ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 65, 2015-10-20 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם.

אלי אלאלוף: היום ה-20 באוקטובר 2015, ז' בחשוון תשע"ו, השעה 09:12.

אלי אלאלוף: אני בהתרגשות גאה לפתוח את יום העוני הבין לאומי בכנסת, במסגרת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אם מישהו היה אומר לי לפני שנתיים, שאחרי שעשיתי מה שעשיתי במסגרת הפילנתרופיה, אני אמצא את עצמי פה יושב כחבר כנסת, אז בטוח שהוא לא היה מאמין, וודאי שאני עד היום לא מאמין, שזה קודם, אבל בזכות, מודה באשמה, בזכות חברות מאד מיוחדת בין מאיר כהן לביני.

אלי אלאלוף: כשמאיר התמתנה לשר העבודה והרווחה, שר הרווחה והשירותים החברתיים, יותר נכון.

מאיר כהן: מישהי בדימונה אמרה לי שר הרווחה והשירותים.

אלי אלאלוף: טוב, התחלנו עם זה, יש לך - - - נפלא.

אלי אלאלוף: והוא אמר לי, אתה תשב בבית?

אלי אלאלוף: יאללה, בוא נעשה משהו מעניין והציע לי לעסוק בנושא של העוני ויצאנו מנקודה - מותר לי לגלות - אישית, משפחתית.

אלי אלאלוף: שנינו יצאנו ממשפחות ברוכות ילדים, משפחות עניות ושנינו ומשפחותינו לשמחתנו כבר לא שם.

אלי אלאלוף: וחשבנו שהדוגמא האישית יכולה להיות הדוגמא של הרבה הרבה מאד משפחות בישראל.

אלי אלאלוף: התמנתה ועדה.

אלי אלאלוף: מינו אותנו כוועדה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, יש פה חלק מהחברים שישבו בכל הישיבות של הוועדה, ועדה של מעל ל-40 מתנדבים.

אלי אלאלוף: כל המשרדים הממשלתיים, על פי צו והמלצה אישית של ראש הממשלה, מר נתניהו, שאמר אני רוצה לראות את כל המשרדים שותפים בהכנת הדו"ח.

אלי אלאלוף: כל הגורמים המקצועיים, צפרא דוויק, כנציגת העובדים הסוציאליים, ייצוג שהיא עושה ביד רמה.

אלי אלאלוף: כל המשרדים הרלבנטיים והגופים הרלבנטיים, וודאי משרד הרווחה, הביטוח הלאומי, השלטון המקומי וכו'.

אלי אלאלוף: המלצות הוועדה הוגשו במאי 2013 לשר הרווחה, מאיר, שאימץ אותן.

אלי אלאלוף: הוא היה בתמונה לכל אורך הכנת הדו"ח והדו"ח הזה היה מאד מאד אמביציוזי.

אלי אלאלוף: אני אוסיף, אז הוא היה אמביציוזי, היום אני אומר שהוא פשוט מציאותי.

אלי אלאלוף: עלינו להפוך אותו לדו"ח שניתן ליישם אותו בקצב ובגודל, לפחות שנקבע אז.

אלי אלאלוף: הקצב היה שב-10 שנים אנחנו נוריד את מצב העוני בארץ.

אלי אלאלוף: זה שאנחנו מודדים, מבחינת רמת ההכנסה – הכנסה פנויה וכו' – ב-10 נקודות לרמה של ה-OECD.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה שמדינת ישראל תהיה בין המדינות העניות ביותר והאזרחים שלה, חלק מהאזרחים שלה, אלה שבסטטיסטיקה ואלה שלא נכנסנו לסטטיסטיקה, נמצאים מתחת לקו העוני.

אלי אלאלוף: זה מספרים מזעזעים.

אלי אלאלוף: גם נאמר שזה ב-10 שנים, לא 5 שנים.

אלי אלאלוף: יש כאלה שרוצים לראות, וזה לא זבנג וגמרנו.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה להזהיר, העוני זה לא תופעה חולפת.

אלי אלאלוף: בכל החיים, של כל אחד מאיתנו וגם בעתיד, תופעת העוני תלך ותתקיים ואנחנו היום בשלטון, תפקידנו לצמצם, להקל ולאפשר יציאה מהעוני.

אלי אלאלוף: המושג הזה של יציאה מהעוני, לצערי, לא היה קיים, הוא לא היה קיים מספיק.

אלי אלאלוף: יש פתרונות, אבל לא מספיק עמוקים, כדי להוציא מהעוני משפחות שלמות וכל אוכלוסיית המדינה ואני רוצה לציין, הרשו לי לציין את כניסתו של פרופסור יונה רוזנפלד, שהוא משרה ותמיד מלווה אותנו.

אלי אלאלוף: יונה, אני יכול להזמין אותך לשבת מסביב לשולחן, ליד המנכ"ל החדש של המשרד, אליעזר יבלון?

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין, כפי שאמרתי, שהנושא הזה זו התמודדות אין סופית.

אלי אלאלוף: כמו שנתמודד עם נושא ביטחון וחינוך וכל תחומי החיים – שהם משקפים את הפעילות של כל אזרח – אנחנו נצטרך להתמודד גם עם העוני והעתיד גם יחייב אותנו ואפשר להוריד את רמת העוני במדינה במיוחד.

אלי אלאלוף: נקודה מאד חשובה, ואני רוצה לפתוח בה, כי קיבלתי מסמכים מגופים שחשבו שבמכוון הזנחנו אוכלוסיות מסוימות.

אלי אלאלוף: אז אני אגיד במכוון דיברנו על כל אזרחי מדינת ישראל.

אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שהעוני זאת לא תופעה רק של קבוצה אחת, זה כל אזרחי המדינה.

אלי אלאלוף: יש קבוצות שבהן העוני עמוק יותר, קשה יותר.

אלי אלאלוף: והדו"ח הזה זו פעם ראשונה שיש דו"ח בארץ שלא דיבר על דו"ח פלגני כזה, שמדברים על ערבים, על החרדים ועל אחרים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: ילד עני הוא ילד עני, לא חשוב איפה הוא גדל ואיך הוא מתפלל או הוריו מתפללים, אם בכלל.

אלי אלאלוף: קשיש עני הוא קשיש עני, ולכן לא חיפשנו להבליט את הנתונים, למרות שכולם ידועים ונתונים ואנחנו יודעים שכמעט 50% מהאוכלוסייה הערבית במדינה נמצאת בעוני.

אלי אלאלוף: אני אגיד משפט קשה, שחלק מהחברים שלי לא יסכימו איתי.

אלי אלאלוף: חלק מהמחאה והמרד והתופעות הקשות שאנחנו סובלים מהן עכשיו, הן גם באחוזים מסוימים תולדה של העוני.

אלי אלאלוף: אנחנו גם לא יכולים להתעלם ולהגיד הם חרדים, שיסתדרו, הם לא רוצים לעבוד.

אלי אלאלוף: הם באים ומוכיחים לנו עכשיו שגם הערבים, גם החרדים, כשזה לא בתכתיב או בביזוי, הם יוצאים לעבוד.

אלי אלאלוף: הולכים להשתלב.

אלי אלאלוף: המדינה פשוט צריכה להעמיד לרשותם את הכלים הנדרשים.

אלי אלאלוף: לכן הדו"ח הזה של העוני הוא קודם כל ראשוני בזה שהוא לא מדבר אך ורק על רמת ההכנסה של המשפחה.

אלי אלאלוף: הוא מדבר על בעיות בדיור הציבורי.

אלי אלאלוף: ותרשו לי, ניתוח שלי שהעברתי לראש הממשלה ובעצמו הוא אמר לי שהוא מסכים איתי.

אלי אלאלוף: אין כמו הדיור כדי לדרדר לעוני וכל מי שיודע וסובל מזה, הוא יודע שלפעמים הוא לא יוצא מהעוני ולפעמים הוא מתדרדר.

אלי אלאלוף: משבר המשכנתאות, משבר ההכנסה, פיטורים פתאומיים במשפחה כזו או אחרת מדרדרים לעוני.

אלי אלאלוף: כי הדיור במשפחות שאנחנו עוסקים בהן או קרובות לקו העוני, הוא לפעמים בין 65% ל-85% מההכנסה הפנויה של המשפחה.

אלי אלאלוף: איך אתם רוצים?

אלי אלאלוף: אם אני אנתח לכם משפחה של ארבעה ילדים, כמעט שיטתית באחוזים מטורפים, היא נמצאת.

אלי אלאלוף: ואנחנו אומרים אוהבים ילדים.

אלי אלאלוף: זו תרבות שלנו, של כולנו, שאנחנו אוהבים ילדים.

אלי אלאלוף: מוציא מהעוני רק חינוך.

אלי אלאלוף: ומהיסוד, מהגיל הרך.

אלי אלאלוף: דווקא האימהות העניות לא יכולות לקבל שירות להתפתחות ילדיהן בגיל הרך, מגיל לידה עד שלוש.

אלי אלאלוף: לשמחתי יחד עם טרכטנברג אנחנו מתקנים עכשיו, עם חוק עד לגיל הרך.

אלי אלאלוף: תקום רשות בעזרת הרבה מאד חברי כנסת, בנושא של רשות לגיל הרך ושם נגיע לזה.

אלי אלאלוף: המטרה שלנו, אנשי האוצר, תקשיבו, אנשי האוצר הם לא אויבים, חס ושלום.

אלי אלאלוף: ראיתי פה את רבקה.

אלי אלאלוף: כרגיל, היא צנועה, אבל היא עושה עבודה מדהימה.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לכם, גם שם נגיע לגיל הרך מאפס, מלידה, בתנאים כלכליים סבירים.

אלי אלאלוף: הנושא של הבריאות, אני מחדש כשאני אומר שלצערנו שירות הבריאות יורד עם רמת ההכנסה של המשפחה.

אלי אלאלוף: ופה פריפריה נמצאת בתל אביב, הפריפריה בבריאות נמצאת גם באזורים אחרים, באזור שאני גר בו, הדרום.

אלי אלאלוף: הבריאות זה גם שירותים שחייבים לתת גם כן מגיל צעיר ועל לגיל מבוגר.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין גם בנושא תעסוקה, קידום תעסוקה.

אלי אלאלוף: אני אתאר לכם מקרה שקרה לנו השבוע ואני האוצר היו וקיבלו.

אלי אלאלוף: ביקשו לצמצם או להגדיל את תקופת ההכשרה לפני שמקבלים דמי אבטלה.

אלי אלאלוף: נכנסה, אני חייב לציין, לילי ויינשטיין שריכזה את הוועדה, וכל הזכויות על הכתיבה, הקופירייטר, זה שלה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שלא יכול להיות בנושא הבריאות אנחנו מזניחים את הפריפריה בצורה מטורפת.

אלי אלאלוף: בתעסוקה אני חוזר, אי אפשר להגיד שמתקנים, מצמצמים את ההוצאה על דמי אבטלה, בלי שום תכנית מלווה.

אלי אלאלוף: וזו אחת הבעיות שלנו במדינה, אחת הבעיות שלנו בממשלה.

אלי אלאלוף: כל אחד מסתכל על ה'לטיפונדיה' שלו - השם שאהב יגאל ידין, שהייתה לי הזכות לעבוד איתו.

אלי אלאלוף: הכל בלטיפונדיות?

אלי אלאלוף: אי אפשר להסתכל בראייה כוללת?

אלי אלאלוף: אתם רוצים לצמצם את דמי האבטלה?

אלי אלאלוף: תאפשרו יותר הכשרה מקצועית.

אלי אלאלוף: תפתחו מקומות עבודה.

אלי אלאלוף: עוני לא ייפתר רק עם הגדלת הקצבה.

אלי אלאלוף: ונעבור למשרד שבעיני אמור להוביל וכך אני גם אעביר את זכות הטיפול לאליעזר.

אלי אלאלוף: המשרד שאמור להוביל את הנושא של ההתמודדות עם העוני זה משרד הרווחה ואני שמח שגם בתקופה של מאיר וגם היום, עם חיים כץ, אני בטוח שהוא יעשה את זה.

אלי אלאלוף: המשרד הזה יתמודד עם בעיית העוני.

אלי אלאלוף: ובעיית העוני בראייה של משרד הרווחה, זה כל השירותים.

אלי אלאלוף: אנחנו מדינה שנותנת שירותים לאוכלוסיות העניות, בשיעורים בין הנמוכים ביותר ב-OECD.

אלי אלאלוף: אם לא נשפר ולא נגדיל את ההשקעה בשירותים, תשכחו מצמצום העוני.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להיות צרפת, שבמקרה היא מספר אחת בעולם והיא נמצאת ב-OECD עם 31%, אבל אנחנו לא יכולים להיות עם 13% ועם התל"ג שלנו, בנושאים של שירותים חברתיים, להוציא את החינוך.

אלי אלאלוף: וצמצמנו את זה בעשור האחרון לצערי.

אלי אלאלוף: אם לא נחזיר את ההיקפים הנדרשים לטיפול בפרט, במשפחה ובקהילה ובקהילה כן צריכות להיות תכניות דיפרנציאליות בין קבוצות שונות של האוכלוסייה, אנחנו לא נצמצם את העוני.

אלי אלאלוף: אני גאה לציין שבתקציב של השנה הקרובה, 2016, בזכות הסכמים קואליציוניים, ולי לא איכפת מי מקבל קרדיט, העיקר שזה ייעשה, תיקנו שני עיוותים מטורפים, ואנשי הביטוח הלאומי הזהירו כן הזמן לפני כן.

אלי אלאלוף: הזהירו גם כשהתקבלה ההחלטה לצמצם את קצבאות הילדים וגם העירו כל הזמן והזהירו אותנו, שאם לא נטפל בקצבאות, ולי יש התלבטות ואני גם אשתדל להיות גלוי ואספר.

אלי אלאלוף: בזכות ההסכם הקואליציוני מושקעים השנה ויושקעו בשנת 2016 - 2,650,000,000 מיליארד שקלים, סכום אדיר מקצבאות הילדים.

אלי אלאלוף: אבל גם בזכות הוועדה, פעם ראשונה מדברים על העצמת הילד.

אלי אלאלוף: לא שחס וחלילה אני פוגע או חשבנו לפגוע בהורים.

אלי אלאלוף: אף אחד מאיתנו לא רוצה לפגוע באף אחד.

אלי אלאלוף: בוודאי לא באוכלוסייה הענייה.

אלי אלאלוף: אבל פעם ראשונה מדברים על קצבה שמאפשרת חיסכון לילד.

אלי אלאלוף: תכנית החיסכון שתאפשר לילד התקדמות, היא תכנית לדעתי חדשנית.

אלי אלאלוף: פעם ראשונה שעושים את זה בארץ.

אלי אלאלוף: היא רק התחלתית, היא תהיה שאפתנית יותר ואנחנו נעשה הכל.

אלי אלאלוף: קצבה שנייה שהיא מאד חשובה וזה שתי האוכלוסיות שאי אפשר שהן תעשנה למען עצמן – הילדים והקשישים.

אלי אלאלוף: חייבים לתקן את זה.

אלי אלאלוף: שתי האוכלוסיות האלה גם יקבלו ו-550,000,000 מיליון שקלים יושקעו להשלמת הכנסה לקשישים.

אלי אלאלוף: ואני אומר ומזהיר, זו רק ההתחלה.

אלי אלאלוף: אנחנו לא יכולים להשאיר קשישים מתחת לקו העוני, במיוחד כשהצרכים שלהם גדלים ואתמול בדיון שלא קשור ליום העוני, בנושא הסיעוד, ראינו כמה ההוצאה לאוכלוסייה הקשישה מחייבת השקעה אישית כדי לקבל שירות מינימאלי בנושא הסיעוד.

אלי אלאלוף: גם הנושא הזה חשוב.

אלי אלאלוף: בנוסף לזה, בכל התחומים השונים שציינתי, יושקעו עוד כמיליארד ומשהו שקלים, וזה בינתיים ההחלטות שהן בחלקן, כפי שאמרתי, הסכם קואליציוני, אבל חלקן בהמלצות שהיו בתקופה של מאיר, כשר הרווחה והאוצר השתכנע ועזרנו לו להשתכנע, לשמור על כמה המלצות שהיו אז וכל זה יהיה בדו"ח שנגיש בהמשך.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את כניסתו של המנכ"ל החדש של משרד הרווחה, לאחל לך - אליעזר יבלון – הצלחה כבירה, כי ההצלחה שלך זה תיקון עיוותים לאלפי אנשים.

<אליעזר יבלון: תודה.

אלי אלאלוף: אני שמח שבאמת אתה בא עם ראש פתוח, נותן הזדמנות לדבר איתך ולהתגעגע לפגישה הבאה, כי יש לנו מה לעשות.

אלי אלאלוף: וועדת הרווחה, הבריאות והתעסוקה זה שלושת המרכיבים מחמשת המרכיבים של דו"ח העוני, ובתחומים אחרים – דהיינו חינוך ודיור – דיור אנחנו גונבים אותו, מעבירים אותו אלינו.

אלי אלאלוף: כל הדיור הציבורי יהיה בטיפול שלנו, כך סוכם עם שר השיכון והחברים.

אלי אלאלוף: יש יתרונות למפלגה לפעמים.

אלי אלאלוף: עם החינוך אנחנו נעשה ישיבות משותפות כדי לטפל, כפי שאמרתי, אבל המשרד שלך אמור לרכז, להביא את הפתרונות, כי חלק מהפתרונות, ואני אסיים במשפט כזה שניסו לתקוע אותי ברדיו היום, הפתרון הוא גם למצות את הזכויות של האנשים.

אלי אלאלוף: שאנשים יצליחו להגיע לזכויות שלהם.

אלי אלאלוף: עמותת ידיד אולי תהיה פעם מובטלת, אבל כרגע, היא עושה עבודה ענקית ואדירה.

אלי אלאלוף: אבל בהחלט הבעיה שלנו היא שאנשים זכאים ולא מגיעים לזכויות שלהם, למצות את הזכויות שלהם.

אלי אלאלוף: אז בבקשה, אליעזר, אני אתן לך.

אלי אלאלוף: אני יודע שיש לחץ זמן.

אלי אלאלוף: אליעזר ביקש הבוקר וקיבלנו בשמחה, אבל תתחשב באווירה, שיהיה לנו דיון.

<אליעזר יבלון: אדוני יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלאלוף, חברי הכנסת, חברי הוועדה וכל הנציגים הנוספים שנמצאים כאן.

<אליעזר יבלון: אני אציג את תכנית העבודה של משרד הרווחה והשירותים החברתיים ובקטע שנדרש להציג את התחום המקצועי, יציגו אותו אנשי המקצוע של המשרד.

<אליעזר יבלון: הנחות היסוד בתכנית העבודה שלנו: הנחה ראשונה היא שתקציב המדינה לשנים 2015-2015 לא אושר, ולכן תכנית העבודה אינה מגובשת סופית.

<אליעזר יבלון: היא תושפע מתוצאות של שנת 2015 ומהאישור הסופי של תקציב שנת 2016.

<אליעזר יבלון: למרות הגידול בסך של כמיליארד שקלים, ששר הרווחה, חבר הכנסת חיים כץ הצליח לגבש ביחד עם האוצר, המשרד נדרש לקבוע סדרי עדיפויות, כי הדרישה הראשונית הייתה הרבה יותר גדולה, אבל ההבנה וההסכמה שהגיעו, גם היא מאד מכובדת, אבל עדיין זה מחייב אותנו כמשרד, לסדר עדיפות ואנחנו נקבע את סדר העדיפות בהתאם לצרכים של האוכלוסייה הנדרשת.

<אליעזר יבלון: הנחת היסוד השנייה זה הדגשים בתכניות העבודה.

<אליעזר יבלון: אנחנו התחלנו תהליכים של שיפור בתהליכים ארגוניים.

<אליעזר יבלון: יש נקודה שהיא מאד חשובה והיה לי הכבוד לדבר עם יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלאלוף, על מעט מהעקרונות, בכדי שאני גם אשמע מבר סמכא בעניין, ואני חושב שהעניין של חשיבה תוצאתית היא נקודה מאד חשובה.

<אליעזר יבלון: אנחנו צריכים להבין שברגע שאנחנו עושים משהו ואנחנו לא מודדים, אנחנו לא יודעים מה הכיוון, אנחנו לא יודעים לאן אנחנו הולכים ונכון שאנחנו עושים פעילות, אבל צריך שהפעילות תהיה מכוונת לכיוון הנכון ועם התוצאות שאנחנו מצפים.

<אליעזר יבלון: לכן אנחנו נקבע יעדים, אנחנו נמדוד את עצמנו ונראה אם אנחנו גם עומדים ביעד וגם אם הכיוון נכון.

<אליעזר יבלון: ודבר נוסף זה הנגשת הזכויות ומיצוי זכויות.

<אליעזר יבלון: אני לא אתעכב בגלל קוצר הזמן.

<אליעזר יבלון: אני רק אומר במשפט אחד כולל, לקחנו על עצמנו משימה לשפר את עניין פניות הציבור.

<אליעזר יבלון: אנחנו בעניין הזה חושבים שיש מקום לשיפור ואנחנו נעשה את זה בתכנית העבודה של השנים הקרובות.

<אליעזר יבלון: כמובן שאנחנו נדרשים לעמוד ביעדי החלטות הממשלה, קידום הטיפול ביוצאי אתיופיה, אזרחים ותיקים ובמגזר הערבי.

<אליעזר יבלון: ויש לנו מיקוד שאנחנו נדבר עליו אחר כך, זה טיפול באוכלוסיות החיות בעוני והדרה, על בסיס עקרונות בתחום הרווחה.

<אליעזר יבלון: ואני מדגיש, שאנחנו נציין במיוחד ונתמקד בתחום הרווחה בדו"ח ועדת אלאלוף.

<אליעזר יבלון: שיפור בתהליכים, גם כאן נקודה מאד חשובה שאנחנו בטוחים שהיא תניב פירות טובים, זה העניין של הפיקוח.

<אליעזר יבלון: אנחנו מתכוונים בשנה הקרובה, בנושא של פיקוח, להעמיק את הפיקוח, לשפר את התהליכים של הפיקוח, בכדי שאנחנו נדע שמה שאנחנו רוצים שיקרה, אכן קורה.

<אליעזר יבלון: התחלנו בבדיקת ייתכנות – ואני מדגיש, ייתכנות – לייחוד מוגבלויות.

<אליעזר יבלון: גם כאן, מתוך עניין של לשפר את הנגישות ואת הטיפול בנזקקים.

<אליעזר יבלון: אנחנו רוצים להיות בטוחים שלא יצטרכו אנשים להתרוצץ בין גופים שונים ונוכל להיות יותר ממוקדים וכמובן שיש לעניין הזה יתרון לגודל.

<אליעזר יבלון: פניות ציבור אמרתי.

<אליעזר יבלון: יחסי גומלין במחוז ומטה, אני אחסוך לוועדה את הזמן, כי זה משהו מאד פנימי.

<אליעזר יבלון: מטופלים בשירותי הרווחה לפי סיבת הפנייה – אני מפנה אתכם לבר השני שמדבר על עוני, בעיות הכנסה ותעסוקה.

<אליעזר יבלון: אתם יכולים לראות שהנושא הזה הוא 30% מסך כל המטופלים לפי סיבת הפנייה ואנחנו נתייחס לזה בהמשך.

<אליעזר יבלון: הפונים לשירותי הרווחה חיים במחסור ואנחנו מדגימים את זה כאן.

<אליעזר יבלון: אתם יכולים לראות שגם החלק השמאלי שמדבר על מוכרים במחלקות, זאת אומרת במחלקות הרווחה.

<אליעזר יבלון: אלה שמוכרים במחלקות הרווחה, השכר שלהם נמוך וגם שיעור המועסקים נמוך יותר באופן יחסי לאוכלוסייה הכללית.

<אליעזר יבלון: הדבר הזה מחייב התייחסות.

<אליעזר יבלון: התפתחות תקציבית של משרד הרווחה, אני לא אתעכב כי אתם רואים את השקף עצמו.

<אליעזר יבלון: ברשות

<אליעזר יבלון: כם אני אדלג, כי אני מוגבל בזמן ואני רוצה לעשות את זה על פי מה שהתבקשתי מבחינת הזמן.

<אליעזר יבלון: תוספות עיקריות בהצעת התקציב של השנים 2015 ו-2016.

<אליעזר יבלון: מה שאני מציג עכשיו אנחנו נפרט אחר כך מבחינה מקצועית – מה אנחנו עושים.

<אליעזר יבלון: כאן אני רק מבקש שתראו במה אנחנו מתמקדים.

<אליעזר יבלון: פיתוח שירותים בקהילה בשנת 2015 הוספנו 30 מיליון ובשנת 2016 - 118 מיליון.

<אליעזר יבלון: הדגש זה שירותים לילדים ונוער בסיכון והרחבת התכנית הלאומית.

<אליעזר יבלון: חיזוק השירותים החברתיים ברשויות המקומיות – גם כאן

<אליעזר יבלון: מ-10 מיליון בשנת 2015 ל-110 מיליון שקלים בשנת 2016.

<אליעזר יבלון: התמודדות עם אוכלוסיה במצבי סיכון, דגש על שדרוג הטיפול באוכלוסייה בסיכון במסגרות השונות.

<אליעזר יבלון: מ-24 מיליון שקלים ל-244 מיליון שקלים.

<אליעזר יבלון: פיתוח שירות לאזרח הוותיק, בדגש על הרחבת השירותים בקהילה והפחתת ההשתתפות.

<אליעזר יבלון: אנחנו נסביר את המשמעות של הפחתת ההשתתפות.

<אליעזר יבלון: הפחתת ההשתתפות המשמעות שלה – שהאזרח הוותיק יצטרך לשלם פחות כסף ממה שהוא משלם היום, בעיקר לעניין של מועדונים ודברים מהסוג הזה, אבל ההשתתפות שלו תהיה פחותה יותר.

<אליעזר יבלון: בתוספת מכסות לאוכלוסייה במצוקה – גם כאן

<אליעזר יבלון: בדגש הזה עבור אנשים עם מוגבלויות.

<אליעזר יבלון: אני אציג כעת את הדגשים בהתייחסות לעוני בכללותו ובשקף הבא אני אבקש מהגוף המקצועי שיציג, זו התייחסות ממוקדת לנושאים שבדו"ח אלאלוף מתייחסים לוועדת הרווחה.

<אליעזר יבלון: אז באופן עקרוני, מבחינה כללית במשרד והתוספות שאתם רואים כאן הן תוספות לבסיס התקציב.

<אליעזר יבלון: לעניין הזה יש חשיבות, שזה לא דבר שהוא חד פעמי ונלחם עליו כל פעם, אלא זה בתוך בסיס התקציב ומעכשיו והלאה, מכאן נוכל להתקדם קדימה.

<אליעזר יבלון: אז הנושא הראשון זה הקטנת גובה ההשתתפויות הנגבות מאוכלוסיות נזקקות, זה הקטנת ההשתתפות של ההורים במעונות יום ובמועדוניות והשוואת הקריטריונים לפנימיות.

<אליעזר יבלון: יסבירו את זה מאוחר יותר.

<אליעזר יבלון: הקטנת השתתפות זקנים, זה מה שדיברתי קודם, על זה אני מדלג.

<אליעזר יבלון: תכנית כלכלית להוצאת משפחות ממעגל העוני, תכנית נשים לרווחה – יהיה כאן פירוט מלא לגבי התכנית.

<אליעזר יבלון: הרחבת תכנית מרכזי עוצמה, גם לגבי מרכזי עוצמה יהיה פירוט מלא; ותכנית לשיקום כלכלי תעסוקתי, גם מה שאנחנו עושים, גם מה שהמשרד עושה בעניין של תעסוקה, אנחנו נפרט בפני הוועדה את הצעדים שנקטנו והיכן אנחנו נמצאים גם היום.

<אליעזר יבלון: חיזוק המענים ברשויות חלשות – זה הוספת תקנים.

<אליעזר יבלון: הרחבת המענים הכוללים ביטחון תזונתי.

<אליעזר יבלון: אתם רואים כאן, פרטנו את התחומים השונים שבהם אנחנו הוספנו ונתנו מענה טוב יותר.

<אליעזר יבלון: הסכומים הם כאן לפניכם.

<אליעזר יבלון: אני בכוונה עושה את זה ברשותכם קצת מהר, בכדי להגיע ולהיות ממוקד בפעילויות שעשינו.

אלי אלאלוף: זה טוב לבוא מהתעשייה, יודעים לעשות את זה יעיל.

<אליעזר יבלון: אני מקווה.

<אליעזר יבלון: אני אבקש מאיילה, שהיא מובילה את הפעילות שעכשיו אנחנו נציג, לפרט בפני הוועדה את העבודה שעשינו ואני מדגיש, זו התייחסות ממוקדת לדו"ח ועדת אלאלוף, על פי הנושאים שמצוינים שם באחריות משרד הרווחה.

<אליעזר יבלון: איילה, בבקשה.

<איילה מאיר: בוקר טוב.

<איילה מאיר: אני איילה מאיר ממשרד הרווחה, מנהלת את השירות לרווחת הפרט ומשפחה שקיבל לאחריותו את ההובלה, ההקמה והפיתוח של התכנית נושמים לרווחה למרכזי עוצמה מורחבים, שאני חייבת לומר פה שחבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר, הוא ההוגה, המייסד, היוזם של התכנית הזאת.

אלי אלאלוף: אז אם כבר את מזכירה אותו, תרשי לי להזכיר את שאר חברי הכנסת, שבזה פישלתי קצת.

אלי אלאלוף: אז יש איתנו נוכחות מאד מכובדת של חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: קודם כל פעם ראשונה שאני מארח את חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, שחזרה לכנסת ושימחה הרבה מאד אנשים, אני חייב להגיד.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

אלי אלאלוף: עבדאללה אבו מערוף, שהוא חבר כנסת מהרשימה המשותפת, דוקטור לרפואה.

אלי אלאלוף: יעל גרמן, שר הבריאות לשעבר ומשתתפת פעילה, למרות שהיא לא חברה בוועדת הרווחה שלנו בנושא בעיקר של בריאות, ואפשר להבין את זה.

אלי אלאלוף: איימן עודה, ראש הרשימה המשותפת, וכפי שאמרתי מאיר כהן ויוסף ג'בארין, חבר הכנסת מהרשימה המשותפת.

אלי אלאלוף: אני שמח שיש נציגות כל כך מכובדת של הרשימה המשותפת.

יוסף ג'בארין: נציגי העניים ביותר.

אלי אלאלוף: טוב, זו הרשימה המשותפת, לא אמרנו משהו אחר.

אלי אלאלוף: בבקשה, אני מחזיר לך את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: תודה לך.

<איילה מאיר: אז כמו שהזכרתי את חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר, שבאמת בזכותו אנחנו יכולים היום להציג תכנית כל כך עוצמתית, פורצת דרך, חדשנית במשרד הרווחה בתחום הטיפול במשפחות ובאוכלוסייה שמתמודדת עם עוני והדרה.

<איילה מאיר: וכמובן אותך, יושב ראש הוועדה, אלי אלאלוף, שריכז את הוועדה להתמודדות עם עוני.

אלי אלאלוף: אני הייתי יושב הראש.

אלי אלאלוף: הרכז היא לילי ויינשטיין.

<איילה מאיר: אני לא אזכיר את כולם, יש הרבה הרבה אנשים ששותפים ויושבים פה סביבי שבאמת יכולים להיות חתומים על הרבה מאד מהדברים שאנחנו יכולים היום להתגאות בהם, אני חושבת.

<איילה מאיר: בכל מקרה, התכנית נושמים לרווחה במרכזי עוצמה זה תכנית באמת, כמו שאמרתי, שהחלה כתכנית ניסוי בשנת 2015 ב-95 רשויות מקומיות ברחבי הארץ, שנבחרו בקפדנות על בסיס קריטריונים שהגדרנו מראש.

<איילה מאיר: כל הרשויות הן רשויות שנמצאות באשכול סוציו אקונומי 1 עד 5 והגדרנו כמובן מספר משפחות שיכנסו לתכנית, ואת המשאבים ואת התשתיות בכל אחת מהרשויות האלה.

<איילה מאיר: באופן כללי, מה שהתכנית הזאת נותנת, או כשאמרתי פורצת דרך, היא בעצם מביאה בשורה מאד ייחודית.

<איילה מאיר: קודם כל את הבשורה שעובדים סוציאליים צריכים לשים את העוני על השולחן ולא רק לומר שאנחנו מטפלים באנשים עניים.

<איילה מאיר: הרי זה ברור וגם השקף שהמנכ"ל הראה קודם, הראה שאנחנו מטפלים באוכלוסייה במחסור ובמחסור כלכלי קשה, עד כדי קשה מאד, אבל באמת עובדים סוציאליים לאורך הרבה מאד שנים, במיוחד בגלל שלא היו מספיק משאבים או מספיק הצבה של הטיפול בעוני בראש סדר העדיפויות או בסדר עדיפות מאד מאד גבוה, לא יכלו או לא ידעו מספיק טוב לטפל בנושאים האלה; ואני רוצה להדגיש פה שכמו שאתה אמרת, חבר הכנסת אלאלוף, משהו מאד מאד נכון.

<איילה מאיר: נדרש הכפר כולו, זה לא יכול להיות תפקידו של משרד הרווחה ושל העובדים הסוציאליים בלבד.

<איילה מאיר: כדי לטפל בעוני נדרש באמת כל הכפר כולו והרבה מאד מערכות בתוך מדינת ישראל.

<איילה מאיר: אבל אנחנו יכולים לנסות במאמצים מאד מאד גדולים שלנו, לנסות לשפר את מצבם ולהגדיל את הכנסתם של האוכלוסייה שחיה בעוני בישראל.

<איילה מאיר: אז מה התכנית כוללת: התכנית כוללת קודם כל תוספת של תקנים של עובדים סוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים.

<איילה מאיר: לצידם של התקנים של העובדים הסוציאליים הצבנו מלווים משפחתיים, בעצם מעין מנטורים לכל אחת מהמשפחות.

<איילה מאיר: לצדם הצבנו סל פרטני גמיש - - -

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת ד"ר אחמד דיבי.

אלי אלאלוף: סבאח אל חיר.

<איילה מאיר: ברוך הבא.

אחמד טיבי: תודה רבה.

<איילה מאיר: סל מענים גמיש, באמת שבעיקר בעיקרו מיועד להסרת חסמים ולסייע למשפחות להיכנס לתוך תכנית אינטנסיבית מאד, כדי לעשות שינוי בחיים שלהם.

<איילה מאיר: מסביב לתכנית נושמים לרווחה אנחנו בעצם הקמנו מרכזי עוצמה, שכוללים גם את הפרקטיקות הקהילתיות, פעולות קהילתיות וגם כוללים את הנושא של תעסוקה, כי אנחנו באמת מאמינים שהתכנית לשיפור מצבם והדרך היחידה להעצים אותם ולהכניס אותם לתהליך של שינוי משמעותי בחיים, זה באמת לבנות תוכנית הוליסטית, עוטפת, שבעצם מנסה לפעול בשלוש הרמות – פרט, משפחה וקהילה.

<איילה מאיר: תכנית הזאת שותפים, כמובן, חוץ ממשרד הרווחה, גם הג'וינט וגם קרן רש"י, וחוץ מזה היא מלווה במחקר, מתועדת בצורה מאד דקדקנית במערכת ממוחשבת שפיתחנו במיוחד לזה, וכך אנחנו יכולים לעקוב אחרי ולנתר את התוצאות שלה, את התפוקות שלה, את ההתקדמות.

<איילה מאיר: המנכ"ל דיבר על חשיבה תוצאתית, אז בהחלט זו תכנית שיכולה בסוף הפיילוט, בסוף שנתיים לתכנית אנחנו נוכל באמת להציג את התוצאות שלה ואת ההצלחות שלה.

<איילה מאיר: זהו.

<איילה מאיר: זה עיקר התכנית שלנו בהקשר הזה.

<איילה מאיר: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אליעזר, אתה רוצה להמשיך?

אלי אלאלוף: אני מזכיר לך את ההתחייבות של הזמן שלך.

<אליעזר יבלון: כן, בסדר.

<אליעזר יבלון: אני אודה לאדוני אם רק תרמוז לי מתי.

אלי אלאלוף: כמה שיותר.

אלי אלאלוף: בכותרות.

אלי אלאלוף: אם אפשר בחמש דקות, זה יהיה נפלא.

<אליעזר יבלון: בסדר, מאה אחוז, אז אנחנו נתמקד בחמש דקות.

<אליעזר יבלון: אני אקח גם את התחום המקצועי, ברשות אנשי המשרד, ואני אשתדל לעשות את זה זריז יותר.

<אליעזר יבלון: אחד הנושאים שעלו בדו"ח ועדת אלאלוף היה גם בתחום התעסוקה.

<אליעזר יבלון: אני מתנצל בפני ד"ר שלי, שאני מתחיל לרוץ.

אלי אלאלוף: זה השפיע על הדו"ח.

<אליעזר יבלון: גם בתחום התעסוקה, בכדי שתראו, נעבור לתכנית התעסוקה.

<אליעזר יבלון: זה יתמצת את הנתונים וימקד את הנתונים לגבי מה שעשינו בעניין של התעסוקה.

<אליעזר יבלון: אתם יכולים לראות גם כאן וגם בשקף הבא את הגידול המשמעותי במספר המטופלים בתכניות התעסוקה במשרד.

<אליעזר יבלון: זאת אומרת שהעניין הזה, כפי שהוא צוין בדו"ח, מקבל אכן מיקוד.

איימן עודה: סליחה, אם אפשר לחזור שקף אחד אחורה, בגלל שראיתי שכתוב משהו על החברה הערבית וחשוב לי לראות את המספרים.

<אליעזר יבלון: בהחלט, בבקשה.

<אליעזר יבלון: אתה רואה את האחוז.

<אליעזר יבלון: אם אתה עושה את האחוז מהר, אז הוא יחסית לאוכלוסייה הוא מקבל ביטוי חשוב ונכון.

אלי אלאלוף: אפשר להמשיך.

אלי אלאלוף: אליעזר, אני מזכיר לך שאנחנו נקיים דיון בוועדה, בהשתתפות השר שכבר הודיע שהוא רוצה, לדון על תקציב המשרד ופעולות המשרד.

אלי אלאלוף: אז אם אפשר להתמקד רק בכל מה שקשור לעוני בשתיים-שלוש דקות, כדי שנוכל לאפשר לחברי הכנסת.

<אליעזר יבלון: אני גם מסיים.

<אליעזר יבלון: עוד שקף אחד שאני רוצה לציין.

<אליעזר יבלון: אתם רואים כאן את העניין של התקציב לרשויות במגזר הערבי.

<אליעזר יבלון: אתם יכולים לראות דבר שהוא בולט מאד, ששיעור הגידול בתקציב הוא גדול יותר מהשיעור של הגידול באוכלוסייה הרגילה.

<אליעזר יבלון: זאת אומרת שיש כאן מיקוד בנושא.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מיכל בירן.

<אליעזר יבלון: ברשותך, אדוני יושב הראש, אני אסיים עם השקף הזה.

<אליעזר יבלון: השקף הזה, כמו שאמרתי, מראה את שיעור הגידול במגזר הערבי שאנחנו נותנים לעניין, יחסית לאוכלוסייה הרגילה.

<אליעזר יבלון: גם כאן אפשר לראות שאנחנו ממוקדים.

אלי אלאלוף: לא נתת לחבר כנסת להיכנס.

אלי אלאלוף: הוא לא רצה?

אלי אלאלוף: טוב, אין לו אבטלה.

<אליעזר יבלון: בזה סיימתי אדוני.

אלי אלאלוף: תודה אליעזר, תודה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה להודות לכל הגופים שעזרו לנו ואני הולך להטיל משימות עליהם, אבל אחת העבודות המדהימות בדו"ח העוני זה מסמך שנכתב על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, המ.מ.מ., והדו"ח הזה נכתב על ידי ענת לוי, חוץ מתיקון קטן.

אלי אלאלוף: הדו"ח שלנו מדבר על 10 שנים של פעילות ולא 5.

אלי אלאלוף: היות וקראתי בפרטי פרטים את הדו"ח שלכם, אני רוצה לציין ואנחנו נטיל עליכם משימת המשך, לא לדאוג.

אלי אלאלוף: אז באמת אני רוצה להודות לביטוח הלאומי, שגם כן העביר לנו, גם למשרד האוצר על מסמך שהעביר לנו על האימהות החד הוריות בנושא של מס הכנסה, וארגון מוסאווא, שגם העביר לנו נתונים על המגזר הערבי.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכל הגופים.

אלי אלאלוף: אני לא אציין את כולם, אבל אני באמת שמח שיש פה שיתוף פעולה ובסיכום אתם תראו שאף אחד לא ייצא מפה מובטל.

אלי אלאלוף: המשימות תמשכנה.

אלי אלאלוף: אז ברשותכם, אני מעביר את זכות הדיבור למי שמינה אותי ליושב ראש הוועדה, וגם אם אני לא מהמפלגה שלו, אנחנו נשארנו חברים ואני נמצא בכנסת למרות הרצון של אשתי, ובזכות מאיר.

אלי אלאלוף: בבקשה, מאיר כהן.

<קריאה: זה לא קרע אידיאולוגי בין המפלגות שלכם.

אלי אלאלוף: לא, לא, לא.

מאיר כהן: לא.

אלי אלאלוף: גם איתך אין לי קרע אידיאולוגי.

אלי אלאלוף: עם אף אחד אין לי.

<קריאה: רק ג'נדריאלי.

אלי אלאלוף: בבקשה, מאיר כהן.

מאיר כהן: שלום לכולם.

מאיר כהן: בוקר טוב אדוני יושב הראש, אלי אלאלוף, חברות וחברי הכנסת.

מאיר כהן: אכן מרשים שביום כזה נמצאים כאן כולם.

מאיר כהן: מר אליעזר יבלון, מנכ"ל המשרד, עובדי המשרד המצוינים – איילה, מירב וכל האנשים הטובים שנמצאים כאן.

מאיר כהן: צפרא.

מאיר כהן: בוקר טוב לכולכם, ואם שכחתי מישהו, אז לכבודו.

מאיר כהן: וכמובן וילמה המקסימה.

מאיר כהן: תראו, הוועדה שבראשה עמד אלי אלאלוף, ואני מראש אומר, לא כי אומר דברי כיבושין, אנחנו מתווכחים כשצריך, שעשתה עבודה מצוינת.

מאיר כהן: זו הייתה הפעם הראשונה מאז קום המדינה וזאת הייתה כוונתי.

מאיר כהן: לייצר שפה שתהיה מאד ברורה לכל ממשלה שתבוא.

מאיר כהן: ואני כבר יכול להגיד ששום ממשלה לא יכולה להתעלם מדו"ח אלאלוף.

מאיר כהן: זה יושב לה על השולחן ומה שאנחנו צריכים לעשות, כולם, חוצה מפלגות, בלי שום קשר לשייכות שלנו, זו אותה קואליציה של אנשים שיושבת כאן.

מאיר כהן: יעל וציפי ואיימן ושולי ועבדאללה ויוסף ומיכל.

מאיר כהן: כל מי שהטריח את עצמו.

מאיר כהן: זאת הקואליציה שלא משנה מה השייכות המפלגתית, תמיד תמשוך בשרוול למי שצריך ותגיד לו – הלו, אדוני, מה עם העוני?

מאיר כהן: ואני שמח על זה.

מאיר כהן: זה לכבודנו.

מאיר כהן: ראו, כשנגשנו לוועדה, אז היו הרבה סקפטיים שאמרו למה אתם עושים את זה, בשביל מה אתם עושים את זה, כי כל הזמן ימדדו, ייקחו את דו"ח הוועדה ולא יראו את מה שעשיתם.

מאיר כהן: אליעזר, תקשיב, זה טוב בשבילך.

מאיר כהן: לא יראו את מה שעשיתם, תמיד יגידו מה לא עשיתם.

מאיר כהן: אז אמרתי שיגידו מה לא עשינו.

אלי אלאלוף: הוא תמיד על הגבול, חיים.

אלי אלאלוף: זה תמיד ככה.

אלי אלאלוף: זה חבר הכנסת חיים ילין.

מאיר כהן: חכו, אתם עוד לא ראיתם אותו בודק מתחת לשטיח אם יש מנהרות.

מאיר כהן: בכל אופן, ברשותכם, אמרנו יצרנו שפה, אמרנו יצרנו משהו שנמצא על השולחן של כל ממשלה ואמרנו שבעצם יש קואליציה מכובדת, שבהחלט מוביל אותה אלי, כיושב ראש ועדת הרווחה, שלא תיתן לאף אחד להתעלם משאלת העוני.

מאיר כהן: חשוב לי גם לציין שיושבת כאן יושבת ראש איגוד העובדים הסוציאליים.

מאיר כהן: חשוב להגיד ביום הזה, אדוני יושב הראש, שהעובדים הסוציאליים נושאים על כתפיהם את כל בעיית העוני במדינת ישראל.

מאיר כהן: הם אלה שעומדים בחזית, הם אלה שנחשפים יום יום.

מאיר כהן: בשבוע שעבר הלכתי לבקר בעיריית דימונה, במחלקת הרווחה, באגף של מחלקת הרווחה ונדהמתי ששום דבר לא השתנה.

מאיר כהן: ונדהמתי לשמוע שמיום ליום החיים שלהם הרבה יותר קשים, כי הם חיילי החזית עם שאלת העוני במדינת ישראל.

מאיר כהן: התקציב הזה, בזכותו של אלי אלאלוף, שמושך בשרוול, יש בו איזו בשורה.

מאיר כהן: עדיין אין בו בשורה שאני ציפיתי שהיא תהיה וגם אלי ציפה שיהיה.

מאיר כהן: רבותי, מחבר בבוקר תשכחו מיום העוני.

מאיר כהן: מחר בבוקר איש איש לדרכו.

מאיר כהן: יישאר משרד הרווחה.

מאיר כהן: שלא תעזו לקחת את הטיפול בשאלת העוני רק על הכתפיים שלכם, כי לא תצליחו.

מאיר כהן: כי אמר נכון אלי בסיכום הוועדה - אני מזכיר לך – זה טיפול הוליסטי של כולם.

מאיר כהן: ביום העוני לצד אלי היו צריכים לשבת שר החינוך, שר השיכון, שר הבריאות, שר הכלכלה, כי רק שיתוף פעולה כזה, יוציא לפועל את דו"ח ועדת אלאלוף, בתקצוב של 4 מיליארד שקלים בשנה, למשך 10 שנים.

מאיר כהן: זה הדבר שיעשה את זה.

מאיר כהן: אז אני רוצה לקצר.

מאיר כהן: את הביקורת על התקציב נעשה במקום אחר, אבל אני מברך על מה שיש.

מאיר כהן: אני מברך על הגישה הטובה של משרד הרווחה.

מאיר כהן: אני מברך על הגישה של אלי, שבאמת מושך את העגלה הזאת; ואני מברך על זה שכולם מוצאים זמן לבוא לכאן וכשישבנו כשרים – מותר לי להגיד – כשר הרווחה ושרת הבריאות ושר החינוך ושר האוצר – אז חשבנו איך כל משרד ימנה אצלו אנשים, כל משרד, שאחראים על צמצום הפערים בחברה הישראלית.

מאיר כהן: כי במשרד הבריאות צריך לשבת צוות שצריך לראות לנגד עיניו רק את העניים.

מאיר כהן: לראות את אותה זקנה בקריית שמונה ובירוחם ובמצפה רמון, שלמרות כאבי הבטן והלחצים בחזה, היא לא מעזה לנסוע לבית חולים סורוקה, כי אם לא יאשפזו אותה היא תצטרך לשלם 700 שקלים החזר לאמבולנס.

מאיר כהן: ולראות אנשים עניים שלא ממצים ולא נגישים לבריאות כי אין להם כסף.

מאיר כהן: ולראות את הילדים שבגלל המצב, וזה במשרד החינוך, בגלל המצב הסוציו אקונומי של המשפחות לא מקבלים הזדמנות שווה להצליח.

מאיר כהן: ולכן אדוני יושב הראש, ובזה אני מסיים, אני מאד מקווה שאחת ההמלצות של היום הזה תהיה – שבכל משרד תהיה ועדה למלחמה בעוני, והוועדה הזאת תבוא לכאן אחת לכמה חודשים או אחת לשנה ותיתן לך, כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה, דין וחשבון על מה המשרד עושה לצמצום הפערים.

מאיר כהן: לא רק משרד הרווחה.

מאיר כהן: כל המשרדים.

מאיר כהן: ואני רוצה גם לברך ולהצטרף לברכות שלך לאישה קטנה ומדהימה, שקוראים לה רבקה.

מאיר כהן: מגיע לך.

מאיר כהן: אני יכול לקבל עוד חצי דקה?

אלי אלאלוף: אם זה לרבקה, עוד דקה.

מאיר כהן: תראו, אנחנו כל הזמן זורקים בוץ על פקידי האוצר, ואני אמרתי בהרבה הזדמנויות, שפקידי האוצר הם אנשים שחלקם הגדול מהר מאד מתחבר להוויה של מי שיושב מולם.

מאיר כהן: וכשר הרווחה, גם איתה וגם עם מנכ"ל משרד הבריאות, עם משה בר סימן טוב, אנחנו ישבנו וראינו שיש איזו רוח חדשה בזכות האנשים האלה, שמפעמת באוצר.

מאיר כהן: ואני רוצה להגיד לך תודה רבה, זאת ההזדמנות שלי.

מאיר כהן: תודה רבה לכולם.

אלי אלאלוף: יופי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, יש שלושה ציבורים שצריכים לקבל את רשות הדיבור, חברי הכנסת, נציגי המשרדים והאנשים שבאו לעניין מכל מיני גופים באופן אישי.

אלי אלאלוף: אז לגבי נציגי המשרדים השונים, ברשותכם, אנחנו אמורים ואני אגיד את זה בסוף הדיון, אבל אני מוכן להקדים.

אלי אלאלוף: נקיים פעמיים בשנה דיונים בנושא דו"ח העוני בוועדה ואז תוכלי גם להתבטא וגם להביא את הידע שלכם, אבל אם אתם מרגישים כרגע צורך לקחת את רשות הדיבור, אז נעשה זאת.

אלי אלאלוף: לגבי שני הקהלים האחרים, ברשותכם נעשה פינג פונג בין חברי הכנסת לבין הציבור הרחב שיושב פה.

אלי אלאלוף: זה מקובל?

אלי אלאלוף: בסדר חברי הכנסת?

אלי אלאלוף: אז אם יש כבר חבר כנסת שרוצה, בבקשה.

אלי אלאלוף: שלום לחבר הכנסת עמיר פרץ, שהיה יושב ראש ועדת הרווחה ואפשר ללמוד ממנו הרבה הרבה מאד, גם בתחום הזה.

אלי אלאלוף: מישהו מחברי הכנסת רוצה עכשיו את זכות הדיבור?

אלי אלאלוף: איימן?

אחמד טיבי: זה המצב היחידי שאני מוכן לוותר על הכסא.

אלי אלאלוף: למה אמרת לי את זה שלשום גם בשבילי?

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: בפתיחת דברי אני אתנצל, כי בשעה הזאת ממש מתחיל דיון מקביל בוועדת כספים על תקציב מערכת הבריאות וכמי שמשתדלת לעשות את המהלך שאתה הובלת מחוץ לכנסת ומוביל פה היום גם במערכת הבריאות, אז אני אתנצל מראש שבשלב מסוים אני אעבור גם לשם.

אלי אלאלוף: בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהמחויבות שלנו להוביל מהלך שהוא ארוך טווח ועמוק - - -

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת אוסאמה סעדי מהרשימה המשותפת.

אלי אלאלוף: מגיע לכם ציון לשבח, הרשימה המשותפת, ברוך הבא אוסאמה, שב איתנו.

<קריאה: צוין לשבח בעוני, למרבה הצער.

שולי מועלם-רפאלי: המחויבות היא שלנו לבנות ולהיות חלק מתכנית ארוכת טווח ועמוקה, שהמטרה שלה היא צמצום פערים ומתן הזדמנות שווה, מבחינתי לכל ילד, לכל איש, לכל ילדה ולכל קשיש במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: בעיני המקום האמיתי והראשון לצמצום פערים, הוא בהבנה - וזה הדבר הגדול לדעתי, שנעשה בוועדה - הוא ההבנה שכל ניסיון לטאטא את זה, להוריד את זה, להעלים את זה, רק מציף יותר גבוה את מקומות העוני.

שולי מועלם-רפאלי: מקומות העוני הם רבים, הם קיימים.

שולי מועלם-רפאלי: יש לנו תפקיד לא לוותר.

שולי מועלם-רפאלי: לפעמים אנחנו מצליחים יותר, לפעמים אנחנו מצליחים פחות.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק רוצה להגיד, שהתחושה היא שאם נצליח להפוך ולהפסיק לרדוף אחרי הדברים, אלא להתחיל למנוע אותם, שם יכולה להתחיל ההצלחה.

שולי מועלם-רפאלי: או שם יכול להתחיל - אם לא להשתמש במילה גבוהה כמו הצלחה – יכול להתחיל השינוי.

שולי מועלם-רפאלי: ואני חושבת שבתכניות שהוצגו כבר על ידיך בפני חברי כנסת מחויבים, שהיו חלקם אנשים שאינם חברי כנסת כשדו"ח הוועדה יצא, ומצאו את עצמם יושבים איתך ויושבים עם השר ועם אנשי המקצוע הרלבנטיים, באמת בניסיון לדבר על מניעה וצמצום של כניסה של משפחות לעוני.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להאיר נקודה אחת, שבעיני היא קריטית והיא קיבלה מענה, ואני חושבת שהמענה לה צריך להיות רחב וגדול יותר, וזה הנושא של משפחות שמצד אחד אנחנו אומרים להן לצאת לעבודה ומצד שני, כשהן יוצאות לעבודה, אנחנו אומרים להן רגע.

שולי מועלם-רפאלי: אז אם אתם כבר יוצאים לעבודה, אז את העזרה שקיבלתם מאיתנו כמדינה, כחברה, כדי שלא תהיו במקום של העוני, אנחנו מפסיקים לכם.

שולי מועלם-רפאלי: ואז בעצם אנחנו אומרים להם לבחור בין הרע לגרוע.

שולי מועלם-רפאלי: או אל תעבדו ותקבלו קצבאות, או תעבדו ולא תקבלו קצבאות; בכל מקרה תישארו במקום של עוני.

שולי מועלם-רפאלי: ובנקודה הזאת, אני חושבת שיש לנו עוד הרבה מאד עבודה, לעשות שינוי שהוא מתכתב לגמרי עם תפיסה של מה זה קצבאות; אבל בעניין הזה אני רוצה להרים פה את הנס.

שולי מועלם-רפאלי: אנשים שעובדים והמטרה שלנו היא שכמה שיותר אנשים ייכנסו למעגל העבודה.

שולי מועלם-רפאלי: כל מי שיושב פה יכול ללמד אותי את הדברים החשובים שבכניסה למעגל העבודה, את ההשפעות הנפשיות והכלכליות והמשפחתיות והקהילתיות, ובעיקר בעיקר את היכולת לזקוף גב כשיש לך עבודה, שמביאה אותך להיות מסוגל להסתכל בעיניים של הילדים שלך ולא להיות כל הזמן בעוני, ולא להיות כל הזמן בהורים שאומרים לא.

שולי מועלם-רפאלי: ואני חושבת שהנקודה הזאת היא נקודה קריטית ביכולת שלנו להוציא עוד ועוד ועוד משפחות ממעגל העוני, עוד ועוד נשים וגברים, כדי באמת להעלות אותם על דרך המלך של הזדמנויות שוות.

שולי מועלם-רפאלי: אני אסיים במנה

שולי מועלם-רפאלי: גי הידוע מהכנסת הקודמת ובעזרת השם אשתדל לדבוק בו גם בכנסת הזאת, בציטוט מתוך העולם הרחב, היהודי והמוסרי שכולנו חולקים, אני אומרת את זה יהודי ומוסרי גם לחברי שאינם יהודים.

שולי מועלם-רפאלי: כתבי המוסר שאינם יהודים רבים ואני מכירה את חלקם, שמדברים על האחריות הקהילתית: וחי אחיך עמך, זו קריאה אלינו, האנשים שאינם במעגל העוני, והאחריות שלנו כלפי האנשים שנמצאים שם עדיין, והיא קריאה לא רק ציבורית, היא קריאה אישית, בהנהגה שלנו כמנהיגי ציבור.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת יעל גרמן, בבקשה.

אלי אלאלוף: אחרי חבר הכנסת אבו מערוף.

יעל גרמן: תודה רבה.

יעל גרמן: אני גם מתנצלת, אני חייבת כבר להיות בוועדת הכספים, מפני שיש שם דיון על הבריאות.

יעל גרמן: אז ראשית ברכותיי.

יעל גרמן: לא רבים האנשים שזוכים גם לשבת בראש ועדה וגם לראות את יישומה, מפני שאנחנו יודעים מה קורה כאן בעולמנו הפוליטי, השינויים הרבים וחוסר הרצף; וגם מאיר התברך שכשר הרווחה הוא רואה את התכנית שלנו, מאיר כהן, חברי, שר הרווחה לשעבר, רואה את התכניות שהוא הגה והוא קידם מתממשות מול עיניו וזה דבר אדיר.

יעל גרמן: אז ברכות ואין לי ספק אלי, שאתה תדאג לשבת על הוריד ולראות איך באמת ממשיכים הלאה.

יעל גרמן: עד כאן הברכות ומכאן אני דווקא רוצה קצת לקלקל את האווירה.

יעל גרמן: לא רוצה, אבל אקלקל.

יעל גרמן: אנחנו נמצאים פה במין אופוריה כזו, כאשר המצב הוא רחוק מאד מלהיות אופורי.

יעל גרמן: אני משערת לעצמי שחברי לרשימה המשותפת, הערבית, ידברו על המצב העגום מאד של האוכלוסייה במגזר הערבי ואני משאירה את זה להם.

<קריאה: לא, לא, לא, תדברי גם את.

יעל גרמן: גם אני?

יעל גרמן: ברצון רב.

<קריאה: תחסכי לנו.

<קריאה: חשוב שגם את תדברי.

יעל גרמן: לא, יש לכם את הזמן שלכם, אבל אני רוצה לדבר בעיקר על הבריאות.

<קריאה: אני מציע לא להפריד בין מוחלשים.

<קריאה: שאת תדברי על הערבים והיהודים מוחלשים ואנחנו נדבר על הערבים והיהודים המוחלשים.

יעל גרמן: עשינו עסק.

יעל גרמן: אני רוצה לדבר על הבריאות.

יעל גרמן: העוני והבריאות שלובים זה בזה.

יעל גרמן: ככל שאדם יותר עני, ככל שיש לו פחות כסף, גם הבריאות שלו פחות טובה ואני יכולה לומר – הוא יותר חולה.

יעל גרמן: קודם כל יש לו פחות מודעות.

יעל גרמן: יש לו פחות מודעות לצרוך תרופות, יש לו פחות מודעות לבוא ולערוך את אותן בדיקות סקר שמונעות את המחלות, ואנחנו רואים את זה פשוט בצורה בלתי רגילה.

יעל גרמן: אבל גם כאשר הוא חולה, יש לו פחות כסף לקנות תרופות, אפילו את התרופות הרגילות, בגלל ההשתתפות העצמית בקופות החולים, שלא לדבר על התרופות היקרות, כאשר הוא חולה וזקוק לתרופות שלא נמצאות בסל.

יעל גרמן: ולכן, כשאנחנו מדברים על מיגור העוני, אנחנו חייבים לדבר באותה נשימה גם על השקעה במערכת הבריאות, ולדאבוני שם זה לא קורה.

יעל גרמן: דרך אגב, אני לא יודעת מי דיבר על כך שצריך להיות אדם שממונה על צמצום פערים בכל אחד מהמשרדים, משרד הבריאות הוא היחיד שיש בו באמת יחידה ויש בו אישה שעומדת בראש היחידה הזו וכל האוריינטציה היא לנסות ולראות את צמצום הפערים.

מאיר כהן: משם הבאנו את זה.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: אבל לדאבוני הרב, כשאנחנו מסתכלים על התקציבים ועל התקציב הנוכחי של שנת 2015, אנחנו לא רואים שבעקבות העקרונות מגיעים גם התקציבים.

יעל גרמן: ולדבר על צמצום פערים ולא להביא תקציבים לשם כך, זה ממש לא רציני.

יעל גרמן: אני כן אדבר על המגזר הערבי.

יעל גרמן: בתקציב שנת 2015 שאנחנו העברנו – אנחנו זה הכנסת ה-19 ושר האוצר יאיר לפיד ושר הרווחה מאיר כהן ואני כשרת בריאות – אנחנו העברנו תוספות גם לבריאות וגם לרווחה.

יעל גרמן: ובתוך התוספות האלה, דרך אגב זה תקציב שאושר בקריאה ראשונה, אבל לא עבר, בוודאי שלא עבר.

יעל גרמן: היו בחירות והיום אנחנו מעבירים תקציב שאין בו את התוספות האלה.

יעל גרמן: ובין שאר התוספות הייתה תוספת של 100 מיליון שקלים לצמצום פערים במגזר הערבי.

יעל גרמן: הבנו שזה מגזר מקופח שיש לשים עליו כסף, לא רק מילים, לא עקרונות, כסף ותכניות.

יעל גרמן: זה איננו.

יעל גרמן: התקציב הזה לא נמצא.

יעל גרמן: כמו שגם התקציב של מיליארד שקלים לצמצום התורים לניתוחים ולחיזוק הרפואה הציבורית – גם התקציב הזה איננו.

יעל גרמן: ואם אנחנו לא נדאג לחיזוק מערכת הבריאות הציבורית, שבה משתמשים כולם, הרי שאנחנו נמשיך לראות את המגמה המסוכנת, שקורית ב-17 השנים האחרונות, שהממשלה הולכת ומשקיעה פחות ופחות בבריאות הציבור, וכולנו, אנחנו, כל אחד מאיתנו, הציבור, הולך ומוציא יותר ויותר מכיסו עבור הבריאות.

יעל גרמן: וברור שאם אנחנו מדברים על עניים – אין להם מה להוציא.

יעל גרמן: ואם לא נדאג לזה, אנחנו נמצא את עצמנו, בתוך שנים לא רבות, כאשר יש לנו רפואה ציבורית ענייה, שהעשירים יכולים להרשות לעצמם - - -

<צפרא דוויק: מה עם בריאות הנפש?

יעל גרמן: את תדברי על זה, צפרא.

יעל גרמן: דיברנו על זה שאת מדברת, לא?

יעל גרמן: אמרת לי.

יעל גרמן: ויש לנו רפואה פרטית שמיועדת - - -

אלי אלאלוף: צפרא, את מדברת על בריאות עכשיו?

<צפרא דוויק: בריאות הנפש.

יעל גרמן: בריאות הנפש.

יעל גרמן: גם היא צריכה ללכת עכשיו לוועדת הכספים.

יעל גרמן: ויש לנו מערכת בריאות פרטית, שבה יכולים לקבל את השירות רק מי שיש להם כסף.

יעל גרמן: ולכן אדוני יושב הראש, אנחנו חייבים לשים לעצמנו למטרה להשקיע בצמצום הפערים, לא רק ברווחה ולא רק בחינוך.

יעל גרמן: לא פחות מזה גם בבריאות.

יעל גרמן: תודה.

אלי אלאלוף: אני מסכים.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להגן באופן שיטתי על הממשלה.

אלי אלאלוף: זה ברור שזה לא מספיק, אבל לפחות כמה עובדות.

אלי אלאלוף: יש כן תקציב לצמצום התורים בבריאות.

יעל גרמן: מאה מיליון במקום מיליארד.

אלי אלאלוף: יש גם החלטות, הצעות חוק, לטיפול בשירותי בריאות לחלשים.

אלי אלאלוף: אם אנחנו נפסיק את הסיפור שרופאים מסוימים שולחים לשירות הפרטי שלהם את המטופלים שלהם, אז כן אנחנו נדע להוריד את הטיפול ולהשאיר אותו ברמה מאד גבוהה, כפי שצריך להיות בבריאות הציבורית.

אלי אלאלוף: יש גם תקציבים לנושא של רפואת שיניים, ואני מסתכל על ורדה, היא מזכירה לי עוד כמה דברים שקשורים לבריאות.

אלי אלאלוף: יש.

אלי אלאלוף: לא מספיק.

אלי אלאלוף: אני מיד אומר – לא מספיק.

אלי אלאלוף: ולא מספיק במגזר הערבי.

אלי אלאלוף: כן אני אומר, לא מספיק במגזר הערבי.

אלי אלאלוף: אז אני שמח לציין שזה דברים שידועים לכולנו וביחד נמשיך להיאבק, בלי להיות על הוריד, אלא להיות על האוזן המשכנעת של המערכת, כדי לעשות.

אלי אלאלוף: תודה יעל.

יעל גרמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

אלי אלאלוף: הוא רופא, אז יש לו את כל הזכויות על הבריאות.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם ויום טוב.

עבדאללה אבו מערוף: באמת מילים טובות צריך להגיד ולא רק לברך ולהעריך את העבודה ואת הדו"ח של חבר הכנסת אלאלוף ואת העבודה של שר העבודה לשעבר, שעכשיו הוא באמת פעיל מאד בעבודה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: מילים טובות צריך להגיד לא מבחינת רק להגיד, באמת עבודה מבורכת וככה צריך להגיד את האמת, שהתכנית תמומש, לפחות חלקה.

עבדאללה אבו מערוף: אבל מה חסר כאן?

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה להיות באמת קורקטי ויעל גרמן חסכה לי.

עבדאללה אבו מערוף: אחת מה-מ', שהם חמישה, הוזכרו חמשת ה-מ' שאני דוגל בהם ללא שום קשר לדעות הפוליטיות שלי ושל ז'בוטינסקי, שאנחנו בשני הקצוות.

עבדאללה אבו מערוף: אז היא חסכה לי את הראשון – מרפא, ולכל אני מסכים עם כל מילה.

עבדאללה אבו מערוף: נשארו לנו ארבעה מ', ואיך הם מיושמים בתכנית הזאת?

עבדאללה אבו מערוף: הדו"ח בסדר גמור.

עבדאללה אבו מערוף: על הדו"ח אין לי ויכוח וזה מבורך וזה לא רק עבודה מקצועית, זה עבודה מעולה.

עבדאללה אבו מערוף: אבל הדו"ח הזה, זאת אומרת מה שאין לנו, אני חושב שהעבודה מיותרת לנו כאנשים שרוצים לעזור לציבור העני בישראל – גם יהודים וגם ערבים.

עבדאללה אבו מערוף: לכן זו עבודה מדעית ואין בה כאן כלום שייתן לנו אמצעים להתמודד עם העוני מבחינה פרקטית, מעשית, בפועל, מה לעשות.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאן פרק שלם על עובדים סוציאליים.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר, שיהיה אפילו לכל משפחה עובד סוציאלי אחד, אם זה יעזור לטיפול בעוני.

עבדאללה אבו מערוף: אני בעד.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא יעזור.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאן הרבה מספרים של מיליונים שאני חושב שהם סרק.

עבדאללה אבו מערוף: הם הזויים.

<צפרא דוויק: זה לא יפתור, אבל זה מאד יעזור.

עבדאללה אבו מערוף: זו אחת הדוגמאות, יש הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאן גם דוגמאות על הג'וינט וקרן רש"י ושיתוף פעולה עם הרבה - - - אני לא מבין.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: מחוקקים.

עבדאללה אבו מערוף: זו צריכה להיות האחריות של הממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: לתת את זה לארגונים חברתיים, בסדר, אבל מה האחריות שלנו, עם כל הכבוד.

עבדאללה אבו מערוף: לכן יש עוד מה שנקרא מעון, מלבוש, מורה ומאכל.

עבדאללה אבו מערוף: אז מה התכנית למשל להורדת שכר הלימוד?

עבדאללה אבו מערוף: כמו שיהיה שכר לימוד חינם באוניברסיטאות.

עבדאללה אבו מערוף: ככה.

עבדאללה אבו מערוף: ומי שמדבר כך אז הוא אידיוט.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: תכנית להורדת העוני בכלל בישראל.

עבדאללה אבו מערוף: מערכת המיסים בישראל, שהיא מן הגרועות ביותר בעולם.

עבדאללה אבו מערוף: מס הכנסה שולי זה לא הפתרון, דרך אגב, עם כל הכבוד ויש פתרונות אחרים.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שיש עכשיו הטבות מס להרבה יישובים וכל הכבוד, זו תכנית מבורכת וטובה מאד והיא צריכה לפועל.

עבדאללה אבו מערוף: זה טוב, אבל זה לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: מקומות עבודה.

עבדאללה אבו מערוף: אם מדברים על שוויון, מקומות עבודה גם במפעלים ובאזורי תעשייה במגזר הערבי.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה משקיעים, אז בבקשה, שתיצור הממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא רוצים כסף, אנחנו רוצים מקומות עבודה.

עבדאללה אבו מערוף: מפעלים, הייטק, להוציא את האישה הערבייה ואת הנשים שעובדות לעבודה, זה מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: יש בעיה אחרת, יש כאן פרק על עובדים זרים, כמה הם גוזלים מהעבודה, מהשכר של הפועלים או העובדים בישראל – ערבים ויהודים.

עבדאללה אבו מערוף: אולי זו גם בעיה.

עבדאללה אבו מערוף: נכון, יכול להיות שזו גם בעיה.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מתנגד שזו בעיה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן יש הרבה דברים שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: ובקיצור, אם נדבר על האוכלוסייה הערבית, בשבילי אוכלוסייה זו אוכלוסייה.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שיש פערים עצומים מאד.

עבדאללה אבו מערוף: 47.4% העוני באוכלוסייה הערבית, לא במקרה.

עבדאללה אבו מערוף: מה הסיבה?

עבדאללה אבו מערוף: עלתה כאן מילה מאד חכמה וחשובה שאמר אלי אלאלוף, למצות את הזכויות.

עבדאללה אבו מערוף: זהו.

עבדאללה אבו מערוף: שוויון.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, בואו נתחיל בתכנית שוויונית, שאכן כתוב כאן ל-15 שנה, אבל זה גם דברים חשובים.

עבדאללה אבו מערוף: צריך באמת למצוא את הדברים המשמעותיים לכלל האוכלוסייה – שכר לימוד, מיסוי, שכר עבודה, הבדל בין שכר מגדרי ולא רק מגדרי אלא גם מגזרי, שכר גבוה, שכר פחות גבוה, מקומות עבודה, זה מה שצריך לעשות.

עבדאללה אבו מערוף: ואז כל המספרים האלה אולי יהיו צריכים, אבל כאן אין להם כתובת, אין להם צבע, אין להם לאן ללכת.

עבדאללה אבו מערוף: זה מספרים כאן.

עבדאללה אבו מערוף: אבל מה במציאות?

עבדאללה אבו מערוף: עולים כאן כמה דברים כמו בתי אבות, זה גם מבורך, אך זה לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני חושב שהדו"ח מעולה, ואני לא אכנס להמלצות ה-OECD.

עבדאללה אבו מערוף: יש לנו המלצות משלנו שהן כתובות, הנה, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: ברפואה אמרנו מה שצריך לעשות.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בתים, בנייה, אדמות, יש המון.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, אתם רוצים גם לאוכלוסייה הערבית?

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה אדמות שנגזלו והופקעו מכל מיני סיבות וחלפו הרבה שנים שהמדינה לא צריכה אותן.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, אם זה לצורכי ציבור, אדרבא, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: אבל יש מאות אלפי מיליוני דונמים של האוכלוסייה הערבית.

עבדאללה אבו מערוף: וגם אם נחזיר חלק קטן מאד מהאדמות שהופקעו, זה גם יקדם את הכלכלה ואת המצב הכלכלי בכלל ואת המלחמה בעוני, גם אם קצת.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שלא לכל משפחה יש, אבל בכל זאת יש.

עבדאללה אבו מערוף: אז לחשוב על דרכים שבאמת אפשר לממש.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אומר אוכל חינם, אבל צריכה להיות תכנית כללית שתוביל לשוויון וליישום התכנית הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה עבדאללה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, בגלל שחבר הכנסת עמיר פרץ אמור לעזוב, אז ניתן לו את רשות הדיבור ומיד אחר כך נתחיל עם הציבור.

אלי אלאלוף: הוא הבטיח להיות קצר והוא יודע לעמוד בזה.

עמיר פרץ: אדוני יושב הראש, אני ראשית רוצה לברך אותך כמובן, אותך ו - - -

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת אורלי לוי, חברת ועדה ותיקה בוועדה.

עמיר פרץ: אני באמת רוצה לברך אותך על העובדה ששמת למעשה את השולחן הערוך באשר ליעדים, להגדרתם, להיקפם וליכולת של מדינת ישראל לעמוד בהם.

עמיר פרץ: לכן אין ספק שהדו"ח שאתה הנחת, לא בתור חבר כנסת, הוא בהחלט מתווה חשוב.

עמיר פרץ: לא כל המספרים מושלמים, לא הכל יכול להיות מותאם לכל פרט ופרט, ובוודאי כל מערכת שם צריכה לעבור את ההתאמות שלה, אבל יש מסמך שניתן מעת לעת לפתוח אותו ולבדוק האם בפרמטרים העיקריים של המלחמה בעוני הייתה התקדמות או לא.

עמיר פרץ: אני כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה לשעבר, רוצה לומר לך שבתקופתי הוועדה הזאת, היום כבר לא כל כך וצריכים להזכיר את המילה כותל בזהירות, אתה יודע, שלא יהיו לזה כל מיני קונוטציות, אבל - - -

אלי אלאלוף: בתפילות זה בסדר.

עמיר פרץ: בתקופתי כראש הוועדה, הוועדה הייתה כותל הדמעות.

עמיר פרץ: היינו מטפלים ממשבר למשבר וכל משבר היה משבר הרבה יותר עמוק והמודעות של הציבור למפגש המאד מאד, איך לומר, ברוב המקרים המפגשים היו מאד מאד יצריים, קשים.

עמיר פרץ: זה היה בתקופה שרק התחלנו את התשתית למה זה אם חד הורית, מה המשמעות של ההגדרות האלה, כיצד מגדירים אוכלוסיות מסוימות ונותנים להן את הכלים הראויים כדי להתמודד.

עמיר פרץ: ברשותך אדוני יושב הראש, אתמקד בשתי נקודות בלבד.

עמיר פרץ: האחת, בסופו של דבר המפתח הוא גם שינוי רמת ההכנסה של האדם כאדם עובד, בכל מקום שהוא נמצא.

עמיר פרץ: בסוף הגמלאות והקצבאות ותהיה פריצת דרך כזו ותהיה פריצת דרך אחרת וזה חשוב, כי מערכת הבריאות והתמיכה והנגשת שירותים ושקיפות ובהחלט יצירת איזונים נכונים, אבל בסופו של דבר מה שיכריע את העניין זה מה תהיה רמת ההכנסה של העובד הבודד ולצערנו בנקודה הזו אנחנו נמצאים בכשל מאד גדול.

עמיר פרץ: כשל מאד גדול, מכיוון שציבור העובדים שעובד מאד קשה ועדיין נמצא מתחת לקו העוני הוא בהיקפים ענקיים.

עמיר פרץ: אם בתקופת כהונתי כיושב ראש הוועדה הממשלה הייתה עומדת ואומרת כולם פרזיטים, כולם מקבלים קצבאות, אף אחד לא רוצה לעבוד – הטיעון הזה לא קיים.

עמיר פרץ: כלומר, טיעון של מי שנאבק היום למען חברה צודקת יותר, שוויונית יותר, הוא הרבה יותר מוסרי, יש לו תוקף מוסרי, יש לו תוקף מבחינה כלכלית.

עמיר פרץ: כל אותן אוכלוסיות הפכו נכס חשוב לכלכלה הישראלית, רק אסור להשאיר אותו כנכס מנוצל וזו הבעיה העיקרית.

עמיר פרץ: אי אפשר כל הזמן להביט על העניין הזה של הכנסת אנשים בכל דרך למסגרות העבודה, אבל להשאיר אותם עניים.

עמיר פרץ: אין דבר מתסכל יותר מאדם שעובד מאד קשה, הוא ובת זוגתו ובסופו של חודש הם עדיין לא מספיקים להתמודד עם המינימום של המינימום.

עמיר פרץ: מה זה, לא ברור?

עמיר פרץ: חלילה אם יש זוג ששני בני הזוג מקבלים רק שכר מינימום, נו, אתם רואים משפחה שיכולה להתקיים מ-10,000 שקלים?

עמיר פרץ: שיביאו את הכלכלן, את מי שהם רוצים שיתכנן את ההוצאות של אותה משפחה.

עמיר פרץ: הרי זה בלתי הגיוני.

עמיר פרץ: ולכן אדוני יושב הראש, אני מבקש אם תוכל להתמקד בעניין הזה, כיצד מתמודדים עם שינויי המקצועות במדינת ישראל, עם שינוי ההכנסה בישראל יותר ויותר.

עמיר פרץ: התעסוקה המסורתית שהכרנו הולכת ונעלמת, החלק של המסחר ושל השירותים הולך וגדל ומטבע הדברים במסחר ושירותים יש פחות זכויות, יש פחות הכנסה, ולכן צריך לתת לזה דגש מיוחד.

עמיר פרץ: ומשפט אחד לגבי העניין של פטור ממע"מ ל - - -.

עמיר פרץ: אני מאד מאוכזב ממה שהממשלה עשתה.

עמיר פרץ: אני מאד מאוכזב שבסוף הכל מתמקד בחשמל ומים.

עמיר פרץ: אני חושב שאם רוצים לדבר על העניין של סיוע אמיתי לאוכלוסיות מאד גדולות, היו צריכים להגדיר ארבעה ענפים מרכזיים.

עמיר פרץ: האחד זה החשמל והמים שעשו, השני זה התרופות, השלישי זה מוצרי יסוד והרביעי, שאנחנו מדברים על הלבשה אבל מתמקדים בעיקר בהלבשת ילדים.

עמיר פרץ: זה מקובל בעולם.

עמיר פרץ: אם נכנסים למקומות שאתם קונים בגדים, בכל מה שקשור להלבשת ילדים – לא מחייבים אתכם במע"מ.

עמיר פרץ: אין הרבה מדינות שמחייבות במע"מ בכל מה שקשור לתרופות, בוודאי לא לתרופות כרוניות.

עמיר פרץ: ולכן, אם רוצים לתת סיוע מיידי למשבר הזה שאנחנו נמצאים בו, אין ספק שהנושא של מוצרי יסוד בענפים המגוונים – פטור ממע"מ הוא זריקת סיוע מאד גדול; ואני כמובן לא אגלוש היום לנושא הדיור, שמשפיע על הכל.

עמיר פרץ: אדוני, אני מברך אותך על המשך הדבקות שלך ואני מאמין שאתה בהחלט, עם כל הקשיים, תרומתך לציבור הזה, שמשווע לאותה כתובת חשובה וברורה, היא תרומה חד משמעית.

עמיר פרץ: אני כמובן מברך גם את חבר הכנסת מאיר כהן שיצא, שהיה שר העבודה והרווחה והקים את אותה ועדה, ואני כמובן, כפי שאמרתי לך מיום כניסתך לכנסת, אני עומד לרשותך.

עמיר פרץ: אני הולך לוועדה למעמד האישה, לסייע שם, כי מעמד האישה כמפתח לפתרון העוני בישראל.

עמיר פרץ: אולי זה הדבר המרכזי.

עמיר פרץ: ככל שהאישה בישראל תתחזק, כך גם העוני יפחת.

עמיר פרץ: חד משמעית, זו נוסחה שאי אפשר להתעלם ממנה.

עמיר פרץ: תודה לכם.

אלי אלאלוף: בהחלט.

אלי אלאלוף: אני חייב גילוי נאות.

אלי אלאלוף: כשהדו"ח פורסם, השר, חוץ ממאיר כהן כמובן, שביזמתו ביקש ללמוד את הדו"ח, זה עמיר פרץ.

אלי אלאלוף: הוא היה השר לאיכות הסביבה ועשינו ישיבה ארוכה והוא רשם ראשי פרקים ותיקן וביקש להוסיף וכו'.

אלי אלאלוף: אז באמת עמיר, הלב שלך, אנחנו יודעים איפה הוא.

<קריאה: במקום הנכון.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אתן לחברת הוועדה, פרופסור מיכל נבו, את זכות הדיבור ואחר כך נחזור לשמוע עוד חבר כנסת.

אלי אלאלוף: אמרנו שנעשה פינג-פונג.

אלי אלאלוף: בבקשה, מיכל.

<מיכל נבו: תודה רבה.

<מיכל נבו: אני רציתי להגיב לדברים של חבר הכנסת עמיר פרץ וגם לדברים אחרים אמרו כאן בדיון.

אלי אלאלוף: רק נזכיר שחייבים לפנות את החדר טכנית בשעה 11:00.

אלי אלאלוף: אני מתנצל.

אלי אלאלוף: אתם יודעים שיש בשעה 14:00 כנסת ובשעה 16:00 יש דיון במליאה.

<מיכל נבו: אני אנסה להיות מאד קצרה.

<מיכל נבו: אני רוצה לברך גם אותך וגם את חבר הכנסת מאיר כהן על המנהיגות שאתם מגלים בהובלה הזאת של התחום של המאבק בעוני וגם את כל חברי הכנסת האחרים שמצטרפים לזה, ואני חושבת שזה תחום ששיווע למישהו שייקח את זה על עצמו ואני רוצה לעודד אתכם להמשיך להנהיג את הדבר הזה.

<מיכל נבו: לגבי הדיון שנערך פה עד עכשיו, אני רק הייתי רוצה לבקש למקד בנקודה אחת.

<מיכל נבו: יש פה איזה שהוא מעבר בין לדבר על עוני כעל תופעה שהיא תופעה רב תחומית ורב ממדית, לבין איזה שהוא דיון שגולש לענייני תעסוקה, שהם חשובים ביותר בהקשר של עוני, אבל הם לא בלבדאיים.

<מיכל נבו: נורא חשוב לזכור את זה דרך הדוגמא הקטנה הזאת, שהרבה אנשים כבר שמעו ממני, שאדם שמשפר את הכנסתו בעקבות תעסוקה, לא יכול להרשות לעצמו, אם הוא היה עני קודם כל, בדרך כלל, לעבור מהדירה שהוא גר בה, שנמצאת בבניין כשלמטה יש תחנת סמים.

<מיכל נבו: וכל זמן שהוא גר בדירה שלמטה יש בה תחנת סמים – וזה לא המצאה שלי, זה דברים שאני שמעתי מאנשים שחיים בעוני – הוא לא יצא מעוני, גם אם הכנסתו השתפרה והוא עבר את קו העוני.

<מיכל נבו: הוא עדיין נמצא במקום שהוא לא יכול להרשות לעצמו להעניק לילדים שלו את הביטחון המינימאלי.

<מיכל נבו: זה נורא חשוב לזכור, כשאנחנו נאבקים בעוני, שאנחנו לא עוסקים רק בתעסוקה.

<מיכל נבו: ולכן אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על המושג שאני מציעה אותו, של מדיניות מודעת לעוני.

<מיכל נבו: ומדיניות מודעת לעוני צריכה להתרחש ולהתקיים בכל המשרדים, בכל הוועדות.

<מיכל נבו: לא רק בדיונים מיוחדים ולא רק בוועדות מיוחדות שאחראיות על תחום העוני, אלא בעצם בכל דיון ובכל סוגיה, שתהיה לקובעי המדיניות המחשבה על ההשלכות של המדיניות שלהם, בין אם היא נוגעת ישירות ובין אם היא נוגעת באופן עקיף, לאנשים שחיים בעוני ולבעיית העוני.

<מיכל נבו: זהו, תודה רבה.

אלי אלאלוף: סליחה, זה לא נעים כי כאילו עדות על עצמי.

אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת - ומאיר כהן אמר את זה - יותר ויותר יש מודעות לעוני.

אלי אלאלוף: פעם התביישו לדבר על זה.

אלי אלאלוף: הסתירו את זה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, כילד עני אני הרגשתי חזק יותר מאחרים, כי לא התביישתי בעוני שלי.

אלי אלאלוף: כי זה היה עוני מסוים.

אלי אלאלוף: מוזר, אבל לא ניכנס לזה.

יוסף ג'בארין: כי לא היו פערים חברתיים כמו היום.

אלי אלאלוף: נכון, נכון.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד, יש את זה לא מספיק ותפקידנו, כולנו, לא רק של חברי הכנסת והממשלה, גם של האזרחים השונים, במעמדם לעשות אזה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה לכבוד יושב הראש, תודה לאורחים כאן.

יוסף ג'בארין: קודם כל אני באמת רוצה לברך על הגישה החדשה שבעצם קראנו עליה בדו"ח, אבל גם גישתו של יושב ראש הוועדה, שאולי בנאום הראשון שלו בכנסת הדגיש שעוני זה עוני ולא משנה מה ההשתייכות הלאומית או המגדרית או העדתית.

יוסף ג'בארין: אני בהחלט חושב שזו גישה מאד ראויה ומקווה שנצליח בתקופה הקרובה גם לתרגם ולו חלק מן הדברים.

יוסף ג'בארין: הוועדה מדברת על המלחמה בעוני.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שאולי זו המלחמה היחידה בעולם שאני אהיה בעדה ושווה גם להקריב לשמה.

יוסף ג'בארין: לצורך העניין, אני רוצה לדבר בעד או בשבח ראייה כוללת יותר של ההתמודדות עם העוני.

יוסף ג'בארין: ראייה שלא מצומצמת רק למוסד לביטוח הלאומי או רק למשרד העבודה והרווחה.

יוסף ג'בארין: ואני אגע בקצרה, מפאת קוצר הזמן, בדברים שהייתי רוצה להעלות אותם לסדר.

יוסף ג'בארין: אני גם שמח שיש אנשים שהם מעורבים, מקבלי החלטות, אז ראוי להדגיש אותם.

יוסף ג'בארין: אני אתחיל במוסד לביטוח הלאומי.

יוסף ג'בארין: אני רואה כאן את חברי, חוסאם אבו בכר, מנהל הסניף בנצרת והצפון שעושה עבודה מצוינת, אבל שנינו יודעים שיש עוד הרבה עבודה לעשות כאן.

יוסף ג'בארין: קיים קושי משמעותי של מיצוי זכויות בתוך המוסד לביטוח לאומי, בקרב האוכלוסיות העניות.

יוסף ג'בארין: לעניינו, אני מכיר די טוב את המקרה בקרב החברה הערבית, ולכן צריך לדעתי לפעול איך פשוט מיישמים ומגיעים למיצוי מלא שלפחות שוויוני עם הציבור היהודי.

יוסף ג'בארין: דיברתי בפגישות שלי עם אנשי המוסד לביטוח לאומי על הצורך בהנגשה, שימוש בשפה הערבית, הפצת מידע בשפה הערבית לגבי הזכויות הללו.

יוסף ג'בארין: לגבי משרד העבודה והרווחה, הבעיה הקיימת ומאד מוכרת לכולם, היא בעיה של תקנים שלא מחלקים אותם באופן שוויוני, ודווקא רשויות מקומיות מוחלשות, הרבה מהן הן רשויות מקומיות ערביות או חרדיות שפשוט לא זוכות ליחס הראוי להן בחלוקה תקציבית, בחלוקת תקנים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על תקנים של עובדים סוציאליים, עובדות סוציאליות בשירותים השונים.

יוסף ג'בארין: קיימת הבעיה שאני מקווה שבאמת בכנסת הזאת נצליח להתמודד איתה, של המטצ'ינג.

יוסף ג'בארין: כולם יודעים שהרבה מהשירותים החברתיים וגם שירותי החינוך, עדיין כרוכים במטצי'נג של הרשויות המקומיות.

יוסף ג'בארין: ואם אנחנו יודעים שהרשויות המקומיות שהכי צריכות את השירותים הללו הן דווקא החלשות, אז בגלל העדר תקציבים ובעיות תקציביות הרשויות האלה לא מקבלות את החלק שלהן בגלל בעיית המטצ'ינג.

אלי אלאלוף: ככה הרשויות החלשות אף פעם לא יקבלו מעונות יום, כי זה דורש 25%.

יוסף ג'בארין: אבל גם התקנים של העובדים הסוציאליים למשל.

<קריאה: יוסף, גם בעיית תכנון ובנייה במגזר הערבי בעיקר.

יוסף ג'בארין: גם, גם.

יוסף ג'בארין: ההקשר דומה.

יוסף ג'בארין: הרי כפי שאתם יודעים, ההתמודדות עם העוני זה לא רק המוסד לביטוח לאומי ומשרד העבודה והרווחה, זה כמובן גם משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: בדו"ח שפרסם בנק ישראל לפני כשנתיים בעיקר בענייני תעסוקה, בנק ישראל מדגיש את חשיבות ההשקעה בחינוך, וההשקעה בחינוך, גם בדברים שנוגעים ישירות לעוני, כמו למשל תקנים של קב"סים, של עובדים סוציאליים, של פסיכולוגים – אנחנו רואים שדווקא האוכלוסיות המוחלשות, דווקא האוכלוסיות שצריכות את העזרה בתחום הזה, לא מקבלות את מה שראוי שהן תקבלנה, ואין ספק שהמדיניות הנדרשת כאן היא מדיניות של העדפה מתקנת, שלצערי בכלל עוד לא הגענו אליה.

יוסף ג'בארין: סוגית העוני מתקשרת גם למשרד הכלכלה בכל מה שקשור ליצירת מקומות עבודה.

יוסף ג'בארין: שמענו על הסוגיה הזאת של עבודה בקרב נשים, בעיקר נשים ערביות.

יוסף ג'בארין: יותר מ-70% מהנשים הערביות פשוט אינן מועסקות, אינן בשוק העבודה, ולכן זה רק בעצם מנציח את סוגית העוני בקרב האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: בקצרה, קיימת גם בעיה של אכיפת דיני העבודה.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת בהרבה מקומות יש לנו דיני עבודה יחסית טובים שמגנים על העובדים, אבל יש בעיה קשה של אכיפה ואני רואה בעיה מאד קלאסית כאן, אפילו בתחום של עובדי בניין, תחום שהרבה מועסקים ממנו בקרב האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: בתחום הבניין גם קיים צו הרחבה, שבעצם מעניק די הגנה על העובדים, אבל כבוד יושב הראש, ישנה בעיה של אכיפה ואני חושב שמשרד העבודה והרווחה צריך לשים לב - - -

אלי אלאלוף: משרד הכלכלה.

יוסף ג'בארין: משרד הכלכלה.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא מסתפקים רק באותן הוראות מצוינות, אבל גם צריך לפעול שזה - - -

אלי אלאלוף: תרשה לי לציין את כניסתו של חברנו המשותף, חבר הכנסת אילן גילאון.

יוסף ג'בארין: לא רק חברינו המשותף, אלא גם אחד הוותיקים שנלחמים בסוגיית העוני, אז חשוב לציין את זה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לסיים.

יוסף ג'בארין: קיימות כל מיני הוראות שלפעמים אנחנו לא מודעים להשלכות שלהן על סוגיות העוני, ויצא לי לשוחח על זה עם יושב הראש.

אלי אלאלוף: וגם את חבר הכנסת ישראל אייכלר.

יוסף ג'בארין: צריך לשים לב להוראות בחוק, שיש להן השפעה שלילית בסוגית העוני, זאת אומרת שרק מגבירות את העוני.

יוסף ג'בארין: ואחת הדוגמאות שאני נותן היא בתחום של דמי אבטלה, שיש הגבלה לגבי הזכאות לדמי אבטלה, למשל רק מגיל 20 ומעלה.

יוסף ג'בארין: גיל 20 ומעלה, אנשים יכולים לחשוב אוקיי, לכאורה זה גיל ניטראלי.

יוסף ג'בארין: הבעיה עם הגיל הזה, שהצעירים הערבים, שהרבה מהם נכנסים לשוק העבודה אחרי כיתה י"ב, בגיל 18, הם אלה בעצם שנפגעים כתוצאה מההוראה הזאת, כשההוראה היא פחות רלבנטית לציבור היהודי, כי צעירים יהודים באותה תקופה הם בכלל בצבא.

יוסף ג'בארין: אני נותן דוגמא, שאני מבקש מכל אלה שעוסקים לשים לב אליה.

יוסף ג'בארין: כל הוראה בחוק או בהנחיות שמגבילה שירותי רווחה מגיל 20 ומעלה בקרב צעירים, היא מאד בעייתית, כי היא בעצם מפקירה שכבת גיל בין 18 עד 20 או 21, בעיקר בקרב האוכלוסייה הערבית, ואז אנחנו נמצאים עם קבוצה שאינה עובדת ואינה לומדת ואינה נמצאת במסגרת טיפולית, ויש לזה השלכות כמובן קשות על סוגיות העוני.

יוסף ג'בארין: אז אני אסכם ואומר, צריכה אולי להיות ראייה כללית יותר בכל משרדי הממשלה, ויכול להיות שנצטרך גם שהוועדה תזמין את נציגי משרדי הממשלה, כל אחד כדי לענות על מה שהם עושים בתחומים הללו.

יוסף ג'בארין: תודה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אז לפני שנעביר את רשות הדיבור לעוד חבר כנסת, נשמע את מאיה בן לולו.

<מאיה בן לולו: אנו זוג מקבלי קצבת נכות בסך 3,800 שקלים.

<מאיה בן לולו: קשה לי לתאר במילים את קושי ההתמודדות היום יומית ובוודאי שיש לי דוגמאות, שלא ניתן כרגע בזמן קצר זה, שאין באפשרותי לתאר אותן.

<מאיה בן לולו: הקצבה מספיקה להליכה לדואר או לסניף בנק של אותו שכן, כל אחד לגופו.

<מאיה בן לולו: באופן אישי, אני מדברת על עצמי, הקצבה מספיקה לי ללכת לסניף הדואר לשלם את החובות השוטפים, את הוצאות הבית השוטפות ובזה אני נכנסת ל-29 בחודש, ללא כלום.

<מאיה בן לולו: השאלה שתשאלו בלבכם איך ההמשך של ההתמודדות.

<מאיה בן לולו: אז החיים הם כמובן באמצעות סיוע מלשכות הרווחה כפי שביכולתן והם עושים את מרב המאמצים לסייע.

<מאיה בן לולו: לפעמים גמ"חים, לפעמים גומלי חסדים, נקרא לזה, שגם הם קורסים, העמותות קורסות, וגם זה הולך ולא יהיה באפשרותנו להישען גם על זה.

<מאיה בן לולו: אז באמת חשובה ההוספה הזאת של העזרה.

<מאיה בן לולו: מי שיכול לשמוע את זה ובשם כולם אני מדברת, בשם שכני, שאני רואה את ההתמודדות שלהם, הקשה, שהם מבקשים אפילו את כוס החלב שלא נשארה להם.

<מאיה בן לולו: דוגמא קטנה, אתמול אחת השכנות, כשאמרתי לה שאני עומדת להגיע לכאן, אמרה לי מאיה, תגידי שאין לי, לא מספיק לי חלב, לחם וגבינה.

<מאיה בן לולו: לא.

<מאיה בן לולו: פשוט.

<מאיה בן לולו: אני רשמתי את זה, אבל לא הספקתי להביא את המכתב שהיא רצתה, שהיא אמרה לי את הכמה מילים האלה.

<מאיה בן לולו: מתחתי גרה גם משפחה מרובת ילדים, אותו דבר.

<מאיה בן לולו: כל הזמן, מה שמבקשים את העזרה המינימאלית, נשאר לך לחם?

<מאיה בן לולו: נשאר לך חלב?

<מאיה בן לולו: אין.

<מאיה בן לולו: נגמר.

<מאיה בן לולו: נגמר להם הלחם.

<מאיה בן לולו: אם זה בשבתות, נגמר הלחם.

<מאיה בן לולו: אין.

<מאיה בן לולו: פשוט נשענים אך ורק על עמותות, נשענים על קצבאות.

<מאיה בן לולו: אני חוזרת שוב, הקצבאות מספיקות להליכה לדואר וחזרה הביתה.

<מאיה בן לולו: צר לי וכואב לי.

אלי אלאלוף: מאיה, תודה.

אלי אלאלוף: תודה, אנחנו לא יכולים לצערנו להיות מזור מלא למה שאת מבטאת, למרות שזה תפקידנו לעשות ונעשה את זה ונצטרך לעשות את זה.

אלי אלאלוף: נתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: עבדאללה היה פה וציין מה היינו עושים בלי העמותות.

אלי אלאלוף: כן, בהחלט, זה המצב, אבל אני מקווה שנתקן, למרות שאת צריכה פתרון מחר.

<מאיה בן לולו: שכחתי להוסיף עוד מילה, ברשותך.

<מאיה בן לולו: הכסף לתרופות כמובן אין.

<מאיה בן לולו: לא מספיק.

<מאיה בן לולו: אם אנחנו נשענים על הרשאה בחיוב החשבון, שניתן לשלם את התרופות בהרשאה וזה חוזר.

<מאיה בן לולו: הוראות הקבע חוזרות.

<מאיה בן לולו: אין לנו איך לשלם את התרופות.

<מאיה בן לולו: אין.

<מאיה בן לולו: או שמלווים בכדי לשלם ונכנסים למערבולת של הלוואות שחוזרת על עצמה.

<מאיה בן לולו: ואחרי זה נשאלת השאלה – מה את עושה בכסף?

<מאיה בן לולו: מה את עושה בכסף?

<מאיה בן לולו: מה אתם עושים בכסף?

<מאיה בן לולו: לשלם את התרופות ב-10 בחודש, כשיורד כללית מושלם, אין ה-500, את ה-700 שקלים לתרופות.

<מאיה בן לולו: אני מבקשת.

<מאיה בן לולו: אני מוכנה להוכיח שחברה מאחת העמותות הפקידה לי לחשבון בחודש שעבר 400 שקלים, שהיו חסרים לי לתרופות.

<מאיה בן לולו: אני מוכנה להוכיח את זה.

<מאיה בן לולו: מוכנה הכל.

אלי אלאלוף: תודה מאיה, תודה.

אלי אלאלוף: עדות פשוט מרשימה, שמראה את כל החולשה של המערכת.

אלי אלאלוף: המערכת חלשה, לא את.

אלי אלאלוף: את מדהימה.

אלי אלאלוף: את מתמודדת.

אלי אלאלוף: המערכת לא יודעת לבוא אליך עם התשובות הנכונות.

אלי אלאלוף: רק כאב אני יכול לבטא.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב לכולם.

אוסאמה סעדי: אני כמובן מצטרף לברכות החמות למארגנים של היום הזה, במיוחד ליושב ראש הוועדה, חברי אלאלוף ולשאר חברי הכנסת, שגם יזמו את היום הזה – מאיר כהן, איימן עודה, אילן גילאון ושאר החברים, וכן אני מברך את האורחים, גם האורחים מהמגזר הערבי – אהלן וסהלן.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהעדות המצמררת ששמענו עכשיו, מעידה כאלף מילים על עומק הבעיה שאנחנו נתקלים בה, וזו בושה וחרפה שבמאה ה-21 אנחנו צריכים לציין את יום העוני בכנסת ישראל.

אוסאמה סעדי: פשוט לא מתקבל על הדעת, זה בלתי נתפס, שאנחנו צריכים לציין יום עוני, במקום לדבר על דברים אחרים, איך אנחנו מקדמים את החברה, איך בונים חברה יותר מתקדמת, אבל אנחנו צריכים לדבר על עוני ועל קצבאות.

אוסאמה סעדי: והקצבאות האלה, אם אנחנו רק שומעים את המספרים – 3,000 שקלים, 4,000 שקלים למשפחה, לזוג, לזוג קשישים, שצריכים להגיע לגיל 65-67 ולקבל 3,000 שקלים או 4,000 שקלים ומזה לחיות, זה פשוט-.

אוסאמה סעדי: ואנחנו מדברים על מתווה הגז, חבר הכנסת ילין, כמה אמרו?

אוסאמה סעדי: טריליון, כמה אפסים זה?

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר לא ידענו לספור כמה אפסים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על פערים חברתיים בלתי נתפסים, כאשר אנחנו מדברים על מאיון, על כמה משפחות עשירות שהן יש להן את רוב האוצר הלאומי והן מחזיקות באוצר הלאומי, ולכן פשוט כאשר מדברים על צדק חברתי, זה המושג צדק חברתי.

אוסאמה סעדי: בקשר למגזר הערבי, אני כמובן מצטרף לדברים שהשמיעו חברי לפני זה.

אוסאמה סעדי: היום גם התפרסמו מחקר ונתונים לגבי הפערים בין גברים לנשים, אבל גם בין יהודים לערבים, ובממוצע יש בערך 33% פער בין השכר של היהודים לבין זה של הערבים, ובקרב נשים זה גם אותו דבר.

אוסאמה סעדי: המספרים זועקים לשמיים.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו מדברים על 50% עוני במשפחות הערביות, חצי מהמגזר הערבי, חצי מהאוכלוסייה הערבית היא מתחת לקו העוני.

אוסאמה סעדי: כל ילד ערבי שני הוא מתחת לקו העוני.

אוסאמה סעדי: רק המספרים האלה נותנים את כל הסיפור.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו מדברים על תקציב לשנים 2015-2016 ויושב פה בנוסף למנהל המוסד לביטוח לאומי, גם חברי חוסאם וגם איאד סנונו, ממרכז מוסאווא, שאנחנו כבר חודשים עובדים על תכנית למגזר הערבי, על מנת לא להגיע לשוויון, אלא לגשר קצת על הפערים, שבמשך כל עשרות השנים אנחנו הגשנו תכניות על מנת קצת קצת לגשר על הפערים ואני מקווה ומבקש מכל חברי הכנסת פשוט להצטרף לדרישה הזאת - כן לשוויון בתקציבים.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים על תקציב של תרבות וספורט, שזה פחות מ-4%, אם אנחנו מדברים על משרד הכלכלה, משרד התשתיות, משרד התחבורה, מדברים על אזורי תעשייה, על אבטלה, כאשר יש אבטלה בקרב נשים ערביות וצריך לעודד תעסוקה אצל נשים ערביות על מנת שכן יהיו שני בני הזוג עובדים ויכניסו יותר כסף לתא המשפחתי.

אוסאמה סעדי: אז אני חושב שאם אנחנו רוצים כן לקדם במשהו את היום הזה, אני חושב שהאפשרות כן קיימת, בתקציב הקיים שאנחנו צריכים לאשר אותו עד ה-19 בנובמבר, כן לשים דגש על העניין הזה של הפערים החברתיים ושוויון למגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה לתת לך תשובות מספקות, אבל יש תשובות חלקיות.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: מותר לי, מרצון טבעי, זה דורש יותר שיתוף פעולה ביניכם ובינינו.

אלי אלאלוף: ביחד.

אוסאמה סעדי: מוכנים.

אלי אלאלוף: גם אם יושבים אופוזיציה קואליציה בהצעות מסוימות, יש קואליציה חברתית מדהימה בכנסת אפשרית, והיא תלויה בנו.

אלי אלאלוף: באף אחד אחר לא.

אלי אלאלוף: אני לא קיבלתי - ואני אפתיע אתכם – מראש הממשלה ומטה, אף אחד לא אמר לי אל תעשה למגזר זה או אחר, ההיפך.

אלי אלאלוף: אבל בואו נעבוד, ואני שמח שמרכז מוסאווא, שאני מאד מעריך את עבודתו יחד עם האנשים, עושים עבודה.

אלי אלאלוף: נשמח מאד שנקיים דיון בבוא הזמן בוועדה.

אלי אלאלוף: לא דיון תיאורטי, דיון מעשי, כדי שנוכל למצוא את הפתרונות.

אלי אלאלוף: ברשותכם, תרשו לי לתת את רשות הדיבור ליושבת ראש ועדת הבריאות שהייתה בוועדת דו"ח העוני, בבקשה, ורדה, ברשותך.

<ורדה סוסקולני: תודה רבה.

<ורדה סוסקולני: אז שוב, בקצרה אני אברך לא רק אותך - - -

אלי אלאלוף: לא, אל תברכי, אלא - - -

<ורדה סוסקולני: אלא גם את כל חברי הכנסת שהואילו ובאו ואמרו את דבריהם ואני מקווה שגם קראו את החומר.

<ורדה סוסקולני: הדבר החשוב הוא, ואני רוצה קצת להתייחס למה שאתה אמרת קודם לגבי מיצוי זכויות, זאת הייתה המלצה מרכזית חותכת על פני כל ועדות המשנה.

<ורדה סוסקולני: אי אפשר לדבר על מיצוי זכויות רק בביטוח לאומי, במנותק ממיצוי זכויות בתחום הרווחה וממיצוי זכויות במערכת הבריאות, ששם ישנה בעיה גדולה גם מסביב לזה.

<ורדה סוסקולני: דרך אגב, אני קצת תוהה איפה המשרד לשוויון חברתי.

<ורדה סוסקולני: יש משרד כזה.

אלי אלאלוף: הם הזקנים.

אלי אלאלוף: הזקנים לא פה.

אלי אלאלוף: יונה ואני לא פה מבחינת משרד.

<ורדה סוסקולני: אוקיי, אבל בכל זאת, שוויון חברתי זה לא רק הגמלאים, הם רק חלק מזה.

אלי אלאלוף: יש נציג כאן, סליחה, אבל הוא נציג צעיר.

אלי אלאלוף: זה כייף.

אלי אלאלוף: מה שמך?

אלי אלאלוף: רועי אסף, כן, ראיתי את השם שלך.

אלי אלאלוף: תודה רועי וסליחה.

<ורדה סוסקולני: אני מאד מקבלת את ההצעה של חבר הכנסת מאיר כהן, לגבי זה שכל משרד, אני לא יודעת באיזו מתכונת – ועדה או משהו אחר – יתייחס לנושא של צמצום הפערים בהקשר לעוני, בתחום שבו הוא עוסק.

<ורדה סוסקולני: ואני מוכרחה לציין שרק למשרד הבריאות יש, כחלק מהפעילות של האגף לתכנון אסטרטגי, תכנית שלמה לצמצום פערים במשרד הבריאות.

<ורדה סוסקולני: אבל התכנית הזאת, עם כל הכבוד לה ועם המאמצים הגדולים שנעשים, גם על ידי משרד הבריאות וגם על ידי קופות החולים, הידיים כבולות ברגע שאין שיתוף פעולה שחוצה את התחומים.

<ורדה סוסקולני: ולכן אני רוצה בהחלט לעודד את ההמלצה שכל משרד יעסוק בזה בצורה מתאימה.

אלי אלאלוף: תודה.

<ורדה סוסקולני: דבר נוסף הוא שאם אנחנו מסתכלים על ההרצאה של מנכ"ל משרד הרווחה, 24% מהסיבות לפנייה למשרד הרווחה היו בנושא של מוגבלויות ושל זכויות רפואיות.

<ורדה סוסקולני: אחת הרעות החולות, אני חושבת, שלנו בארגון של משרדי הממשלה בכלל, היא פיצול טיפול באותו תחום, פיצול בין משרדים שונים.

<ורדה סוסקולני: למה הפנייה לזכויות רפואיות, להשלמה של דברים שאינם דרך חוק ביטוח בריאות ממלכתית, צריכה ליפול על משרד הרווחה?

אלי אלאלוף: ורדה, בואי לא ניכנס לפרטי פרטים.

<ורדה סוסקולני: ואני רק רוצה להגיד בתגובה לדבריה של חברת הכנסת יעל גרמן, שדיברה על הצורך בטיפול בצמצום, במענה למערכת הבריאות הציבורית.

<ורדה סוסקולני: זאת הייתה הוועדה - - -

אלי אלאלוף: אוקיי, ורדה, תרשי לי להפסיק - - -

<ורדה סוסקולני: רק לסיים עם דבר אחד.

<ורדה סוסקולני: אנחנו בוועדת אלאלוף התמקדנו באוכלוסיית האנשים שחיים בעוני ולא בכל מערכת הבריאות.

<ורדה סוסקולני: וההמלצה המרכזית שלנו, של צמצום השתתפויות עצמיות, לא נדונה לא במשרד הרווחה וגם לא באה לידי מימון.

<ורדה סוסקולני: ולכן זה מתקשר גם לנושא של ההשתתפויות העצמיות וצמצום המימון שלהן, על ידי אנשים, כפי שראיתם עכשיו, מה שאמרה הגברת בן לולו בקשר ליכולת שלה לשלם עבור התרופות.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת אורלי לוי.

אלי אלאלוף: תרשו לי, הנוכחות של חברי הכנסת זה לא דבר מובן מאליו והיום יש לנו נוכחות מרשימה מאד, אז תרשו לי.

אלי אלאלוף: זה מחייב אותם לקצר, אבל אני אתן לכל חברי הכנסת אפשרות להתבטא, לפני שנסגור את הישיבה.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש אני באמת מודה לך גם על עצם הדיון הזה וגם על הוועדה שעמדת בראשה, שהצליחה להעמיד בפנינו תכנית עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: תכנית העבודה הזו היא מפורטת, היא מקיפה נושאים שונים ומגוונים ומי שטועה וחושב שכל מה שקשור לצמצום הפערים קשור למשרד הרווחה, החינוך והבריאות, טועה טעות מרה.

אורלי לוי אבקסיס: המעגלים הם הרבה יותר רחבים וההשפעות הן הרבה יותר עמוקות ממה שאנחנו יכולים לתאר לעצמנו.

אורלי לוי אבקסיס: אחד מהדברים שאני יכולה לשים פה ככה על השולחן, זה אולי ההחלטה ההזויה ביותר שהמדינה מרוויחה על החולים שלה.

אורלי לוי אבקסיס: היא עושה עליהם את המע"מ, כמובן וגם כאשר היא נותנת פטור.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על המע"מ, זאת אומרת על התרופות, ואנחנו מדברים על קשישים שקונים תרופות ונאלצים לשלם גם את המס עליהן, כי המדינה צריכה להרוויח.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא הגיוני, זה לא נכון ואני אגיד לכם מה, בעיני זה לא מוסרי וגם לא יהודי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שלא יכולה להתקיים מקצבת הזקנה שלה, אז מה שאנחנו משתדלים ובהמלצת הוועדה למלחמה בעוני, להעלות גם את הקצבה והשלמת ההכנסה לאותם קשישים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר לכם שמגיעות אלי לא מעט תלונות ובחלקן מקשישים שמשלמים למעלה מ-1,000 שקלים בחודש על תרופות, שללא התרופות לא רק שאיכות החיים שלהם תיפגע, יכול להיות שהחיים שלהם ייפסקו.

אורלי לוי אבקסיס: ולא יתכן שבמדינת ישראל בן אדם מבוגר צריך להחליט האם הוא דואג לתזונה שלו או דואג לתרופה.

אורלי לוי אבקסיס: ומי מכם יודע שתרופות בדרך כלל הולכות עם ארוחה, כי אסור על בטן ריקה.

אורלי לוי אבקסיס: יש כאלה שיגידו שזה דמגוגי, אני אומרת לכם – זו מציאות.

אורלי לוי אבקסיס: זו מציאות קשה.

אורלי לוי אבקסיס: אז נכון, מדינת ישראל עשתה תהליך שהוא ראוי ושצריך היה להיעשות מזמן, אז באמת ניצולי שואה אולי פטורים מתשלום על תרופות, אבל מה קורה עם אותם קשישים ונכים וחולים כרוניים, שמשלמים את מלוא התרופות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לספר לכם על עוד דבר מסוים, שבטח אצלך בוועדה נידון, זה הנושא של הביטוחים משלימים.

אורלי לוי אבקסיס: למעלה מ-80% במדינת ישראל משלמים ביטוחים משלימים, רובם לא יכולים להנות ממה שהביטוחים המשלימים האלה מקנים להם.

אורלי לוי אבקסיס: קחו למשל את הפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר לכם באמת מניסיון אישי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי את הביטוחים המשלימים, לא הצלחתי לממש אותם, כי חצי משירותי הבריאות בפריפריה פשוט לא קיימים.

אורלי לוי אבקסיס: אז או שמטרטרים את ההורים, אפילו למרכז לגיל הרך.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו במכבי, אם אתה בא מבית שאן, אתה צריך לנסוע לנצרת.

אורלי לוי אבקסיס: מי שאין לו רכב פרטי צריך לעבור כמה אוטובוסים, תדאג לילד גם לאכול משהו בדרך, והנה, יצא שכרו בהפסדו.

אורלי לוי אבקסיס: משלמים יותר מאשר היו משלמים באפשרות אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: בזה זה לא נגמר.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נדבר על הביטוחים הסיעודיים.

אורלי לוי אבקסיס: רוב מדינת ישראל לא מבוטחת בביטוח סיעודי.

אורלי לוי אבקסיס: גם הביטוחים הסיעודיים הקולקטיביים הופסקו, יש לומר באישור המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: חברות הביטוח יכולות בכל רגע נתון להפסיק את הביטוחים הקולקטיביים.

אורלי לוי אבקסיס: תראו מה עשו עם אחיות הדסה.

אורלי לוי אבקסיס: אם שילמו לאורך שנים ואפילו עשרות שנים 100 שקלים בחודש כדי להבטיח שאם חלילה וחס בגיל מאוחר יצטרכו את הביטוח הסיעודי הזה, אז המדינה נתנה פרצה באופן חד צדדי ובביטוח היחידי במדינה, שבו חברת הביטוח יכולה להודיע באופן חד צדדי על הפסקת הביטוח בלי תשלום.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל שזה ריסק, מה שנצבר הולך לכיס שלה.

אורלי לוי אבקסיס: היא החליטה ביום מסוים לבטל את הביטוח, אין לך כיסוי.

אורלי לוי אבקסיס: כל מה ששילמת – מת.

אורלי לוי אבקסיס: מדינת ישראל צריכה לבוא ולטפל בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שבן אדם הגיע לשלב כזה, עושים לו מבחן הכנסה, לוקחים לו את כל הפנסיה שלו, לוקחים לו את קצבת הזקנה ואת השלמת ההכנסה בחלקה, ואם זה לא מספיק, אז גם הולכים ובודקים אם בת הזוג שלו יש לה משהו.

אלי אלאלוף: את בוועדת החינוך?

אלי אלאלוף: כי הם באו להוציא אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת שתי דקות, זה נורא חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: אז באמת, לא רק שבודקים את האישה, את בן/בת הזוג, בודקים את הילדים ואת הנשים של הילדים ורק אם נגמר הכל אז מתחילים לחשוב כמה תיתן.

אורלי לוי אבקסיס: גם משפחות עניות נדרשות לשלם בסביבות ה-1,500 שקלים בחודש, אחרי כל המבחנים והבדיקות שהם עשו במשרד הרווחה, כדי לקבל איזו שהיא השתתפות באשפוז סיעודי.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: וגם עושים להם המון בדיקות כאילו הם רוצים לרמות.

אורלי לוי אבקסיס: כאילו מישהו רוצה על דעת עצמו, בא לו ללכת להתאשפז עכשיו באשפוז סיעודי או בבית אבות של הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא נורמאלי, זה לא תקין.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לעבור במהירות על הנושא של הדיור הציבורי.

אלי אלאלוף: לא, לא, אורלי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אז בנושא של הדיור הציבורי לא - - -

אלי אלאלוף: מה עם ילין, הוא יכעס ואילן יכעס.

אורלי לוי אבקסיס: אני אציין בנקודות, כי אי אפשר לעבור לסדר היום ואני באמת אעשה את זה בקצרה.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי הדיור הציבורי, אמנם התחילה עכשיו איזו שהיא עבודה מסוימת, אנחנו זוכרים את העובדים הסוציאליים שאמרו תפטרו אותנו מזה, לא בגלל שאנחנו לא רוצים לעסוק בזה, בגלל שאין לנו כלים, אין לנו פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא נותנים לנו את ארגז הכלים, אנחנו לא יכולים לבוא ולומר לאותו עני, שבאמת נמצא בקצה הרצף החברתי במדינת ישראל – אין לנו איך לעזור לך.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם תעודת זכאות, תעודת הזכאות הזאת לא מקנה להם כלום כי אין דירות, כי המדינה לקחה את הכסף ונתנה אותו למקומות אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: יש את הנושא של - - -

אלי אלאלוף: אבל יש תיקון בתקציב של השנה.

אלי אלאלוף: יש תיקון.

אלי אלאלוף: לא מושלם, אבל יש.

אורלי לוי אבקסיס: תראה, גם היום חלק מהתיקון אפילו לא עולה בכלל כסף.

אורלי לוי אבקסיס: לקחו את הדירות הקיימות, שיפצו אותן וכבר הצליחו לאכלס בפנים כ-400 משפחות בדירות שכבר היו.

אורלי לוי אבקסיס: מה נעשה עד עכשיו?

אורלי לוי אבקסיס: רשעות לשמה.

אורלי לוי אבקסיס: הוחזקו דירות ריקות ודירה ריקה שמוחזקת כשנה מועמדת למכירה לכל החפץ, פרט לזכאים, כי הזכאים יכולים לקנות רק את הדירה שבה הם גרו.

אורלי לוי אבקסיס: בוועדת אלאלוף הגיעו מסמכים שמראים על זוגות קשישים, שלקחו גם את הקצבאות שלהם, שברגע ששילמו את שכר הדירה החודשי, לא נשאר להם כסף ביד אפילו לא למים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא נורמאלי וזה לא תקין.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדבר על החד הוריות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מעודדים אותם או לא לצאת לעבוד או לעבוד בשחור ומה שקורה פה זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: על כל שקל שהן מרוויחות המדינה חותכת כ-60 אגורות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עוצרים אותה ומשאירים אותה בעוני ואת הילדים שלהן אנחנו מסלילים לדרך ברורה ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: אותו ילד שלא יקבל את החינוך כמו שצריך, שלא יקבל את התנאים הבסיסיים, לא ימצה את הפוטנציאל שלו.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא רק הפסד למשפחה ולהורים ולילדים האלה, זה הפסד של החברה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: הם יהפכו להיות דור שני ושלישי ונוציא עליהם כספים, במקום לראות מהם באמת תנובה.

אורלי לוי אבקסיס: ילד שהשקעת בו - ואיפה שתשקיע בחינוך ובכל מה שקשור מסביב – ייצא ילד מוצלח.

אורלי לוי אבקסיס: הפוטנציאל קיים שם.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לתת את הכלים.

אלי אלאלוף: אורלי, אני חוטף מכל הצדדים.

אלי אלאלוף: את חברת ועדה, את תבואי לעבוד איתנו, אני מתנצל.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתנצלת, אני צריכה ללכת לוועדת הכספים.

אורלי לוי אבקסיס: ליצמן מציג את התכנית של משרד הבריאות בוועדת הכספים, ואני - - -

אלי אלאלוף: זה רק אומר לכם הציבור, תבינו שחיים של חבר כנסת זה לא חיים קלים.

אלי אלאלוף: בבקשה, חיים ילין ואחרי שאילן גילאון ויתר, נשמע את ישראל אייכלר.

אילן גילאון: לא אמרתי את זה.

אילן גילאון: אני צריך חצי דקה לעניין.

אלי אלאלוף: אוקיי, לשלושתכם יש שלוש דקות.

חיים ילין: עוני זה לא מחלה, כי לפעמים כשיש מחלה אפשר לתת כדור ולרפא את המחלה.

חיים ילין: עוני הוא תוצר של מדיניות וזה תוצר של מדיניות שכבר הרבה מאד שנים לא מטופל כראוי והוא רק מעמיק, העוני.

חיים ילין: כבוד יושב הראש, זה שיש מודעות וזה שכל חברי הכנסת מדברים, זה נורא נחמד, אבל בסופו של דבר המלחמה הזאת מול העוני – את זה אתם כמשרד הרווחה לבד לא יכולים לעשות אותו.

אלי אלאלוף: חבל שלא היית בהתחלת הדיון, היית שומע כבר את זה.

חיים ילין: יכול להיות.

חיים ילין: יש כאלה שבאים לחמש דקות, לא מקשיבים לאף אחד והולכים והם מקבלים תמיד צל"ש.

חיים ילין: ויש כאלה שמנסים להקשיב ולא הגיעו מהתחלה.

אילן גילאון: יש עוד ועדות שדנות היום בעוני ואנחנו פשוט היינו בוועדות האחרות.

חיים ילין: אני עדיין חושב שהכלי העיקרי שיש לצמצום פערים חברתיים זה החינוך.

חיים ילין: וזה לא שייך לשולחן שלכם, אבל ילד שיש לו בעיות מחוץ לכותלי בית הספר, אז הוא שייך לרווחה, אבל כשיש לו בעיות בתוך בית הספר, הוא שייך לחינוך.

חיים ילין: ולכן השולחן העגול של חינוך ורווחה זה אחד השולחנות החשובים ביותר שיש לצמצום הפערים.

חיים ילין: אבל זו מדיניות שבאה מלמעלה.

חיים ילין: אתם לבד לא יכולים לעשות את זה.

חיים ילין: ולכן זה מתחיל מתעסוקה, זה ממשיך בשיכונים וזה ממשיך בחינוך.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת איציק שמולי.

חיים ילין: עכשיו אני אגיד משהו שלא שייך לעוני, אבל גם בשבילו באתי וזה המעמד של העובדים הסוציאליים.

חיים ילין: עכשיו, בתקופת הטרור, בירושלים כל שוטר קיבל תוספת שכר ואני חושב שמגיע לו.

חיים ילין: אבל יש פה בלבול לפעמים במדינת ישראל, שמי ש - - -

אלי אלאלוף: צריך להוסיף לכל השוטרים בארץ.

חיים ילין: מי שהולך עם נשק ומגן על האזרחים מקבל תוספת, אבל מי שמגן על הנפש של האדם במדינת ישראל, לא מקבל שום תוספת.

חיים ילין: ואני אומר את הדברים האלה, כי מרכזי חוסן בעוטף עזה לעולם לא העיזו לבקש תוספת על זה שהם מצילים חיים של הנפש של האדם שעובר מצב קיצון במדינת ישראל.

חיים ילין: לא היה לנו, כי חשבנו שאם אנחנו נבקש – מה יגידו בצפון ומה יגידו במקומות אחרים.

חיים ילין: אבל בסוף, כשאני רואה שחלק מהדבר הזה הופך להיות פופוליזם ופוליטיקה, אז אני בא ואני אומר לך כמנכ"ל ותעביר את זה לשר, שזו בושה שהעובדים הסוציאליים שנמצאים בקו הראשון, לא מקבלים תוספת סיכון ולא מקבלים תוספת על כלום, כאשר הם גם הורים לילדים וצריכים לטפל בילדים שלהם בגלל המצב הביטחוני, ברובם הם תושבים, כי אף אחד לא מעיז בכלל להגיע לאזורים האלה.

חיים ילין: ומגיע להם צל"ש והם לא צריכים לרוץ אחרי אף אחד.

חיים ילין: ואני אומר לכם, אולי זה לא יעזור לעוני, אבל זה יעזור לאיזה שהוא צדק חברתי שאנחנו רוצים לראות אותו במדינה.

חיים ילין: והצדק החברתי גם יעזור לזה שהעוני יצומצם.

חיים ילין: זה בסוף עקרונות וערכים ואת זה הפוליטיקה לא יודעת להביא.

חיים ילין: אתם תוכלו להביא ואנחנו לעזר לכם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: איזה מזל שיושב ראש ועדת החינוך זה חבר שלי מבאר שבע, אז הוא ייתן לנו.

יעקב מרגי: איזה פורום מכובד.

חיים ילין: מרגי, אמרנו שהחינוך זה אחד הגורמים העיקריים לצמצום הפערים.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לציין את כניסתו של חבר הכנסת יעקב מרגי.

אלי אלאלוף: אני מעביר לך את סמכות ניהול הישיבה.

אלי אלאלוף: אילן גילאון, דקה בבקשה.

אילן גילאון: אני אפילו חצי דקה אדוני, כי לא איחרתי מסיבות של איחור, אלא פשוט הייתי כרגע בוועדת הכספים.

אילן גילאון: יש לי בקשה, היות ואנחנו נמשיך להיפגש במהלך היום.

אילן גילאון: כל שנה אנחנו מציינים כאן את יום העוני, אנחנו מציינים את יום הנכה, אנחנו מציינים את יום האישה.

אילן גילאון: אני מאחל לעצמנו שנציין יום אחד את יום הבנקאי ואת יום הקבלן, אתה אלה לא מציינים.

אלי אלאלוף: אם הם יהיו במצוקה.

אילן גילאון: הגיע הזמן לחשוב בצורה שיטתית וסיסטמאתית, ולתקוף את הבעיה המרכזית.

אילן גילאון: הכל זה עניין של חלוקה ושל אוניברסאליות.

אילן גילאון: אלה הם הכלים המרכזיים.

אילן גילאון: עוני זה תוצאה של חלוקה לא נכונה של עושר ואת זה צריך להבין לאורך כל הדיון.

אילן גילאון: בסופו של דבר הבית הזה עוסק בדיוק במי מקבל כמה ולמה ומי משלם כמה ולמה.

אילן גילאון: ולכן אנחנו יכולים להתכסות באצטלאות של חברתיים וחברותיים וכל מה שאתם רוצים.

אילן גילאון: בסופו של דבר מה שקובע זו החלוקה והאוניברסאליות, ורמת הפיתוח שכל אזרח זכאי לה במדינת ישראל.

אילן גילאון: אני מבקש שתהיו קשובים ודרוכים לכיוון הזה של החלוקה.

אילן גילאון: הנה, אני סיימתי, אבל יש לי עוד מה להגיד ואני אגיד במהלך היום, כמובן.

אלי אלאלוף: ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, אני מבין את מצוקת הזמן ולכן אני לא אחזור על דברים שנאמרו.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך אדוני יושב הראש, חבר הכנסת אלאלוף, אם באת לכנסת רק כדי ליישם את הדו"ח הזה של העוני שעשית כשלא היית בכנסת והיה זה שכרנו של כולנו.

ישראל אייכלר: לגבי העוני, אני רוצה לומר משהו מאד ספציפי.

ישראל אייכלר: ארצות הברית היא מדינה קפיטליסטית וכולנו יודעים שהיו זמנים שהיו שם עבדים, היום שם מעבידים ובכל המדינות היו אנשים שחשבו שאם אין לכם, שיאכלו עוגות.

ישראל אייכלר: היום העולם מבין שאם העשירים והשבעים רוצים לשבת בשקט, הם חייבים לדאוג שגם לעניים יהיה מה לאכול ולא תהיה מצוקה.

ישראל אייכלר: ולכן בארצות הברית יש שני מנגנונים ואני אומר ארצות הברית, שהיא קפיטליסטית, שני מנגנונים.

ישראל אייכלר: אחד ממשלתי, שדואג שלכל ילד יהיה מה לאכול, ויש דבר נוסף שהחברות הגדולות מפרישות לפחות 20% לצורכי צדקה, אחרת הם מבינים שהם לא יוכלו להחזיק מעמד.

ישראל אייכלר: במדינת ישראל גם הממשלה סומכת על העמותות של ההתנדבות, שהם צריכים רק להשלים ולא להיות במקום הממשלה, והממשלה חייבת להבין שלהשקיע בילד עני זאת השקעה לא פחות טובה מאשר להשקיע במצבורי גז.

ישראל אייכלר: וגם החברות הכלכליות, אסור לשחרר אותן מאחריות.

ישראל אייכלר: הם חייבים להפריש לא ממסעי היחצנות של כמה אחוזים, של 5% מקסימום, אלא 2-% מהכנסותיהם צריכות ללכת לצורכי צדקה והמדינה צריכה להכיר כצדקה בהוצאות המס שלהם, בעד כל הפעולות שהם עושים למען העניים.

ישראל אייכלר: כי אם העניים לא יוכלו לחיות כאן, גם העשירים לא יוכלו לחיות כאן.

אלי אלאלוף: ישראל ידידי, אני ממש מבקש.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים במשפט אחד לא ארוך.

אלי אלאלוף: אלף להודות לכל מי שהשתתף.

אלי אלאלוף: זה מראה שהנושא הזה לא יורד מסדר היום, הוא נושא אקוטי.

אלי אלאלוף: כל יום, כל דקה.

אלי אלאלוף: מאיה, העדות שלך הייתה פשוט מדהימה ותודה וסליחה שאת סובלת בגלל הרשלנות של כולנו.

אלי אלאלוף: אני אומר עכשיו, גם אני פה.

יעקב מרגי: כשהוא מתחיל במאבק בעוני, מספר משפטים.

אלי אלאלוף: אני אסיים את המשפט שלי ואת תסיימי.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם – הוחלט אחרי התייעצות עם החברים שלי בוועדה, כי ועדת הרווחה תקיים בכל מושב דיון על העוני.

אלי אלאלוף: בכל מושב.

אלי אלאלוף: ועדות המשנה בנושא קשישים, בנושא צעירים חסרי הורים וכו', ידונו בצורה מתמדת בנושאים של העוני.

אלי אלאלוף: אנחנו נבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, לתת לנו כל שנתיים דו"ח מעודכן על ההתקדמות ועל הפערים שיהיו בעוני.

אלי אלאלוף: עשו עבודה יסודית על בסיס הדו"ח שלנו ונמשיך לעשות.

אלי אלאלוף: יהיו פעולות כל עוד שאנחנו פה, לפחות אני באופן אישי, וכל החברים שלי בוועדה ושאר חברי הכנסת, אנחנו נעשה שהנושא הזה של העוני לא ירד מסדר היום וימצא בכל תחומי הוועדות השונות.

אלי אלאלוף: ואני רוצה לציין, לא היה לי נוח לחלק לכם את רשימת התקציב, שהוא כבר כלול היום, כי זה עוד לא אושר ואני לא רוצה לתת הרגשה של אשליה.

אלי אלאלוף: אבל יש תקציבים, חלקם אפילו אני לא ידעתי עליהם ומנכ"ל משרד הרווחה הראה שכבר אצלו גם כן נכנסו.

אלי אלאלוף: זה המודעות של המעורבות בנושא של העוני בכל המשרדים.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה להודות לך באמת, ידידי יעקב מרגי.

אלי אלאלוף: המילה האחרונה שלך.

<סמאח אלחטיב-איוב: תודה רבה.

<סמאח אלחטיב-איוב: אני סמאח אלחטיב-איוב מעמותת סיכוי.

<סמאח אלחטיב-איוב: אני אתחיל ואפתח בדברים שאני אגיד לגבי דברי הביקורת, שאנחנו כן העלינו בנייר העמדה שהוגש כיום כנייר רקע לדיון.

אלי אלאלוף: קראתי אותו.

<סמאח אלחטיב-איוב: זה אות הוקרה למנדט של הוועדה ושאנחנו לוקחים את העבודה שלה ברצינות, ושאנחנו רואים שזה חלון הזדמנויות מעולה מבחינת נציגי הממשלה שיושבים מסביב לשולחן, מבחינת חברי כנסת מכל המפלגות.

<סמאח אלחטיב-איוב: אם אנחנו צריכים לשים את הנתונים על השולחן מבחינת נשים ערביות, אני ויתרתי על דיון מקביל שמנהלת חברת הכנסת עאידה תומא, בגלל שחשוב לי להשמיע את הקול שלי פה בפניך כיושב ראש ועדת העוני לשעבר, ולהביא את הדברים על דיוקם, גם אם לא הובנו נכון מהנייר.

<סמאח אלחטיב-איוב: אנחנו מתייחסים לחסמים המבניים שצריך לשים אותם על השולחן.

<סמאח אלחטיב-איוב: עוד לא מאוחר.

<סמאח אלחטיב-איוב: אתה הושטת יד שאתה תפעל בשיתוף פעולה עם ההנהגה הערבית, שזה חברי כנסת ערבים מהרשימה המשותפת, רשויות מקומיות – שנתמודד עם כל החסמים.

<סמאח אלחטיב-איוב: כי רצון טוב זה לא מספיק, צריך להתמודד עם החסמים התכנוניים והעדר קרקע ציבורית.

<סמאח אלחטיב-איוב: גם אם יש תקציבים לבינוי מעונות יום כתשתית תומכת, אין איפה לבנות, אין היתרי בנייה.

<סמאח אלחטיב-איוב: כנ"ל לגבי תחבורה ציבורית.

<סמאח אלחטיב-איוב: אני לא אחדש.

<סמאח אלחטיב-איוב: נשים ערביות רצו להגיע היום, אבל אין תחבורה ציבורית שמתפקדת ביישובים הערביים.

<סמאח אלחטיב-איוב: אז אני מסכמת במשפט אחד כולל, שצריך לקדם תכנית הוליסטית שמשתפת את האוכלוסייה הערבית, ממפה את הצרכים שלה עם יעדים מדידים ו-follow up של הכנסת.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: תודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.