפני: שומה לפי מיטב השפיטה ושומה חלקית, פרק ה' – מיסים.

משה גפני: בבקשה, היועצת המשפטית, איפה אנחנו עומדים עם העניין הזה?

<שגית אפיק: ניסחנו את מה שסוכם אתמול בוועדה.

<שגית אפיק: אחזור על הסיכום: הסיכום הוא שבמקום שלוש פלוס אחד יהיה ארבע שנים.

<שגית אפיק: לגבי פעולה חייבת בדיווח - יישאר המצב הקיים.

<שגית אפיק: לגבי כל יתר הפעולות שנכללו בכחול – אפשר יהיה לקבוע שומה חלקית לגבי חלק אחד בשנת מס אחת ולגבי אותו דוח.

<שגית אפיק: אקריא את זה.

<משה אשר: יש שאלה לגבי התחולה.

<שגית אפיק: ונשארה שאלה לגבי התחולה.

<שגית אפיק: אנחנו סוברים, אדוני היושב-ראש, להחיל את זה באופן רטרואקטיבי לגבי דוח משנת 2011 זאת רטרואקטיביות שהיא לא נכון.

<שגית אפיק: אפשר לקבוע תחילה - - -

<משה אשר: הסכמנו מ-2012.

אורלי לוי אבקסיס: למה רטרואקטיבי?

אורלי לוי אבקסיס: אנשים צריכים להכין - - -

<משה אשר: זה לא רטרואקטיבי.

מיקי לוי: מ-2012 יש לו ממילא שלוש פלוס אחד.

מיקי לוי: 2011 – אני אומר לך, גם בתפקידי בעבר לא הסכמתי, ומנהל רשות המסים שזה עושה שכל 2012.

זהבה גלאון: אני מודה שזה לא עושה לי שכל, אדוני.

<שגית אפיק: אני חושבת שזה רטרואקטיבי באותה מידה.

מיקי לוי: זה בסמכות שלו.

זהבה גלאון: יכול להיות, אבל אני רוצה לשמוע - - -

<שגית אפיק: אני חושבת שזה רטרואקטיבי באותה מידה ואני לא רואה סיבה להחיל את זה באופן כזה.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה להעיר.

זהבה גלאון: אנחנו לא עושים חקיקה רטרואקטיבית, צריכה להיות סיבה דרמטית.

זהבה גלאון: אין שום דרמה, בכל הכבוד להצעת החוק הזאת, ואין שום סיבה לחקיקה רטרואקטיבית ואני מבקשת שלא תאפשר את זה.

משה גפני: ספי, בבקשה.

מיקי לוי: זה לא רטרו, יש לו סמכות של שלוש פלוס אחד.

מיקי לוי: צריך להסביר את זה.

<שגית אפיק: אז שיישאר לו שלוש פלוס אחד לגבי הדוחות האלה.

<שגית אפיק: אין שום בעיה.

<שגית אפיק: יישאר לו שלוש פלוס אחד לגבי 2012.

מיקי לוי: בשביל 2012 לא צריך אותנו.

זהבה גלאון: אז תשאיר לו את הסמכות שלו ואל תבקש ממני - - -

משה גפני: רגע, שלא כל אחד - - -

זהבה גלאון: זה לא כל אחד, אני באמצע.

משה גפני: אבל אמרת, אמרת שאת מתנגדת לרטרואקטיביות.

זהבה גלאון: כן.

זהבה גלאון: אז אני אומרת שאם רוצים להשאיר לו את הסמכות של השלוש פלוס אחת – בבקשה.

זהבה גלאון: אבל אנחנו לא צריכים לעגן בחקיקה רטרואקטיביות.

זהבה גלאון: יש הבדל.

משה גפני: אורלי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו קובעים חוק אנחנו גם רוצים לראות שהציבור יכול לעמוד בו.

אורלי לוי אבקסיס: כשעכשיו אנחנו קובעים חוק אחורנית – גם ככה מלחיץ את המערכת, ואני לא יודעת עד כמה הנסיבות שבהן אנחנו נמצאים מצדיקות חקיקה רטרואקטיבית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באים לקבוע פה נוהל חדש, בואו נקבע מעכשיו ואילך.

אורלי לוי אבקסיס: הנסיבות שבהן אנחנו דנים ממש לא מצדיקות את הרטרואקטיביות בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני ממש עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

<משה אשר: אני חושב שלא כולם הבינו את הסיטואציה, אסביר אותה, וגם משרד המשפטים יוכל להסביר את הדברים.

<משה אשר: בסופו של דבר מדובר באיזה תקופה אפשר לבדוק את הדוח.

<משה אשר: דוחות 2011 למעשה עוד חודש ומשהו מתיישנים; דוחות 2012 - יש עוד שנה שלמה לבדוק אותם.

<משה אשר: מכיוון שאנחנו עוברים לארבע שנים, אנחנו אומרים שארבע שנים יכלו מדוחות 2012, זאת אומרת שאפשר לבדוק אותם לא עוד שנה אלא עוד שנתיים.

<משה אשר: זה הכול.

<משה אשר: ממילא אפשר לבדוק אותם עוד שנה, ואם אפשר להאריך בהארכת מנהל אז עוד שנתיים.

<משה אשר: אז אין פה הבדל גדול, ובוודאי שזה לא רטרואקטיבי.

<משה אשר: הייתי שמח שמשרד המשפטים - - -

אורלי לוי אבקסיס: היועץ המשפטי אומר שזה רטרואקטיבי.

<משה אשר: בסדר, אז הוא אומר.

<משה אשר: אבל יש גם את משרד המשפטים וגם הוא אומר.

זהבה גלאון: אין שום הצדקה לעשות את זה.

זהבה גלאון: אני נגד.

<משה אשר: אני לא בטוח שאין שום הצדקה.

זהבה גלאון: יש לך סמכות גם ככה לעשות את זה, לא בחקיקה.

משה גפני: משה וערן, אני יכול לקיים עכשיו דיון ארוך.

משה גפני: הסכמנו לארבע שנים.

זהבה גלאון: זה עניין של קוהרנטיות בחקיקה.

אלי כהן: זה עניין של גביית מיסים תקינה.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: ממש לא.

רחל עזריה: זה לא רטרואקטיבי באמת.

מיקי לוי: ל-2012 הוא לא צריך אותנו.

<ערן יעקב: אם ככה, הכחול.

<שגית אפיק: אז אם הוא לא צריך אותנו אז לא צריך לכתוב הוראת תחילה.

<שגית אפיק: אם הוא לא צריך אותנו לטעמכם, אז לא צריך לכתוב הוראת תחילה.

<שגית אפיק: נשאיר את זה פתוח.

<שגית אפיק: הכחול הוא 2011, ערן.

<שגית אפיק: אז אל תגיד הכחול, וזה כן רטרואקטיבי בעיניכם.

<ערן יעקב: בעינינו זה לא רטרואקטיבי.

משה גפני: הסכמנו לארבע שנים.

משה גפני: ההצעה של מיקי לוי היתה שלוש פלוס אחת.

<משה אשר: זה המצב הקיים.

<ערן יעקב: זה החוק.

<ערן יעקב: זה המצב הקיים.

משה גפני: יש סיכוי שאדבר בוועדה?

משה גפני: היתה הצעה, אתם באתם עם משהו חדש.

משה גפני: פורשים את זה, עושים את זה באופן כזה שבאים פעם בשנה ואפשר לפתוח את הדוח.

משה גפני: עשיתם בעיה מבחינת נישום.

משה גפני: אמרנו שצריך להוריד את זה לשנתיים – בגלל שאתה יוצר בעיה אתה צריך לצמצם את הזמן.

משה גפני: בדיון היה שזה יישאר שלוש פלוס אחד – שזאת היתה פשרה.

<שגית אפיק: לא, בסוף הם קיבלו ארבע שנים.

משה גפני: שניה, שגית.

משה גפני: הסמכנו בסוף למה שדרשתם, מופיע בנוסח ארבע שנים ולא שלוש פלוס אחת.

משה גפני: על מה נשאר הוויכוח?

משה גפני: הוויכוח נשאר האם יהיה כתוב בחוק רטרואקטיבי או שזה יהיה בעצם אותה שנה, רק זה יהיה שלוש פלוס אחת - זה יהיה ארבע.

משה גפני: האם צריך לכתוב בתוך החוק שהכנסת מוציאה תחת ידה חקיקה, כשמתחיל ויכוח אם זה רטרואקטיבי או לא?

<משה אשר: היא צריכה לומר מאיזו שנת מס היא מתחילה.

משה גפני: ארבע שנים.

<קריאה: מה אתה רוצה?

<קריאה: אתה רוצה להתחיל מ-2012?

<קריאה: אבל יש לך את 2012.

משה גפני: יש לך את זה.

<משה אשר: יש לי שנה, שיהיו לי שנתיים.

משה גפני: יש לך את זה.

רחל עזריה: כבוד היושב-ראש, אני לא מבינה למה זה הופך את זה לרטרואקטיבי.

<שגית אפיק: כי הדוחות של 2012 כבר הוגשו, ואין מקום להשאיר הנישום בחוסר ודאות כזה גדול בגלל חקיקה שמתרחשת במהלך השנה.

<שגית אפיק: זאת הסיבה.

רחל עזריה: אבל תקשיבו, חברים.

רחל עזריה: אני לא מבינה על מה הוויכוח, למה בכלל להעלות את הדיון הזה?

משה גפני: מה את מציעה?

רחל עזריה: אני מציעה לקבל את מה שהם מבקשים, אני לא מבינה למה לא.

רחל עזריה: השאלה היא מה אנחנו מייצגים, מה חשוב לוועדה.

משה גפני: יש להם ארבע שנים.

רחל עזריה: לא נכון.

רחל עזריה: עכשיו יש להם שנה והם רוצים עוד שנה.

<שגית אפיק: למה לשים את הנישום בחוסר ודאות כזה בגלל - - - ?

רחל עזריה: העולם הזה הוא עולם של ודאות?

רחל עזריה: אני לא מבינה את זה.

רחל עזריה: תשלם כמו שצריך, לא יהיה לך חוסר ודאות.

אראל מרגלית: דוחות שכבר הוגשו - - -

משה גפני: רגע, מה זה הדבר הזה?

משה גפני: ספי, אתחיל להוציא את אנשי הממשלה.

משה גפני: אתם כל היום מדברים.

משה גפני: מה אתה אומר, אראל?

אראל מרגלית: אני רוצה להבין.

אראל מרגלית: דוחות שכבר הוגשו – נניח שהוגשו עכשיו 2011, 2012 גם כן - - -

<משה אשר: הוגשו עכשיו 2014.

אראל מרגלית: אז אתם יכולים לפתוח אותם מחדש.

<משה אשר: אנחנו לא פותחים מחדש.

<משה אשר: השאלה היא מה תקופת הבדיקה שלהם, זה הכול.

<משה אשר: את דוחות 2012 ממילא אפשר לבדוק עוד שנה, ממילא הם בחוסר ודאות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז למה אתה רוצה עוד?

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים שאנחנו ניתן לכם אישור לעבוד בעצלתיים.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאתם מבקשים.

<קריאה: לא בעצלתיים, ממש לא.

<קריאה: על משה אשר אפשר להגיד הרבה דברים, אבל עצלתיים זה לא אחד מהם.

אורלי לוי אבקסיס: אז לכן הם צריכים לעמוד על מסגרת של ארבע שנים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה.

רחל עזריה: את מי אנחנו מייצגים?

רחל עזריה: מה הסיפור?

זהבה גלאון: זה לא הדיון, משה.

זהבה גלאון: אתה מסיט את הדיון למקום אחר.

זהבה גלאון: יש לך סמכות לעשות את מה שאתה רוצה.

זהבה גלאון: מה שאתה מבקש מאתנו זה לעגן בחקיקה - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש פה תקדים לחוקק חקיקה רטרואקטיבית ארבע שנים אחורנית.

אלי כהן: אין כאן תקדים.

אלי כהן: יש כאן קביעה שמי שצריך לשלם מיסים – שישלם, לטובת המטרות החברתיות שכבוד היו"ר רוצה, את רוצה ואני רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה צריך להבין: יש פה עכשיו איזושהי מגמה של חקיקה רטרואקטיבית.

אורלי לוי אבקסיס: אם נאשר פה נצטרך לאשר את זה גם במקומות אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם זה - - -

משה גפני: חבר הכנסת טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להבין עד הסוף כדי שלא נעשה פה טעות בהצבעה, חלילה.

מנואל טרכטנברג: כרגע המצב הוא, לפני התיקון הזה, שלוש פלוס אחת.

מנואל טרכטנברג: האם אני מבין נכון, שמי שהגיש שומה ל-2011, תקופת הבדיקה מסתיימת בסוף השנה הזאת?

<משה אשר: אלא אם כן, ברמה הספציפית, האריכו בעוד שנה.

זהבה גלאון: אבל יש לו אופציה לעשות את זה.

<משה אשר: ברמה הנקודתית.

רחל עזריה: על מה את מגינה?

זהבה גלאון: אני מגינה על חקיקה - - -

אראל מרגלית: רגע, רגע, עד כה - - -

משה גפני: רבותי, אי אפשר ככה.

משה גפני: זהבה, אלי, אני מבקש.

זהבה גלאון: אני רוצה - - - לגיטימציה.

זהבה גלאון: אתם באים וממציאים את הגלגל - - -

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: זהבה.

משה גפני: זה לא בסדר.

אראל מרגלית: צריך לדאוג, כי עושים מדי פעם גם עינוי לאנשים זכאים.

משה גפני: אראל, אתה נגד טרכטנברג?

משה גפני: אני רוצה לדעת.

אראל מרגלית: בשום אופן לא.

משה גפני: אז אל תפריע.

משה גפני: בבקשה.

מנואל טרכטנברג: אלה שהגישו ב-2012, יש להם על פי זה וגם על פי הקודם ארבע שנים, כלומר עד סוף 2016.

מנואל טרכטנברג: אין לך בעיה עם זה.

מנואל טרכטנברג: נכון?

אורלי לוי אבקסיס: הוא רוצה עוד.

מנואל טרכטנברג: לא.

מנואל טרכטנברג: ארבע שנים יתפסו לגבי 2012 עד סוף 2016, נכון?

<משה אשר: בתוך שנת המס.

<משה אשר: 2017.

אראל מרגלית: לא בטוח ש-2016 הליכוד עדיין יהיה בשלטון.

מנואל טרכטנברג: עד כה איך נהגתם, כשהיה שלוש פלוס אחת, כל השנים האלה?

מנואל טרכטנברג: הסתדרתם, הכול היה בסדר.

<משה אשר: לא.

<משה אשר: אם זה היה בסדר לא - - -

מנואל טרכטנברג: כל הוויכוח כאן הוא על מה קורה עם הנישומים של 2011, שהשומה שלהם לא נסגרה עד היום, כמה זמן יש לכם מולם.

מנואל טרכטנברג: נכון, אני מדייק?

<משה אשר: לא לא - - -

משה גפני: תשמע עד הסוף.

משה גפני: משה, לא תענה ככה.

משה גפני: אני שקוף בעיניך כל הזמן.

משה גפני: אני לא בש"ס.

מנואל טרכטנברג: כל מה שאני בא ואומר זה הדבר הבא: מכיוון שעם הנישומים האלה – עכשיו תיקנת אותי בצדק, כי זה שנת מס של 2011 - יש לך עד סוף 2016, אין לך באמת בעיה.

מנואל טרכטנברג: אז בוא נאשר את זה ככה, ארבע שנים, וגמרנו את הסיפור.

מנואל טרכטנברג: מה הבעיה?

משה גפני: כולם יצביעו בעד ארבע שנים.

מנואל טרכטנברג: תסביר לי מה לא בסדר במה שאמרתי.

<משה אשר: השאלה היא על איזה שנת מס אתה מחיל את ההוראה הזאת.

<משה אשר: אם אתה מחיל את זה על שנת מס 2011, אז דה פקטו אנשים שציפו שהשומה תתיישן להם בסוף השנה, אפשר לבדוק אותה גם בשנה הבאה.

<משה אשר: עזוב את הפלוס אחת.

מנואל טרכטנברג: אבל פלוס אחת הוא קריטי.

<משה אשר: הוא לא קריטי.

משה גפני: ואם אתה מחיל את זה על 2011?

<משה אשר: אני מסביר שוב.

<משה אשר: לכן הסכמנו לוותר על 2011, כי באמת אנשים מצפים שעוד חודש - - -

אראל מרגלית: לגמור עניין, להמשיך לנהל את העסק שלהם.

<משה אשר: שעוד חודש השומה מתיישנת ואי אפשר להגיע ל-2011.

משה גפני: מה קורה ב-2012?

<משה אשר: 2012 ממילא, בלי קשר לפלוס אחת, יש עוד שנה.

<משה אשר: אנחנו רוצים עוד שנתיים, זה הכול.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

<משה אשר: כי אנחנו עוברים עכשיו מודל אחר, של בדיקת עומק יותר ותיקים, ולכן בדברים האלה צריך להגיע ליותר.

<משה אשר: זה קדימה.

<קריאה: אדוני היושב-ראש, אפשר מילה?

<קריאה: לשכת עורכי הדין.

משה גפני: שניה, אני מפסיק את הדיון.

משה גפני: אני מבקש להפסיק עם זה.

<שגית אפיק: זה רטרואקטיבי כי הדוח כבר הוגש.

אראל מרגלית: אני מציע לכם להתקדם הלאה.

אראל מרגלית: מי שהגיש, לא הגיש – נגמר, תתקדמו הלאה.

אראל מרגלית: די, תנו לו לעבוד.

אראל מרגלית: מקסימום הוא הרוויח כמה גרושים, הפסיד כמה גרושים.

אראל מרגלית: תנו לו לעבוד.

משה גפני: ספי, בבקשה.

משה גפני: מה אתה מבקש להגיד, זה לא רטרואקטיבי?

<ספי זינגר: לא, אבל צריך להתייחס לזה.

<ספי זינגר: אם עולה פה דיון על השאלה של רטרואקטיביות - - -

משה גפני: רבותי, מה הולך פה?

משה גפני: רועי, מיקי, לא מכובד הדיון הזה.

משה גפני: בבקשה, ספי.

<ספי זינגר: מנקודת מבטנו לא מדובר בחקיקה רטרואקטיבית, היא פרוספקטיבית או אקטיבית.

<ספי זינגר: היא צופה פני עתיד, לא צופה פני עבר.

<ספי זינגר: היא מתייחסת אמנם לדוח שניתן, אבל היא קובעת דברים ביחס לעתיד.

<ספי זינגר: הסתכלנו גם על הצעת חוק ההתיישנות, שלא התקבלה, וגם האריכו את התקופה של חובות שלא התיישנו והאריכו אותה מעבר.

<ספי זינגר: כלומר, גם בחקיקה אזרחית שבה האריכו תקופת התיישנות, הצעת החוק האריכה את התקופה מעבר לתקופה המקורית.

אורלי לוי אבקסיס: אתמול התנגדתם לקחת רטרואקטיבית - - -

זהבה גלאון: תן דוגמאות לתקופות התיישנות שהארכנו.

זהבה גלאון: בוא נדבר על זה.

<ספי זינגר: זו הצעת חוק התיישנות משנת 2004, שאני לא חושב שהיא עברה.

<ספי זינגר: אבל בהצעת החוק שהיתה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא עברה.

אורלי לוי אבקסיס: אז על מה אנחנו מדברים?

אורלי לוי אבקסיס: היא הנותנת.

<ספי זינגר: אבל זה מלמד אותנו על העמדה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

זהבה גלאון: למה היא לא עברה?

<ספי זינגר: ברמה המשפטית, אין לאדם זכות או הסתמכות לזה שלא יבדקו את הדוחות שלו.

משה גפני: ספי, הבנתי.

משה גפני: שגית, את רוצה להשיב בקצרה?

משה גפני: תשיבי.

משה גפני: אני רוצה להגיד משהו.

<שגית אפיק: לרטרואקטיביות יש מספר חוליים שבגללם לא קובעים אותה בחקיקה.

<שגית אפיק: כאן מדובר בדוח שכבר הוגש, ולכן גם אם זאת לא רטרואקטיביות במובן המלא של המילה בהחלט מדובר ברטרואקטיביות שהיא לא ראויה ולא נכון לעשות אותה בחקיקה, בייחוד במצב הנוכחי, כשבחוק הקיים נותן פתרון למנהל רשות המיסים, ויש לו את האפשרות לתת את השנה הנוספת.

<שגית אפיק: אני לא חושבת שצריך, לגבי דוח שכבר הוגש, להשאיר את הנישום בחוסר ודאות בגלל חקיקה שהתרחשה לקראת סוף התקופה.

רחל עזריה: אבל הוא עדיין, גם ככה - - -

משה גפני: רחל, מה זה?

רחל עזריה: אבל זה צריך להיות קוהרנטי.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו, כראש השדולה לעסקים קטנים.

אראל מרגלית: משה, שימו לב, בסטטיסטיקה שהסתכלו עליה לאחרונה – 62% מהזמן של בעל עסק קטן הוא מבלה עם הרשויות.

אראל מרגלית: עכשיו אנחנו רוצים טיפה להוריד את זה, זה הכול.

אראל מרגלית: כל העניין הרטרואקטיבי הזה מוסיף לו עוד איזה 10%.

אראל מרגלית: תנו לאנשים לנהל את הביזנס, יביאו לכם יותר הכנסות.

זהבה גלאון: להם מוסיף אופציה לבדוק.

זהבה גלאון: לבעלי העסקים זה לא מוסיף, הם נשארים תלויים באוויר.

זהבה גלאון: אילו היתה לך טענה - - - הייתי יכולה להבין את הדרישה.

<קריאה: אדוני היושב-ראש, לשכת עורכי הדין – אפשר להגיד מילה?

זהבה גלאון: כן כן.

זהבה גלאון: אדוני בוא נשמע גם את לשכת עורכי הדין.

מיקי לוי: אני מציע פשרה - - -

זהבה גלאון: לא, אל תציע פשרה.

זהבה גלאון: השיטה לא מקובלת עלינו.

משה גפני: אני מבקש להגיד לכם ככה – אפשר שקט פה?

משה גפני: באתם בחוק הזה עם כמה דברים.

משה גפני: אני מבקש להפסיק לדבר.

משה גפני: הדבר הראשון היה שביקשתם לשנות משלוש פלוס אחת לארבע.

משה גפני: השני זה שיהיה אפשר להגיש מחלק מהדוחות – מה שאנחנו קוראים פרוסות.

<משה אשר: שומה חלקית.

משה גפני: שומה חלקית.

משה גפני: הדבר השלישי שאתם מבקשים, שהתחולה תהיה מ-2012, שזה יהיה כתוב בחוק, אף על פי שזה ויכוח על שנה נוספת – כן או לא, אחרי שהוא כבר הגיש דוחות.

משה גפני: אנחנו נותנים לכם את הדבר הראשון - את הארבע שנים; אנחנו נותנים לכם את הדבר השני – את הפרוסות; אנחנו נותנים לכם גם את הדבר השלישי, מכיוון שאתם מקבלים את התחולה מ-2012, בגלל שיש לכם ארבע שנים.

משה גפני: אתם מתעקשים שגם את זה יהיה כתוב בחוק, בניגוד לדעתם של רוב חברי הוועדה.

משה גפני: אני מציע לכם לרדת מהעניין הזה ולאשר את החוק.

רחל עזריה: אני מבקשת התייעצות סיעתית.

משה גפני: בבקשה.

רחל עזריה: תודה רבה.

משה גפני: חמש דקות הפסקה.

משה גפני: פרופ' טרכטנברג הציע הצעה.

משה גפני: אני שואל את רשות המיסים אם הם מסכימים לזה, אז הם אומרים שיש בעיה עם הנוסח.

זהבה גלאון: אנחנו לא יודעים מה ההצעה.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא יודעים מה ההצעה.

משה גפני: אני אגיד.

משה גפני: יהיה פה חתול בשק?

זהבה גלאון: אז תגיד, לפני שאתם מתעסקים - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נצביע, נכריע בהצבעה.

משה גפני: משה, אתה יכול להגיד מה הבעיה בנוסח?

משה גפני: ליאת, לא קיבלת את הנוסח?

<שגית אפיק: אז את יכולה להגיד מה הבעיה?

<ליאת גרבר: הבעיה היא שכתוב חלק אחד בלבד - - -

<קריאה: אבל זה לא רלוונטי לדיון הזה.

זהבה גלאון: אנחנו מבקשים לעצור את החוק הזה.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לעצור את החוק הזה ואנחנו רוצים נושא חדש - ראשי הרשויות שהגיעו הנה, שרוצים להגיע להטבת המס.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לעשות הפסקה ונשמע את ראשי הרשויות.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נעשה רטרואקטיבי בהטבות המס על 400 יישובים, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו עושים רטרואקטיבי – רטרואקטיבי על כל המועצות החדשות שנכנסו בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: (מחיאות כפיים)

אראל מרגלית: אנחנו אומרים די.

אראל מרגלית: די לממשלה הזאת - - -

אורלי לוי אבקסיס: דין אחד גם בהטבות – רטרואקטיבי פה, רטרואקטיבי בהטבות המס.

אראל מרגלית: ועכשיו, ראשי הרשויות, אנחנו מבקשים לשמוע אתכם.

אראל מרגלית: קומו, דברו, רוצים לשמוע אתכם.

אראל מרגלית: בבקשה, דבר.

אראל מרגלית: אנחנו עכשיו לוקחים יושב-ראש מתוקף הנושא.

אראל מרגלית: נשמע אותם, הם נמצאים פה וכבר מחכים - - -

משה גפני: אראל, יש גבול להתנהגות הזאת.

אראל מרגלית: יכול להיות שיש גבול, אבל גם יש גבול למס הכנסה וגם - - -

משה גפני: אני עוצר את הישיבה.

משה גפני: הישיבה מופסקת.

יצחק וקנין: עד מתי, אדוני היושב-ראש?

יצחק וקנין: כמה זמן?

משה גפני: מתי שאחליט.

אראל מרגלית: מה זאת אומרת?

אראל מרגלית: די עם מס הכנסה, מספיק.

<אילן שוחט: חבר הכנסת גפני, אנחנו מבקשים ממך, תכבד אותנו - - -

משה גפני: זה לא יהיה.

משה גפני: הפקרות לא תהיה, אראל, עם כל הכבוד.

אראל מרגלית: אין פה הפקרות.

משה גפני: אני מנהל את הישיבה.

אראל מרגלית: אז תנהל את הישיבה, ואנחנו באופוזיציה.

אראל מרגלית: אתה בקואליציה, אנחנו באופוזיציה; לך יש say, גם לנו יש say.

משה גפני: מאה אחוז.

זהבה גלאון: ההפקרות זה מה שקורה כאן עכשיו.

טלי פלוסקוב: יש יושב-ראש אחד - - -

משה גפני: יש יושב-ראש אחד ויש הרבה חברי כנסת.

זהבה גלאון: ההפקרות זה מה שקורה כאן עכשיו.

טלי פלוסקוב: יש פה כל כך הרבה ראשי רשויות - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה דעתך על רטרואקטיבי בהטבות המס ליישובים החדשים?

אורלי לוי אבקסיס: רטרואקטיבי בהטבות המס לרשויות החדשות שנכנסו למתווה החדש.

אורלי לוי אבקסיס: נאשר פה רטרואקטיבי – נאשר גם שם.

משה גפני: אני מביא את החוק להצבעה.

מיקי רוזנטל: רגע, יש לנו הסתייגויות, אדוני.

זהבה גלאון: יש לנו הסתייגויות.

אראל מרגלית: יש לנו הסתייגויות ויש לנו נושא חדש.

משה גפני: רבותי, אפשר להקשיב?

משה גפני: אני מבקש, היות שהגיעו לכאן ראשי עיריות וראשי רשויות מקומיות, אאפשר לכמה מהם להביע את עמדתם.

משה גפני: אבקש בינתיים שהיועצת המשפטית של הוועדה עם היועצת המשפטית של רשות המיסים ינסו להגיע לנוסח.

<קריאה: כבוד הרב, יש עוד דבר אחד רק לפני כן.

משה גפני: לא לא לא, אין דיון עם הלשכות.

<קריאה: לא דיון עם הלשכות.

<קריאה: אדוני, אנחנו יושבים פה 30 שעות לחכות לזה.

<קריאה: רק דבר אחד קטן.

משה גפני: אני לא הזמנתי.

משה גפני: אילן שוחט, ראש עיריית צפת, בבקשה.

<אילן שוחט: מכובדי יושב-ראש הוועדה, אני קודם כול מודה לך על שהסכמת לתת לנו את רשות הדיבור.

<אילן שוחט: אני ראש עיריית צפת, ואנחנו נמצאים פה היום - - -

משה גפני: מה זה?

משה גפני: לא מכובד הדבר הזה.

<אילן שוחט: אנחנו נמצאים פה היום למעלה מ-50 ראשי רשויות שהגיעו מכל רחבי הארץ.

<אילן שוחט: יש לנו השבתה כללית ברשויות שלנו, ואנחנו מוצאים את עצמנו באים לפתחה של הוועדה הזאת.

<אילן שוחט: אנחנו רואים בוועדה הזאת הוועדה החשובה ביותר והקריטית ביותר, ואני רוצה להסביר את הדברים.

<אילן שוחט: אתם, בוועדת הכספים בגלגוליה השונים בעשר השנים האחרונות, ישבתם על מתווה.

<אילן שוחט: המתווה הזה הוגש על-ידי פקידי האוצר, והמתווה הזה בנה נוסחה שיש מאחוריה מדיניות אחידה, שוויונית, שקובעת פרמטרים לקבלת הטבות מס.

<אילן שוחט: היא מדברת על מרחק ממרכז הארץ, היא מדברת על מצב סוציואקונומי והיא מרחק מגבולות.

<אילן שוחט: היום יש עוולה וחוסר צדק גם בדרך שזה מחולק וגם לערים שזה מחולק.

<אילן שוחט: לא תשמע פה ויכוח של אף אחד מראשי הרשויות על הפורמולה, על הנוסחה הזאת.

<אילן שוחט: כולנו פה מסכימים על הנוסחה הזאת.

<אילן שוחט: יש כאלה שמקבלים קצת יותר ויש כאלה שמקבלים קצת פחות, יש כאלה שירד להם ויש כאלה שקיבלו.

<אילן שוחט: הפורמולה מקובלת, מוסכמת.

<אילן שוחט: היא היתה פה ערב הצבעה ולצערי הרב - - -

אורלי לוי אבקסיס: היא גם הוסיפה - - -

<אילן שוחט: היא גם הוסיפה הרבה רשויות, היא מתקנת עוול.

<אילן שוחט: אם תשאלו אותי אם זאת הנוסחה הכי טובה, אני אומר לכם: לא, הייתי עושה משהו אחר.

<אילן שוחט: אבל גמרנו, דשנו בזה כבר עשר שנים.

<אילן שוחט: הנושא עלה חפה להצבעה ובדקה ה-90, בגלל שלוש רשויות - שזכותן להפגין – שנפגעו ב-2%–3%: עכו, נהרייה ומעלות.

<אילן שוחט: הן נפגעו, תפגינו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הן לא הוצאו, נכון?

<אילן שוחט: והן לא הוצאו, רק ירדו ב-2%–3%.

מיקי לוי: 3%.

אראל מרגלית: הם לא אלה ששברו.

אראל מרגלית: מי ששבר את זה הוא סמוטריץ.

<קריאות: לא נכון.

<אילן שוחט: בגלל הדבר הזה - - -

בצלאל סמוטריץ': אראל היה חייב לעשות טיפה פוליטיקה פה.

בצלאל סמוטריץ': יש הרי פריימריס עוד מעט.

אראל מרגלית: איזה פריימריס?

אראל מרגלית: אין שום פריימריס.

אראל מרגלית: אתה שברת את זה.

<אילן שוחט: בגלל הדבר הזה, ראש הממשלה ראה את הוויכוח, ובצורה שרירותית ובלי חשיבה, הודיע על דחייה של ההחלטה פה לשלושה חושים אחרים תקציב המדינה.

<אילן שוחט: אני אומר לך בשם כל ראשי הרשויות שיושבים פה: אנחנו לא מוכנים לחכות שלושה חודשים אחרי תקציב המדינה.

<אילן שוחט: אנחנו קוראים לך, חבר הכנסת גפני, ידידי ורעי – אתה גם היחידי שאין לו פריימריס, ואתה יכול לעשות דברים - - -

משה גפני: לא, היום להרבה אין פריימריס.

משה גפני: פוחדים - - -

<אילן שוחט: גם לא היה פריימריס.

<אילן שוחט: אבל אני אומר: אתה היחיד שיכול להוביל את זה.

<אילן שוחט: אני קורא לחברי הקואליציה: כל חבר הכנסת של הליכוד, של כחלון ושל דרעי – אתם קוראים לעצמכם חברתיים?

<אילן שוחט: תהיו אמיצים, תגידו: לא מצביעים על תקציב המדינה עד שלא עוברות הטבות המס במתווה הזה, וכל מי שלא יצביע בעד נבוא אתו בפוליטיקה ובבחירות.

<אילן שוחט: לתושבים הגיע עד פה.

<אילן שוחט: תהיו אמיצים, תקבלו החלטה, תגאלו אותנו כבר מהמסכנות הזאת, שאנחנו כמו עניים בפתח.

<אילן שוחט: איפה כל החברתיים?

<אילן שוחט: איפה השקופים?

<אילן שוחט: איפה כחלון?

<אילן שוחט: איפה כולכם?

<אילן שוחט: תצביעו נגד, תגידו לביבי נתניהו - - -

יצחק וקנין: איפה ליברמן?

<אילן שוחט: ליברמן מצביע נגד.

אורן אסף חזן: ואם יעבור הוא יצביע בעד?

<אילן שוחט: אני לא מייצג פה את ליברמן.

<אילן שוחט: אני מדבר בשם תושבי צפת.

<אילן שוחט: - - - את הטבות המס.

<אילן שוחט: רבותי, אנחנו ניפגש עם כולכם.

יצחק וקנין: אל תאיים.

יצחק וקנין: חוצפן.

יצחק וקנין: אני לא רוצה לעזור לכם?

<אילן שוחט: אתה חברתי?

<אילן שוחט: אז תצביע אתנו, עם החברתיים.

יצחק וקנין: אני חברתי יותר ממך.

<אילן שוחט: אז תצביע עם החברתיים.

משה גפני: לא, לא אאפשר יותר.

משה גפני: אני רוצה להמשיך את הדיון כאן, אני תיכף רוצה לסכם.

משה גפני: עדי אלדר, בבקשה.

משה גפני: בקצרה.

אורן אסף חזן: אם יביאו את זה להצבעה – נצביע.

אורן אסף חזן: אילן, תאמין לי.

משה גפני: רבותי, אני מבקש.

יצחק וקנין: אל תאיימו עלינו.

טלי פלוסקוב: אל תערבו פוליטיקה, רבותי.

טלי פלוסקוב: כאן זה שייך לכל המפלגות, בלי יוצא מן הכלל.

יצחק וקנין: בלי איומים פה.

יצחק וקנין: כל ועדת הכספים בעד מה שמונח.

יצחק וקנין: כולם.

יצחק וקנין: אל תעשו מזה מפלגות ולא כלום.

אראל מרגלית: המחנך שלי מכרמיאל רוצה לדבר.

משה גפני: אראל, אני לא מסכים.

משה גפני: עדי אלדר, בבקשה.

<עדי אלדר: הגענו ממרחקים לכאן כי אנחנו מכבדים את חברי הכנסת.

<עדי אלדר: אני אומר לחברי הכנסת: יש לכם הזדמנות היסטורית לתקן עוול ולהביא צדק לגליל ולנגב.

<עדי אלדר: אנחנו רשויות שמחכות כבר שנים רבות שיתקנו את העוולה שעשו לנו, שחלק מקבל וחלק לא מקבל ביישובים סמוכים.

<עדי אלדר: אין שום הצדקה.

<עדי אלדר: יש לכם פה הזדמנות לבוא לאנשי הגליל והנגב ולומר להם: אנחנו אתכם, אנחנו רוצים לעודד אתכם, רוצים שהיישובים שלנו יגדלו.

בצלאל סמוטריץ': אבל אדון אלדר, איך אתה מצפה שזה יעבור אם האצבעות שלחצו על ההדק נמצאות עכשיו בשלטון?

משה גפני: בצלאל, זה לא מכובד.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל האצבעות שלחצו על ההדק עכשיו בשלטון.

בצלאל סמוטריץ': - - - לא מבין.

אורלי לוי אבקסיס: בצלאל, עוד הפעם אתה שם מקלות בגלגלים?

אראל מרגלית: בצלאל, יש פה איזה עדת צעקניות, לדעתך?

משה גפני: - - - ממש מכבד את הכנסת.

זהבה גלאון: אמרת את זה בפעם הקודמת.

זהבה גלאון: שתוק עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': גפני, אתה לחצת על ההדק?

בצלאל סמוטריץ': איך אתה נותן לה לדבר פה בכלל?

זהבה גלאון: המחנה שלך לחץ על ההדק.

אורן אסף חזן: אל תהיי חצופה.

אורן אסף חזן: המסיתה הראשית - לא מתביישת?

אורן אסף חזן: המסיתה הראשית, אני בגלל אנשים כמוה מתבייש להיות בכנסת.

אראל מרגלית: אורן, רגע, זה הזמן להתאחד.

אראל מרגלית: יש בינינו הסכמה, בואו נתאחד.

אורן אסף חזן: שתחזור בה ממה שהיא אמרה.

אורן אסף חזן: אראל, אתה רוצה הסכמות?

אורן אסף חזן: שתחזור בה ממה שאמרה.

משה גפני: עדי, תשלים.

משה גפני: אראל, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

משה גפני: אתה לא יכול להתנהג ככה.

אראל מרגלית: איך אני מתנהג?

<עדי אלדר: אני רוצה לומר לחבר הכנסת בצלאל על מה שהוא אמר, במשפט אחד: האמת כואבת.

<עדי אלדר: שמעת אותי?

<עדי אלדר: האמת כואבת.

בצלאל סמוטריץ': השקר יותר כואב.

בצלאל סמוטריץ': תאמין לי שהשקר יותר כואב.

אורלי לוי אבקסיס: בצלאל, בנט החליט ל- - - את המתווה.

אורלי לוי אבקסיס: למה אתה עוד פעם עושה יחסי ציבור רעים?

טלי פלוסקוב: חברים, התבלבלתם.

טלי פלוסקוב: אתם עושים פוליטיקה כשיש פה רוב של אנשים שרוצים לתמוך במתווה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבוועדת הכספים יש קונצנזוס בנוגע למתווה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו לא נהרוס את התחושה של הקונצנזוס.

אורלי לוי אבקסיס: בוא נעלה להצבעה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: תסיים, עדי.

<עדי אלדר: אני מבקש מחברי הכנסת: אנא מכם, תחשבו על הפריפריה, תחשבו על הצדק שאנחנו מבקשים.

<עדי אלדר: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש לומר לכם את תמונת המצב כמות שהיא.

משה גפני: אני מבקש שיהיה שקט.

משה גפני: מה שקרה זה שהממשלה היתה אמורה לחוקק את החוק הזה, כבר הרבה שנים שזה קורה.

משה גפני: אמרתי בקדנציה הקודמת, כשהייתי יושב-ראש הוועדה, שאם הממשלה לא תחוקק את החוק הזה ועדת הכספים תחוקק.

משה גפני: עזבתי ועברתי לאופוזיציה, העניין הזה לא התקדם.

משה גפני: בתחילת הקדנציה הזאת אמרתי שעומד להיות פסק דין של בג"ץ, שקודם כול מוציא בפועל חמישה יישובים.

משה גפני: ההערכה שלי - אמרתי את זה כאן בוועדה, החברים גם יודעים את זה - שבסופו של דבר כולם יודעים שההטבות שניתנות היום הן בלי קריטריונים ולכן הכול ייפסל.

משה גפני: בג"ץ יהיה צודק.

משה גפני: אני חולק על בג"ץ בהמון דברים; במקרה הזה כאילו לוקחים כספי ציבור ומחלקים את זה לפי מי שקרוב יותר לוועדה ומי שקרוב יותר להחלטות.

משה גפני: אמרתי: נעביר החלטה כאן.

משה גפני: ישבתי עם אנשים שעסקו בעניין הזה גם ברשות המסים, ישבה היועצת המשפטית של הוועדה, הכנו תוכנית שהיא קריטריונית, היא בנויה משלושה חלקים.

מאיר כהן: גפני, על פי איזה קריטריון הועברו שלשום 530 מיליון שקלים לחינוך החרדי?

<קריאה: רגע רגע - - -

מיקי רוזנטל: חלאס, די כבר.

אורן אסף חזן: מה קשור שמיטה להר סיני?

משה גפני: אני מבקש לא לעזור לי.

משה גפני: יש כאלה, כנראה, שרוצים להרוס את - - -

מאיר כהן: לא, אנחנו לא רוצים.

מאיר כהן: גפני, לא רוצים להרוס.

מאיר כהן: אנחנו תומכים, אבל כשאתה מדבר על קריטריון, שתרעד לך קצת הלשון.

מאיר כהן: סליחה ידידי הטוב.

אורלי לוי אבקסיס: חבל, חבל לערבב את זה.

משה גפני: הנזק שאתם עשיתם כשהייתם בממשלה – עדיף שלא אדבר על זה.

משה גפני: אתם יושבים ומצביעים פה על קצבאות הילדים, בעד, כשאתם הרסתם את זה.

מאיר כהן: היות ומדובר בהטבות המס - - -

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, לי לא רועד שום דבר כשאני מדבר על קריטריונים, כשאני מדבר על הטבות מס וכשאני מדבר על דברים שהם לדאוג לכלל האוכלוסייה.

משה גפני: לא רועד לי כלום, אבל לא חשוב.

משה גפני: לי יש קבלות; לך, כחבר כנסת וכשר, אין.

משה גפני: אתם, מה שעשיתם בממשלה הקודמת - למה לא הבאתם את זה?

משה גפני: למה לא פתרתם את הבעיה?

מאיר כהן: הבאנו את זה, ועוד איך הבאנו את זה.

מאיר כהן: הבאנו ולא עשינו עם זה משחקים פוליטיים.

מאיר כהן: אל תגיד שלא הבאנו את זה.

אראל מרגלית: מאיר, אנחנו רוצים לדבר על הטבות מס.

משה גפני: מאיר, אתה רוצה לסייע בעניין הזה?

מאיר כהן: לגמרי.

אראל מרגלית: אז בואו נסייע, כולנו – קואליציה, אופוזיציה.

מאיר כהן: צריך פנייה לראש הממשלה, שיגיד לך להעלות את זה וזהו.

משה גפני: אתה, אל תגיד לי - - - שתהיה.

משה גפני: הבאנו מתווה, המתווה הזה מורכב משלושה חלקים.

משה גפני: החלק האחד הוא מצב הפריפריאלי – המרחק ממרכז הארץ או מעיר גדולה; החלק השני הוא המצב הסוציואקונומי של היישוב, והחלק השלישי הוא קרבה לגבול.

משה גפני: אלה פרמטרים שבכל מקרה עומדים בבג"ץ.

משה גפני: בעניין הזה אנחנו חרדים לעניין שבג"ץ לא יפסול גם את זה ואז אנחנו במצב רע מאוד.

משה גפני: לאחר שהקריטריונים האלה הוכנו, התברר לנו שיש כמה יישובים שנפגעו - מי יותר ומי פחות.

משה גפני: חיפשנו דרכים בתוך המתווה לתקן את זה.

משה גפני: למשל, כפר ורדים – לפי הקריטריונים הקיימים, על פי המתווה, יוצא מהטבות המס.

משה גפני: אמרנו: נמשיך את זה שנתיים, בגלל שהוא היישוב היחידי שיוצא לחלוטין מהמתווה הזה.

משה גפני: הוא ימשיך לקבל את ה-11% - שזה אחוז גבוה - שנתיים.

משה גפני: אמרתי שבמהלך השנתיים האלה ננסה להכניס אותו לחוק של ההעדפה, גם בנושא של תעשייה, בעידוד השקעות הון – בכל הדברים שכפר ורדים יכול להיכנס.

משה גפני: הציעו לי אז לשנות את קו הגבול – במקום תשעה ק"מ שיהיה 10 ק"מ.

משה גפני: לא הסכמתי.

משה גפני: זה דבר שאסור לעשות אותו בגלל שזה נראה מלאכותי לחלוטין.

משה גפני: אני גם לא חושב שזה נכון מבחינה ציבורית שהזזנו את קו הגבול בגלל כפר ורדים.

משה גפני: לכפר ורדים מצאנו פתרון.

משה גפני: הפתרון הוא גם שיש בנייה עכשיו, השנתיים האלה חשובות, הם מקבלים 11% ולאחר מכן בעידוד השקעות הון ובכמה דברים של חקיקה.

משה גפני: גם דיברתי עם אריה דרעי, כשהוא עדיין היה שר הכלכלה, ללכת לכיוון הזה.

משה גפני: נראה מי שר הכלכלה הבא, אם החוק הזה יעבור, ונפתור את הבעיה של כפר ורדים.

משה גפני: היתה בעיה עם מעלות, היתה בעיה עם נהרייה, היו בעיות עם עכו.

אורלי לוי אבקסיס: גם עם מועצות אזוריות - - -

<קריאה: תמיד יהיו בעיות.

משה גפני: היו בעיות עם היישובים האלה - מצאנו דרכים להיטיב אתם, להעלות בעוד 1%.

משה גפני: הרי אנחנו מדברים על 1% - בעכו זה 4%, במעלות ובנהרייה זה 2%.

משה גפני: מצאנו דרכים להעלות את זה.

משה גפני: לא יהיה מתווה מושלם, בגלל שעל מתווה מושלם – כמו שבאים אלי ואומרים שנוסיף פה יישוב, שם יישוב - אין להוסיף יישוב.

משה גפני: להוסיף יישוב זה להוסיף את כל המכלול של הישובים – יהודים וערבים – שנמצאים באותו קו רוחב.

משה גפני: אנחנו יכולים להגיע למתווה שאפשר למזער בו נזקים באופן כמעט טוטלי.

משה גפני: כמעט.

משה גפני: הוא לא ימוזער אף פעם מכיוון ששר האוצר, בצדק, לא מוכן ליותר מ-1.2 מיליארד.

משה גפני: אפשר פה ושם להוסיף עוד קצת, אבל לא מעבר לעניין הזה.

משה גפני: יש לעניין פתרון.

משה גפני: התקיים דיון אצל ראש הממשלה עם שרים וראשי המפלגות.

משה גפני: יש כנראה חשש מהעניין של התקציב.

משה גפני: בתקציב יכול להיות שאנשים יהיו מרוגזים, יכולות להיות בעיות – זה ניתוח שהוא קשה, זה יכול לפגוע בתקציב.

משה גפני: בהתחלה חבר הכנסת סמוטריץ העלה את הנושא של יהודה ושומרון, ואני בעד יהודה ושומרון.

אראל מרגלית: גם בעד ירושלים, שלא מקבלת - - -

משה גפני: אני בעד ירושלים, אני בעד הנגב, אני בעד הגליל.

משה גפני: אמרתי: זה לא נכנס למתווה הזה, זה לא יכול להיכנס.

משה גפני: קרית ארבע וחברון לא נמצאת במפת היישובים של הטבות המס היום.

משה גפני: במתווה שלנו הם נכנסים.

אורלי לוי אבקסיס: לפי הקריטריונים האחידים.

משה גפני: האחידים, מכיוון שבמפה הם בפנים, הם נמצאים בחבל ארץ כזה.

משה גפני: לא בגלל שזה חברון או קרית ארבע או בגלל שזה יהודה ושומרון, אלא בגלל שעל-פי המתווה הם בפנים.

משה גפני: הפגיעה במתווה הוציאה אותם החוצה, הם נשארו בחוץ.

משה גפני: אותו דבר רמת הגולן – רמת הגולן בחוץ, קצרין בחוץ, ללא שום היגיון.

משה גפני: לא היה להם לובי מתי שחוקקו את החוקים הקודמים.

משה גפני: על פי המתווה הם בפנים בגלל שהם נמצאים בתוך הקריטריונים שעליהם דיברנו.

משה גפני: כך זה עשרות יישובים.

משה גפני: כרמיאל – כרמיאל זה מקום שלכל הדעות צריך לתת לו הטבות – אני לא אומר ברמה הגבוהה – היא בחוץ.

אראל מרגלית: לא ברמה הגבוהה ביותר.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אשאר חבר של עדי אלדר גם אם אגיד את האמת לגמרי; הוא לא יכול להיות ברמה הגבוהה ביותר, כמו קרית שמונה, אבל הוא יכול להיות ברמה גבוהה.

משה גפני: הוא בחוץ.

משה גפני: עזבו את הבג"ץ, האם זה נכון מה שאנחנו עושים כאן?

אורלי לוי אבקסיס: אזכיר רק שבית שאן, ערד - - -

מיקי רוזנטל: תביא את זה להצבעה.

משה גפני: לכן אני אומר, יש מתווה.

משה גפני: המתווה הזה, צריך עוד קצת לשפר אותו, אנחנו נשפר אותו.

משה גפני: לא אביא אותו להצבעה כדי ליפול בו.

משה גפני: אתמול חבר הכנסת מיקי רוזנטל ביקש להכניס את זה כהסתייגות בחוק ההסדרים.

אורלי לוי אבקסיס: גם אני ביקשתי.

משה גפני: גם חברת הכנסת אורלי לוי.

משה גפני: ביקשתי לא לעשות את זה.

<קריאה: למה?

משה גפני: בגלל שברגע שראש הממשלה מבקש, וגם שר האוצר ורבים מהשרים, להכניס את זה פה בהסתייגות על חוק של 1.2 מיליארד שקל – הייתי רוצה לעשות את זה - - --

מיקי רוזנטל: תאמין לי, תוציא לו את הערמונים מהאש.

מיקי רוזנטל: הוא יודה לך בסוף.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי שראש הממשלה אישר את זה עכשיו.

משה גפני: ביקשתי להמתין עם זה, וחברי הכנסת נעתרו לבקשתי.

משה גפני: ביקשתי כבר מכמה שידברו, וגם אני הולך לדבר, לראות האם אנחנו יכולים.

משה גפני: אני לא רוצה לדבר על לוחות זמנים, אבל אביא את זה - - -

<ניסן בן חמו: לוחות זמנים זה הקריטי.

<קריאות: חבר הכנסת גפני, הדבר הנכון לעשות זה כן להביא את זה לפני התקציב, שזה יאושר לפני התקציב.

משה גפני: תנו לי רק להשלים.

משה גפני: אני אעשה כל מאמץ.

משה גפני: לא אביא את זה אם המצב יישאר כמו שהוא, אעשה כל מאמץ להביא את זה בהקדם האפשרי.

זהבה גלאון: מה זה ההקדם האפשרי?

זהבה גלאון: מה זה – היום, מחר?

טלי פלוסקוב: אבל הוא אמר שהוא לא ידבר על לוחות זמנים.

זהבה גלאון: לא נולדנו אתמול.

רועי פולקמן: הדד-ליין הוא סוף החודש.

משה גפני: זה שאתם, ראשי הרשויות, הגעתם לכנסת – אתם אנשי ציבור, אתם ראשי רשויות, לכל אחד מכם יש מפלגה, וגם מי שאין לו מפלגה והוא עצמאי יש לו השפעה על ראשי המפלגות שנמצאים כאן.

משה גפני: אני מאוד מבקש, אם אתם רוצים בהצלחת המאבק הזה, לא להכניס לזה פוליטיקה.

משה גפני: אם נתחיל להתדיין אחד עם השני - זה נמצא במפלגה הזאת, זה נמצא במפלגה הזאת, וזה ימין, וזה שמאל, וזה יהודים, וזה ערבים, וזה חרדים, וזה חילונים – אין בעיה במדינת ישראל לפוצץ קונצנזוס בחמש דקות.

<שמעון סוויסה: אבל אנחנו לא עושים פוליטיקה.

<שמעון סוויסה: חבר הכנסת גפני, כולנו מבינים שהמתווה הזה הוא נכון.

<שמעון סוויסה: בואו תחליטו שמאשרים אותו לפני התקציב.

<שמעון סוויסה: זה לא יכול להימשך כך, תחליטו.

אראל מרגלית: ראשי הרשויות, אתם נמצאים פה – תדברו.

אראל מרגלית: תדברו בקול רם.

מיקי לוי: - - - שמוכרים אתכם - - -

<יוסי בן דוד: שמי יוסי בן דוד, ראש עיריית טבריה.

<יוסי בן דוד: אני פה עם כל ראשי הרשויות, המועצות, המועצות האזוריות, היישובים, הכפרים - כולם פה.

<יוסי בן דוד: כולם פה מייצגים 750,000 תושבים, הם הצביעו לכל מפלגות הבית, לכל מי שיושב פה.

<יוסי בן דוד: כל אחד מכם נשלח על-ידי האנשים האלה.

<יוסי בן דוד: זה לא אנחנו שנמצאים פה מולכם, זה לא השיקול הפוליטי, מה שעומד פה, אדוני היושב-ראש, זה אותם 750,000 תושבים שעיניהם נשואות אליכם.

<יוסי בן דוד: בטבריה 12 שנים מספרים לנו סיפורים, מאז שביטלו את הטבת המס.

<יוסי בן דוד: 12 שנים מספרים את הסיפור הזה - שהנה זה עומד לקרות, והנה יש תוספת, והנה החליטו - ואז בחירות, ואז בג"ץ.

<יוסי בן דוד: 12 שנים.

<יוסי בן דוד: אני אומר לך, כראש עיר - 7%.

<יוסי בן דוד: יכולתי לטעון: למה לצפת 9% ואני 7%?

<יוסי בן דוד: למה לעמק הירדן 9% ולי 7%?

<יוסי בן דוד: אני מקבל את המתווה הזה.

<יוסי בן דוד: החלטתם עליו, דנתם בו, דשתם בו כל כך הרבה שנים – מבועז סופר, התחלפו ברשות המיסים.

<יוסי בן דוד: וראיתי באיזו נחישות ובאיזה מאמץ רשות המיסים נלחמת פה על הנושא של השומה, באותה נחישות מצופה שאתם תילחמו - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<קריאה: כבוד היושב-ראש, יורם - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני עושה הפסקה.

<יוסי בן דוד: אנחנו לא צריכים לבוא עם צמיגים לירושלים.

<יוסי בן דוד: חבר הכנסת גפני, הגיע הזמן, זה לא יכול להימשך.

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים להגיש הצעה לסדר.

אראל מרגלית: האם אנחנו יכולים להגיש הצעה לסדר?

מיקי לוי: ידידיי, ראשי הערים - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: הישיבה נעולה.

משה גפני: רבותי, אני לא רוצה שייצא מכאן כאילו הישיבה התפוצצה וכאילו היו פה צעקות.

משה גפני: בחדר הזה אין אחד שלא רוצה להעביר את המתווה הזה לפני התקציב.

משה גפני: אנחנו נמצאים באמצע דיונים על תקציב, באמצע דיונים על חוק ההסדרים, אין לנו זמן לעניין הזה.

משה גפני: זאת בעיה מבחינת לוחות הזמנים.

משה גפני: אתם הבעתם את עמדתכם, אני אומר לכם שנעשה כל מאמץ להעביר את החוק הזה לפני התקציב, במסגרת התקציב.

<קריאות: או, זה מה שרצינו לשמוע.

משה גפני: כאילו שאתם צריכים לשכנע שאעביר את החוק שאני עובד עליו חודשיים.

משה גפני: אתם לא צריכים לשכנע אותי.

משה גפני: אני לא רוצה שהעניין הזה ייתקע, אני עושה כל מאמץ על מנת שזה יקרה, לדבר עם כולם.

משה גפני: אני מבקש שהישיבה הזאת תסתיים עכשיו, שהיא תסתיים בשקט כפי שראוי, כאשר אין חילוקי דעות.

משה גפני: אנחנו אחים בעניין הזה, אין דיון לגבי הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה שורש המחלוקת?

אורלי לוי אבקסיס: מי מעכב את זה?

אורלי לוי אבקסיס: בוא נשים פה על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: מי מעכב?

משה גפני: לא רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: בסוף אנחנו אשמים - - - בוא נעשה הרמת מסך: מי תוקע את החוק?

משה גפני: לא רוצה לעשות הרמת מסך.

משה גפני: אני צריך לדבר רק נגד מישהו אחד, ואין את המתווה.

אורלי לוי אבקסיס: אז חבל מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: שיידעו לפחות מי - - -

משה גפני: מאה אחוז, שיידעו.

משה גפני: ידעו, ואין מתווה.

<קריאה: אבל גפני, אנחנו יודעים שאתה רוצה ועושה הכול.

משה גפני: תסמכו עלי שאני עושה כל מאמץ על מנת שזה יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להעלות את זה להצבעה בוועדה ולא להוריד למליאה, בכפוף ל-.

משה גפני: אני מציע שהישיבה תסתיים עכשיו.

משה גפני: אתם תעשו את מה שאתם רוצים לעשות במקומות, לא כאן עכשיו, מכיוון שכאן כולם תומכים בעניין הזה.

משה גפני: השאלה הטקטית – איך להביא את זה ומתי להביא את זה - נעשה יחד מאמץ.

משה גפני: אין חילוקי דעות בין חברי ועדת הכספים שצריך להעביר את זה ועכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, לראש הממשלה חשוב מאוד התקציב, כמו שלכם חשוב הטבות המס.

אורלי לוי אבקסיס: תשימו את התקציב בן ערובה להטבות המס, אין לכם אופציה אחרת.

<קריאה: חייבים להכניס את הטבות המס בתוך התקציב, לפני התקציב.

<דובר: אם יושב-ראש ועדת הכספים התחייב לעשות כל מאמץ להביא להצבעה - - -

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: אני מציע לסיים כאן.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.