ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 128, 2015-10-28 09:30

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את השר לביטחון פנים חבר הכנסת גלעד ארדן.

משה גפני: אנחנו שמחים ומודים לך על שנעתרת לבקשתנו להיות כאן עם אנשי משרדך.

משה גפני: במסגרת התקציב אנחנו דנים בתכניות העבודה של המשרדים השונים.

משה גפני: המשרד לביטחון פנים לא תמיד נמצא בדיוני תקציב בוועדת הכספים, אבל לאור הנסיבות הביטחוניות, מינוי מפכ"ל, מינוי נציבת שירות בתי הסוהר וכולי, המשרד נמצא במוקד העניינים ומאוד חשוב אפילו בדיוני התקציב שהשר יהיה כאן.

משה גפני: הישיבה תהיה קצרה.

משה גפני: אני לא מאמין שיש בעיות תקציביות משמעותיות.

משה גפני: בכל מקרה, אדוני השר, הבמה לרשותך.

גלעד ארדן: תודה אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: ברשותך, אני אתן רק את ההקדמה ולאחר מכן מנכ"ל המשרד רותם פלג יציג את המצגת שלנו לגבי התקציב וסדרי העדיפויות.

גלעד ארדן: אני מודה לך ולחברי הוועדה על הבמה ועל האפשרות להציג את התקציב.

גלעד ארדן: אני רוצה לומר מספר דברים, חלקם לטווח הקצר וחלקם לטווח הארוך.

גלעד ארדן: אני כבר אומר שהתקציב של המשרד ל-2015 ול-2016 כולל תוספות משמעותיות ביותר.

גלעד ארדן: אני סיכמתי על התוספות הללו עוד כשהצטרפתי לממשלה ואני שמח ששר האוצר וראש הממשלה כיבדו את הסיכומים ובאמת, כפי שחברי הוועדה עוד מעט יתרשמו, יש גידול של מאות מיליוני שקלים בכל שנה, יכולת קליטה של עוד מאות שוטרים נוספים בכל שנה וזה כיוון שמשטרת ישראל – וגם את זה אנחנו נציג – למרות אתגר ההתמודדות עם הטרור שהוא ייחודי למדינת ישראל, נמצאת במקום לא טוב ביחס בין מספר השוטרים למספר האוכלוסייה במדינת ישראל.

גלעד ארדן: כמובן האוכלוסייה בישראל גם גדלה באופן גדול יותר מיתר מדינות העולם וצריכה להיות הלימה בין מספר השוטרים שרוצים וצריכים להעניק ביטחון אישי לאזרחי המדינה.

גלעד ארדן: ניתן יהיה לראות בהשוואה עם מדינות אחרות שאנחנו במקום לא טוב, ושוב, זה מבלי להתייחס להתמודדות עם הטרור שזה דבר ייחודי למדינת ישראל וודאי מצריך שוטרים נוספים, ודאי מצריך הכשרות מיוחדות, ודאי מצריך אמצעים מיוחדים בידי השוטרים.

גלעד ארדן: המטרות המרכזיות לשמן ניתנה התוספת התקציבית הן שתיים: האחת, הגדלה משמעותית של שוטרי הסיור הרגלי, מה שמכונה שוטרי מקוף, במקומות הומי אדם.

גלעד ארדן: הנושא הזה הוא נושא שכל העולם המערבי מתחבט בו, משטרות רבות בעולם התכנסו יותר לכיוון הסיור הממונע ואני חושב שהיום יש חזרה והבנה שכדי שהשוטר יהיה מחובר אל הציבור, אל הקהילה, אל הייחודיות שלה, אל המאפיינים הייחודיים של כל קהילה וקהילה – לא דומה חברה ערבית לחברה החרדית, לחברה החילונית ולכל אחת יש את המאפיינים שלה והשוטר צריך להכיר אותה וגם לדעת להתאים את סוג השיטור.

גלעד ארדן: החוק הוא שווה ושוויוני והאכיפה היא שוויונית, ועדיין הרגישויות והתרבויות והמאפיינים כן צריכים להשפיע על מאפייני השיטור של משטרת ישראל.

גלעד ארדן: זאת המדיניות שלי והיא אמורה להתבטא באותה תוספת של שוטרי מקוף, שוטרי סיור רגליים, שהציבור צריך להרגיש אותם.

גלעד ארדן: הם ייתנו לו גם ביטחון וגם תחושת ביטחון שהיא בעיני דבר מאוד מאוד חשוב ומשמעותי בכלל בסל הביטחון שניתן לאזרחי המדינה.

גלעד ארדן: המרכיב השני בתוספת התקציבית - אתם תראו פירוט יותר רחב ממה שאני אומר, אני מדבר על שני הנושאים המרכזיים – האחד, שוטרי המקוף, הסיור הרגלי, והשני הוא הרחבה משמעותית של שירותי השיטור שיינתנו לציבור הערבי.

גלעד ארדן: בציבור הערבי – ואני לא מסתכל עכשיו היסטורית, זה לא משנה – הנוכחות המשטרתית, תחנות המשטרה, כל הדבר הזה בחסר גדול מאוד.

גלעד ארדן: הציבור הערבי גם הוא סובל מכך מאוד.

גלעד ארדן: אנחנו רואים את המעורבות בתאונות דרכים.

איתן ברושי: ראינו השבוע אינפורמציה כאילו המשטרה לא נכנסת לחלק מהישובים הערביים כי יש פקודות כאלה.

איתן ברושי: זה יכול להיות?

גלעד ארדן: זה מקובל כך?

איתן ברושי: שאלה קצרה, כן.

גלעד ארדן: אני עונה ברשות יושב ראש הוועדה.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אין הנחיה כזאת ואני לא מציע להתרשם מכל אמירה אנונימית שנאמרת לאחד מכלי התקשורת וממנה לגזור כאילו יש מדיניות.

גלעד ארדן: ההפך.

גלעד ארדן: אני חושב שמשטרת ישראל הוכיחה בשבועות האחרונים שהיא נכנסת לכל מקום, בכל שעה ואין שום עבריין או טרוריסט שהוא חסין מהאכיפה המשטרתית.

גלעד ארדן: אם צריך גם להביא את הכוחות המיוחדים של המשטרה, הימ"מ או המסתערבים, אנחנו מפעילים אותם היכן שצריך.

גלעד ארדן: אני עושה כרגע הבחנה בין התמודדות אל מול טרור מניעים לאומנים לבין הנושא של ההתמודדות עם הפשיעה.

גלעד ארדן: גם גל הטרור הזה בעזרת השם יחלוף ואנחנו נוכל לו כמו שיכולנו לכל גלי הטרור בעבר והציבור הישראלי יצפה לראות את התפקוד של משטרת ישראל ביום יום גם בעבירות הכלכליות, גם בתלונות על רעש, גם בנושאים של עבירות מין או פשיעה ברשת נגד קטינים וכן הלאה וכן הלאה.

גלעד ארדן: לכל הדברים האלה צריך להינתן מענה שוויוני בכל חלקי החברה הישראלית.

גלעד ארדן: אני לא אסכים לכך שלא תהיה נוכחות משטרתית בחלקים משמעותיים.

גלעד ארדן: דרך אגב, גם בחלק מהישובים החרדים אנחנו עדיין לא מספיק נוכחים.

גלעד ארדן: אני שמח לומר שהיום לגבי השלטון המקומי, ראשי הרשויות, בין אם זה בחברה הערבית ובין אם זה בציבור החרדי ובין אם זה בכל מקום ומקום שהמשטרה איננה מספיק נוכחת בו, לא כי היא לא רוצה אלא כי המדיניות הממשלתית לא הייתה כזאת, כי לא ניתנו מספיק תקציבים וכוח אדם כדי שזה יקרה - המצב הזה לא יכול להימשך.

גלעד ארדן: כאן זה בא לידי ביטוי בתקציב, הפתיחה של תחנות משטרה לטובת שיפור השירות לחברה הערבית.

גלעד ארדן: זה כמובן צריך להיעשות בשיח עם המנהיגות של החברה הערבית, עם מי שמעוניין בשיח הזה.

גלעד ארדן: לצערי אנחנו לא תמיד רואים את השיח הזה אל מול חברי הכנסת הערבים ורק הבוקר הסתנן אחד מהם כפרובוקציה להר הבית למרות האיסור.

משה גפני: איך ידעת להגיד את זה כשסמוטריץ' נכנס?

משה גפני: שר אמר שחבר כנסת ערבי הסתנן היום להר הבית.

גלעד ארדן: אני אומר את זה בצער ולא בהתרסה.

גלעד ארדן: שום רצח בחברה הערבית בישראל לא יימנע בגלל שאיזה חבר כנסת מסתנן להר הבית כדי לנסות להבעיר שם אש ולהבה.

גלעד ארדן: אני חושב שאנחנו כנבחרי ציבור צריכים היום לעזור להביא להרגעת המצב, לעזור לחזק את הדו קיום ואת העתיד המשותף כי אף אחד כאן לא עומד להיעלם מהאזור וצריך להבין ולהפנים את זה.

גלעד ארדן: חבל מאוד שכך הם פני הדברים.

גלעד ארדן: אני תולה תקוות רבות במנהיגות המקומית בכל חלקי החברה הישראלית.

גלעד ארדן: הם מבינים היטב את הצרכים של התושבים שלהם ואני מתכוון להשתמש בתקציב ככל שניתן כך שמי שרוצה לשתף פעולה ולעבוד אתנו, אנחנו ניתן לו את השירות שהמשטרה צריכה לתת לו.

גלעד ארדן: אלה הכותרות המרכזיות שלי לתקציב או לשימושים שלו, אלה שוטרי הסיור הרגלי והחברה הערבית.

גלעד ארדן: משפט אחד אחרון.

גלעד ארדן: אמרתי שאני אומר משפט על טווח קצר ועל טווח ארוך.

גלעד ארדן: זה טווח קצר ובינוני.

גלעד ארדן: לטווח ארוך, צריך להבין, שכאשר אנחנו רואים היום את גל הטרור ואת ההתמודדות של שוטרי ישראל שבאמת מגינים על כולנו בגופם וכולנו מודים להם כל הזמן על העבודה הקשה שהם עושים.

גלעד ארדן: צריך להבין היום את אתגרי ביטחון הפנים.

גלעד ארדן: אם בעבר הסתכלנו בעיקר על הצבא ועל מערכת הביטחון, ברוך השם הפער שלנו מצבאות האויב, אני לא מכיר היום שום תרחיש, לא חושף כאן שום סוד, שצבא אויב מתכוון לכבוש את גבולות מדינת ישראל.

גלעד ארדן: לעומת זאת, אויבינו, ארגוני הטרור בכל המדינות הסובבות אותנו, הם כן מכוונים אל מה שהם חושבים שהוא הבטן הרכה וזה העורף האזרחי – טרור הסכינים, טילים ורקטות וכן הלאה.

גלעד ארדן: לכן ההסתכלות על המשטרה היום, על הכוחות המגיבים הראשונים, על מגן דוד אדום, על רשות הכבאות הלאומית, על ארגוני המתנדבים, החירום וההצלה, כולם, אנחנו צריכים להסתכל עליהם היום כלא פחות מאשר על צה"ל ומערכת הביטחון.

גלעד ארדן: אני אומר את זה כאן דווקא בוועדת הכספים כי אנחנו מתכוונים – וזה על פי בקשת ראש הממשלה אלא שצריך אחר כך, בסוף זה מאבק פוליטי ציבורי – להגיש גם תכנית רב שנתית לכל ההתעצמות והחיזוק של הארגונים הללו כאשר בראשם כמובן המשטרה כדי שנוכל לתת מענה לאתגרי ביטחון הפנים.

גלעד ארדן: אני מזכיר שבסוף על פי החוק מי שאחראי על הפיקוד והשליטה ומתן המענה בעורף בזמן חירום, זאת קודם כל משטרת ישראל.

גלעד ארדן: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש, אדוני השר, משפט לגבי הנושא של שירות בתי הסוהר.

משה גפני: הכנסת בשעתו קיבלה החלטה שהיא מפריטה את בתי הסוהר ואחרי כן היא חזרה בה.

משה גפני: הייתה גם החלטה של בית המשפט.

משה גפני: הצפיפות בבתי הסוהר, יש גם נציבה חדשה שבחרתם, והאם תוכל להגיד משפט לגבי הנושא הזה?

משה גפני: אתה מופקד גם על שירות בתי הסוהר, נושא שנוגע לזכויות אדם.

משה גפני: אם אדם הורשע, הוא צריך לשאת בעונש, אבל מה המצב בעניין הזה ומה התכניות?

גלעד ארדן: עוד מעט יוצגו הנושאים ביתר פירוט.

משה גפני: לפני הפירוט.

משה גפני: קודם בכותרות.

גלעד ארדן: אני רואה בשירות בתי הסוהר גוף מאוד חשוב שיש לו שני תפקידים מרכזיים.

גלעד ארדן: התפקיד הראשון הוא כמובן המשמורת של האסירים.

גלעד ארדן: כיוון שבמדינת ישראל יש לנו מתוך כעשרים אלף סדר גודל של כ-5,000 אסירים שהם על רקע ביטחוני, כמובן שיש כאן גם משימה ואתגר ביטחוני מהמעלה הראשונה וזה כל נושא תנאי האחזקה והמשמורת שלהם כדי שלא יסכנו את הציבור בהיבט הביטחוני.

גלעד ארדן: התחום השני הוא כמובן ההיבט השיקומי.

גלעד ארדן: שירות בתי הסוהר, יש לו גם נכס, הון אנושי, אסירים, כעשרים אלף, שחוזרים לאחר מכן בשלב מסוים להיות חלק מהחברה הישראלית ואנחנו רואים כבר שנים רבות שאחוז גבוה מאוד מהם חוזר לפשיעה וחוזר פנימה.

גלעד ארדן: לכן מבחינתי הגדרת התפקיד – וזה היה כמובן אחד השיקולים שלי בבחירת הנציבה – היכולת לבנות תכניות שיקומיות חינוכיות שיגדילו באופן משמעותי את הסיכוי שהאסיר ישתלב מחדש בקהילה מבלי לחזור ולעבור על החוק.

גלעד ארדן: יש לנו הרבה מה לעשות גם בגלל תנאי המחייה בבתי הסוהר במדינת ישראל שבאופן יחסי הם מצד אחד פחות טובים פיזית ומצד שני יש כאלה שיטענו, אולי בצדק, לגבי דברים שמתאפשרים לאסירים במדינת ישראל ולא מתאפשרים במדינות אחרות בעולם.

גלעד ארדן: אני נמצא בתחילת התפקיד.

גלעד ארדן: כל ההשוואות הבינלאומיות ייעשו ואני אשמח לבוא ולהציג את התכנית באופן מלא.

גלעד ארדן: אני קצת יותר מארבעה חודשים בתפקיד והעיסוק העיקרי והדחוף יותר היה במשטרה.

גלעד ארדן: אני אשמח לבוא בהמשך ולהציג תכנית מפורטת לגבי שירות בתי הסוהר.

משה גפני: תודה רבה אדוני השר.

איתן ברושי: לפני שהשר הולך, אפשר הערה?

גלעד ארדן: אני עוד לא הולך.

גלעד ארדן: אני אאלץ לעזוב בעוד כעשרים דקות כי אני הולך להלוויה לצערי.

גלעד ארדן: אני חושב שהמנכ"ל ואנשי המשרד שולטים קצת יותר טוב ממני בנושאים האלה.

משה גפני: אני אאפשר שאלות.

משה גפני: איתן, בבקשה.

איתן ברושי: בוקר טוב אדוני השר, המנכ"ל והיושב ראש.

איתן ברושי: הדיון הוא דיון חשוב, בוודאי בשעות אלה.

איתן ברושי: אני חושב שחשוב שהוועדה תודה למשטרה ולעומדים בראשה, בראשם מלא מקום המפכ"ל חברנו בנצי, על תקופה מאוד קשה אבל ביצוע מאוד מזהיר בהתמודדות שראויה להערכה.

איתן ברושי: הכנסת צריכה לדעת גם להגיד תודה כי אצלנו תמיד מתחיל במה לא בסדר.

איתן ברושי: אני חושב שיהיה נכון שהשר יביע בשמנו, בשם הכנסת והציבור, הערכה עמוקה למשטרה אחרי שלא מעט ימים שפכו את דמה.

איתן ברושי: אני מקווה שהימים הבאים יהיו יותר קלים, אבל אין ספק שלמדנו, בוודאי בתחום הביטחון, להיערך לתרחישים היותר קשים.

איתן ברושי: ראינו את זה אפילו עכשיו בענייני החשמל.

איתן ברושי: דיברתי גם עם השר וגם כתבתי שאני חושב שיש לנו עם שיש לו יכולת יותר גדולה מזו שמגייסים.

איתן ברושי: בתחום אחד כתבתי ודיברתי בכנסת ואני שמח, בלי להתחרות מי אמר ראשון, שהצעתי התקבלה - יושב כאן פיני שמייצג את חברות האבטחה – לגייס 10,000 מאבטחים בוגרי צבא בעלי יכולת לשאת נשק כי רוב המאבטחים בישראל הם לא נושאי נשק ולתת לזה מעמד של עבודה מועדפת.

איתן ברושי: אני רואה שהשרים מתחבטים עכשיו מי משלם וכמה זמן זה ייקח, אבל לפעמים יש פער גדול בין הבנת הממשלה את תפקידה לבין המציאות שעומדת לנגד עינינו וזה בהרבה תחומים.

איתן ברושי: השר הוא עוד חדש, אבל לא יכול להיות שזה ייקח יותר מ-48 שעות לבצע החלטה כל כך פשוטה, למצוא תקציב במיוחד אחרי שהאוצר מצא לנכון להוריד את המס על אלכוהול.

איתן ברושי: אני לא יכול להשתחרר מזה שאחרי תקציב המדינה הורידו את המס על האלכוהול.

איתן ברושי: כנראה רוצים שתהיה לכם עוד עבודה בפיצוציות.

משה גפני: אם מחזירים את המס, לאיזה משרד אתה נותן את הכסף?

איתן ברושי: אחר כך נדבר על זה.

איתן ברושי: אני קורא כאן ליושב ראש ועדת הכספים שיפגין את כוחו ויחזק את השר ולהפעיל ביום ראשון בממשלה.

איתן ברושי: הממשלה צריכה לאשר תקציב למאבטחים בסדר גודל של 10,000 אנשים.

איתן ברושי: זה לא מספר מצוץ מהאצבע.

איתן ברושי: בעבודה מועדפת יש יוקרה, יש בה מעמד וצריך לחזור ולהיות מאבטחים גאים.

איתן ברושי: אי אפשר להיות מאבטח שאחר כך עסוק בדברים אחרים ואולי זה חלק מהסיבות לפרצות.

איתן ברושי: הדבר השני הוא המשמר האזרחי.

איתן ברושי: אנחנו גדלנו עם ההתגייסות עוד בטרם הקמת המדינה ואחר כך עם גופים שקמו, בלעדיהם לא הייתה מדינה ולא היה ביטחון פנים.

איתן ברושי: לגייס 13 פלוגות מג"ב זה דבר טוב לכמה ימים אבל לא לכמה חודשים ואומר השר שאנחנו עומדים בפני עוד איומים.

איתן ברושי: היה ניצב במשטרה שישב במטה הארצי והוא הפעיל את המשמר האזרחי ונתן מעמד בעצם אישיותו ובקריאת הממשלה לציבור להתגייס לא עם מקלות של מטאטאים ולא עם מערוך אלא משמר אזרחי שהוא נכון בהתיישבות ובעיר.

איתן ברושי: כבוד השר, אמרת שיפורים חשובים בשיטור העירוני ובמרחב הערבי.

איתן ברושי: לא פעם הייתה לנו בעיה במרחב הכפרי וצריך לזכור שמרבית השטח הוא לא עיר אלא מדובר בהתיישבות בכפרים.

איתן ברושי: אמנם עשרה אחוזים מהאוכלוסייה, אבל שמונים אחוזים מהאדמה הם בתחום המועצות האזוריות ולכן צריך לתת משקל גדול לביטחון במרחב הפתוח שהוא גם שמירת החקלאות וההתיישבות וגם טיפול בהמון צרות שלא תמיד מטופלות במקומות שאנחנו חושבים שאפשר היה אולי לעשות יותר.

איתן ברושי: בכל מקרה, ברכה על מה שקרה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תמר זנדברג.

משה גפני: בקצרה, כדי שהשר יספיק להשיב.

משה גפני: אחר כך נמשיך את הדיון.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אנחנו כאן רק לדברים שחשוב שהשר יתייחס.

תמר זנדברג: קודם כל, אני מצטרפת לברכות למשטרה מבקשת דרכך להעביר אותן לשוטרים ולשוטרות בשטח.

תמר זנדברג: הייתי רוצה את ההתייחסות שלך לשתי נקודות בהקשר למצב הנוכחי.

תמר זנדברג: הנקודה הראשונה היא לגבי ההקלות ברישיונות נשק במרחב האזרחי.

תמר זנדברג: הסיבה לכך היא ברורה.

תמר זנדברג: התועלת של זה במקרים מסוימים היא גם ברורה.

תמר זנדברג: מצד שני הפגיעה והנזק, גם הוא ברור.

תמר זנדברג: אני עשיתי בדיקה בחודש האחרון כמה בסופו של דבר חיי אדם נלקחו, של אזרחים, של אנשים חפים מפשע, לא של מחבלים או אנשים שבאו לפגע, כמה אנשים חפים מפשע נהרגו בזירות אירועים כאלה ואחרות כתוצאה מטעות, משימוש קל מדי בנשק שקיים, וזה בלי לדבר על מצבים שידועים לנו על השימוש של הנשק הזה במרחב הביתי והאזרחי, על אלימות בתוך המשפחה נגד נשים, נגד ילדים ונגד אזרחים תמימים שלא בזירת אירועי האלימות.

תמר זנדברג: השאלה שלי היא האם הדבר הזה נלקח בחשבון ואיך זה בא לידי ביטוי בהקלות למתן רישיון נשק.

תמר זנדברג: הדבר השני.

תמר זנדברג: ב-6:30 הבוקר הייתי – אני ממש באה משם עכשיו - במחסומים החדשים במזרח ירושלים.

תמר זנדברג: יש את מחסום עיסאוויה שהוא חדש במסגרת ההיערכות בשבועיים האחרונים, מחסום פנימי והמחסום השני הוא במחסום שועפט וגם הוא מחסום מירושלים לירושלים - כלומר, זה לא מחסום מהגדה המערבית לתוך ירושלים – שחל בו ממש כאוס.

תמר זנדברג: יש שם תורים של שעתיים ושלוש שעות בהם עומדות תלמידות שעוברות את אותו בידוק פרטני.

תמר זנדברג: נערות שאוטובוס מוריד אותן במחסום והן עומדות במשך שעתיים בתור כשיש עמדת בידוק אחת.

משה גפני: מהיכן להיכן הן נוסעות?

תמר זנדברג: הן נוסעות ממחנה הפליטים שועפט שנמצא בתוך גבולות ירושלים לבית הספר שלהן שנמצא מעבר לחומה, גם כן בתוך שכונת שועפט בירושלים.

תמר זנדברג: כלומר, שועפט היא שכונה שהחומה חוצה אותה באמצע למרות ששני הצדדים שלה נמצאים בשטחי ישראל.

תמר זנדברג: יש שם פקק תנועה של שלוש שעות למכוניות ובידוק ידני ורגלי של שעות ארוכות.

תמר זנדברג: מדובר בתלמידות.

משה גפני: ברור.

משה גפני: תודה.

תמר זנדברג: האוטובוס מוריד אותן ועובר בלעדיהן.

תמר זנדברג: אם כן, אלה שתי שאלות ממש פרטניות.

תמר זנדברג: ראשית, האם אפשר להקל במשהו בבידוק שם?

תמר זנדברג: יש שם עוד עמדות שלא נפתחות.

תמר זנדברג: שנית, כמה זמן זה עומד להימשך המצב הזמני הזה?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רחל עזריה.

רחל עזריה: כמובן גם אני רוצה להצטרף לברכות הכלליות על הטיפול וההתמודדות במצב המאוד מורכב.

רחל עזריה: אני גם מכירה יחסית את מה שקורה במשטרה בירושלים ואני יודעת שנעשית עבודה מאוד מאוד אינטנסיבית.

רחל עזריה: אני מבקשת, אם אפשר, התייחסות לנושא של הביטחון האישי לא במובן של הטרור אלא במובן המשטרתי הרגיל.

רחל עזריה: איך מתכוונים להתמודד עם העובדה שהחוויה של האזרח היא שפנייה למשטרה לא בהכרח מביאה למענה וכי המשטרה פחות מטפלת בבעיות קטנות למרות שהיום יש לנו בעיות גדולות.

רחל עזריה: מה התכנית להתמודד עם העניין הזה?

רחל עזריה: כל הפניות על גניבת רכבים וכולי.

רחל עזריה: מספרים לי בפסגת זאב שגונבים לך רכב ואז פונים אליך ואומרים שמוכנים להחזיר לך את הרכב אם תשלם 4,000 שקלים כופר.

רחל עזריה: אז אתה משלם 4,000 שקלים כופר ושבועיים אחר כך שוב גונבים לך את הרכב ושוב מבקשים ממך כופר.

רחל עזריה: זה משהו שהאזרחים לא יכולים להתמודד אתו בלי משטרה והשאלה איך המשטרה מתכוונת לטפל בזה.

רחל עזריה: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: נורית קורן.

נורית קורן: אני רוצה לברך את כבוד השר על כך שנכנס להיות השר לביטחון פנים.

נורית קורן: אני יודעת שהיכולות שלו גבוהות והוא יעשה סדר.

נורית קורן: אני מודה לכל כוחות הביטחון על כל מה שהם עושים בתקופה הזאת.

נורית קורן: זה מאוד חשוב וזה מרגיע.

נורית קורן: לגבי מעצרים וחדרי מעצרים.

נורית קורן: אני רוצה לדעת איך המשטרה מתכוונת לשפר את חדרי המעצר בתחנות המשטרה ולגרום לכך שאנשים שלא צריכים להגיע לשם, לא יגיעו ולא תהיה כלפיהם אלימות גופנית.

נורית קורן: השר דיבר על שירות בתי הסוהר ואנחנו נקיים פגישה אחרת בה אני אתייחס.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': מצטרף לברכות לשר, בטח אחרי שתי קדנציות לא פשוטות שהמשרד הזה עבר עם השר הקודם.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, שלוש נקודות ממש קצרות.

מיקי לוי: לא יפה, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': היו שתי קדנציות ואני בורר את מילותיי ולכן אני לא אומר מה אני חושב.

מיקי לוי: זה לא יפה.

מיקי לוי: אני אומר לך שזה לא מכובד.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי את דבריי בכל זאת, למרות הערתך.

מיקי לוי: אני אומר לך שזה לא מכובד ולא יאה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, שלוש הערות פרטניות.

בצלאל סמוטריץ': אני מניח שנצלול כאן

בצלאל סמוטריץ': אחר כך יותר לנבכי התקציב.

בצלאל סמוטריץ': לעניות דעתי צריך לטפל טיפול משמעותי מאוד במה שקשור לשכר השוטרים כדי שאפשר יהיה להביא כוח אדם איכותי למשטרה.

בצלאל סמוטריץ': מדובר על הגדלת תקציב בדרך כל בהיקפים של גדילה לרוחב, עוד תוספת כוח אדם.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שצריך לטפל בזה לעומק.

בצלאל סמוטריץ': בעיני זאת נקודה מרכזית.

בצלאל סמוטריץ': רוצים אנשים טובים, צריך לדעת לשלם להם טוב.

בצלאל סמוטריץ': סוגיה שדיבר עליה קודם חבר הכנסת ברושי, פשיעה חקלאית.

בצלאל סמוטריץ': בעיני זאת סוגיה אסטרטגית ציונית משמעותית מאוד שנוגעת להמון המון שטחים פתוחים.

בצלאל סמוטריץ': פעם אמרו בהקשר של פשיעה חקלאית שאי אפשר לשים שוטר על כל דונם.

בצלאל סמוטריץ': זה קשקוש היום.

בצלאל סמוטריץ': הרי רוב הפשיעה היא תשתיתית.

בצלאל סמוטריץ': ישבתי בזמנו עם מפקד המחוז הדרומי והוא אמר שהייתה תופעה של גניבת תשתיות, בזק וכולי ומשכו כבלים.

בצלאל סמוטריץ': הקימו צח"מ, שמו את האמצעים ואת המודיעין שצריך, ותפסו את אלה שעומדים בראש האנשים האלה.

בצלאל סמוטריץ': אם בסוף נישאר עם ההוא שנכנס עם הטנדר וגנב שני שקי תפוחי אדמה, אף אחד לא ייפול מזה.

בצלאל סמוטריץ': הנזקים המשמעותיים הם תשתיתיים, יש להם אחר כך רשתות שלמות שסוחרות בהם וזאת רק שאלה של קשב ושל החלטה.

בצלאל סמוטריץ': סוגיה אחרונה קשורה למה שנוגע לאכיפה על בנייה לא חוקית.

בצלאל סמוטריץ': שוב, מההיכרות שלי עם הסוגיה הזאת בשנים האחרונות, המשטרה היא אחד החסמים המרכזיים.

בצלאל סמוטריץ': דוגמה מאוד פשוטה.

בצלאל סמוטריץ': שתי יחידות שאמורות לטפל בזה בדרום והן הראשונות שמגייסים תמיד.

בצלאל סמוטריץ': אני כבר לא נכנס לכך שיכול להיות שאין ברירה ויש דילמות אבל בפועל היחידות האלה מהר מאוד נעלמות לתקופות מאוד מאוד ארוכות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רואים את התוצאות של זה בשטח, גם בדרום וגם בצפון.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שגם על זה צריך לתת דגש משמעותי.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

גלעד ארדן: אני חייב להגיד שזה סוג דיון שהמפכ"ל החדש חייב להיות בו.

גלעד ארדן: אני לא מנהל את המשטרה.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים כאן ברמת המדיניות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: השר יוצא אבל אנחנו נמשיך את הדיון עם המנכ"ל ועם אנשי המשרד.

מנואל טרכטנברג: רק בכותרות.

מנואל טרכטנברג: אדוני השר, אתה עומד בראש משרד שאני חושב שהוא הכי מאותגר כיום במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: אני לא מקנא בך אבל מעריך את המאמצים שלך.

מנואל טרכטנברג: השאלה הנשאלת היא שאלת המקרו.

מנואל טרכטנברג: לאור העובדה שמשטרת ישראל היא אולי אחת המשטרות הכי מאותגרות בעולם מבחינת צירוף האיומים והאתגרים שעומדים בפניה, גם בתחום הפשיעה, ואני רואה את הנתונים שיש לנו כאן.

מנואל טרכטנברג: אנחנו תופסים מקום מאוד מכובד בעולם לא ברציחות אבל בגניבות ובפריצות וכולי.

מנואל טרכטנברג: האם אתם שוקדים על תכנית רב שנתית אסטרטגית להתמודדות עם קשת האיומים האלה?

מנואל טרכטנברג: השמיכה קצרה אבל צריך בסוף כן להתוות אסטרטגיה רב שנתית.

מנואל טרכטנברג: נקודה שנייה היא נקודתית אבל חשובה.

מנואל טרכטנברג: מוקד 100.

מנואל טרכטנברג: למוקד 100 יש חשיבות יתרה בימים אלה אבל לצערנו כך זה כמעט בכל ימות השנה.

מנואל טרכטנברג: למה מדינת ישראל לא מאמצת את המודל של 911, מודל של ארצות הברית שקיים כבר 25 שנים?

מנואל טרכטנברג: זה שירות אינטגרטיבי, עם תכנית, עם מערכות וכולי.

מנואל טרכטנברג: לא צריך להמציא את הגלגל מחדש.

מנואל טרכטנברג: זה יכול לתת מענה למצוקה אותה חשים האזרחים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני השר, אני מבקש שתשיב.

משה גפני: אני רוצה שני דברים להעלות.

משה גפני: החברה הישראלית היא חברה שעוברת מקיצוניות לקיצוניות.

משה גפני: החברה הישראלית, ואני בתוכה, מאוד מכבדים את עבודת המשטרה ומאוד מעריכים את עבודת המשטרה.

משה גפני: באמת המשטרה עושה עבודה יוצאת מן הכלל בנושא הכול כך קריטי של הטרור.

משה גפני: השוטרים פשוט מוסרים את נפשם.

משה גפני: האמת היא שגם אפשר להגיד את זה על האזרחים שחלק מהם עסקו במניעת הטרור וכולי, אבל המשטרה זוכה להערכה רבה.

משה גפני: אסור לנו לשכוח שלפני זמן לא רב, לא שנות דור, אל המשטרה לא הייתה הערכה בחברה הישראלית.

משה גפני: היו בה בעיות קשות ואני מציע לך אדוני השר, היות ואתה מנהל את הארגון הזה, לתת את ההערכה שבאמת חשובה ולטפח אותה ולא להתעלם מבעיות שצריך גם בהן לטפל.

משה גפני: זאת אומרת, לא ללכת שבי אחרי מלים יפות - שכאשר מגיע, צריך לתת אותן - ולבדוק שהארגון אכן הוא ארגון נקי וכולי.

משה גפני: הדבר השני שאני רוצה לדעת, וזאת שאלה של מדיניות.

משה גפני: מדינת ישראל היא מדינה שהריבונות שלה היא בירושלים ובכל המקומות, זה ברור, גם בהר הבית.

משה גפני: היא הריבון עם כל ההסכמים הבינלאומיים שקיימים.

משה גפני: אני מדבר מנקודת ראותה של המשטרה והביטחון.

משה גפני: האם לא הגיע הזמן באופן אמיתי – כל פעם זה מוצת מחדש – לאסור את העלייה של אנשי ציבור להר הבית?

משה גפני: גם ערבים, גם חברי הכנסת הערבים, כפי שקרה הבוקר, אבל גם יהודים?

משה גפני: העלייה להר הבית היא שנויה במחלוקת גם הלכתית אבל בוודאי מדינית.

משה גפני: הרב קוק זצ"ל אסר את העלייה להר הבית.

משה גפני: אסר.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד את הסיפור שהיה בעניין הזה שלו אבל אני מדבר מנקודת ראותך כשר לביטחון פנים.

משה גפני: אנחנו ריבונים כאן, לא יוכיחו את הריבונות בזה שיעלה איש אחד או איש שני או חבר כנסת או שר או משהו.

משה גפני: הוצתו שתי אינתיפאדות כתוצאה מהעלייה להר הבית.

בצלאל סמוטריץ': אוי, נו, באמת.

בצלאל סמוטריץ': הרב גפני.

גלעד ארדן: אתה כאילו מצדיק את ערפאת?

בצלאל סמוטריץ': הוצתו שתי אינתיפאדות בגלל שאנחנו כאן בארץ ישראל, גפני.

בצלאל סמוטריץ': לא שתי אינתיפאדות אלא מאה שנות טרור.

בצלאל סמוטריץ': אם נלך מכאן לא יהיה טרור.

גלעד ארדן: אני מציע לך לחזור בך.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, בתור השר לביטחון פנים יכול להיות שאתה צריך לסיים את המפעל הקולוניאליסטי הזה שנקרא מדינת ישראל ואז לא תהיה בעיה.

משה גפני: למה אתה מפריע לי?

בצלאל סמוטריץ': לא יהיה טרור, לא יהיו ערבים, לא יהיו אינתיפאדות.

נורית קורן: זאת דמגוגיה זולה.

משה גפני: אדוני השר, זה שהמחבלים והאנשים שם שעוסקים בטרור רוצים לפגוע בנו בכל מקרה ובכל צורה, זה לא קשור לשום דבר.

משה גפני: אנחנו עם קשה עורף אבל אנחנו עם חכם ונבון.

משה גפני: יש דברים שהיינו עושים בשכל.

משה גפני: ראש הממשלה נתן הוראה שלא לעלות להר הבית.

משה גפני: נתן הוראה לשרים.

משה גפני: הוא ביקש גם מחברי הכנסת.

משה גפני: אני שואל האם לא הגיע הזמן.

משה גפני: אני האחרון שאצדיק את מה שעושים כאן, זה ברור לחלוטין - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מצדיק.

בצלאל סמוטריץ': אתה נותן לזה פרס.

משה גפני: טוב, נו, בסדר.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שאתה עושה.

איתן ברושי: לא, בצלאל, זה לא נכון.

איתן ברושי: עזוב.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שאתה עושה.

נורית קורן: זה לא צריך להיאמר.

נורית קורן: זאת דעתך הדתית.

משה גפני: לא, זאת לא דעתי.

משה גפני: אני מצטער מאוד.

נורית קורן: זאת דעה דתית שלך.

נורית קורן: זאת דעתך הדתית.

משה גפני: זה לא רק.

בצלאל סמוטריץ': מותר לך.

נורית קורן: מותר לך.

נורית קורן: אנחנו מכבדים את הדעה שלך.

בצלאל סמוטריץ': בדמוקרטיה מותר לך.

תמר זנדברג: ומה דעתך הדתית?

תמר זנדברג: זאת לא דעתך הדתית שמותר לעלות להר הבית.

רחל עזריה: ממתי אנחנו בדיונים הלכתיים בוועדת כספים?

איתן ברושי: לא למדת שבכנסת אפשר לדבר על מה שרוצים?

משה גפני: אני שואל את השר.

משה גפני: אדוני השר, אני חוזר בי מהדברים.

גלעד ארדן: אני הבנתי את השאלה.

משה גפני: אני חוזר בי מהדברים האלה.

משה גפני: אני רואה שאני צריך לדבר יותר באריכות על הנושא.

משה גפני: אני האחרון שמצדיק את המרצחים האלה.

משה גפני: מה זה מצדיק?

משה גפני: זה נורא ואיום הדבר הזה.

משה גפני: הלכה ידועה היא שעשיו שונא ליעקב.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא צריך את העלייה שלנו להר הבית - - -

משה גפני: אני שואל אותך אדוני השר, תעזוב את האידיאולוגיה, האם לא הגיע הזמן לאסור על חברי הכנסת ועל שרים לעלות להר הבית.

משה גפני: אין צורך בזה.

משה גפני: זה לא מוסיף לא לריבונות שלנו, זה לא תורם לביטחון, זה לא תורם לכלום אלא להפך, גורם נזקים.

משה גפני: לשם מה צריך את זה?

משה גפני: היום עלה חבר כנסת ערבי.

נורית קורן: ראש הממשלה אסר.

בצלאל סמוטריץ': זה בעיקר לא חוקתי.

משה גפני: בצלאל, אל תעזור לי.

משה גפני: אני מבקש אדוני השר, אם אתה יכול להשיב לשאלה הזאת.

גלעד ארדן: דווקא זה שעלה הוא נוצרי.

משה גפני: אדוני השר, אני שואל שאלה.

משה גפני: אני לא נכנס לדיונים ההלכתיים.

משה גפני: אני לא יודע למה לא צריך בוועדת הכספים לדון בדיונים הלכתיים, יכולים לעשות זאת.

משה גפני: אני שואל האם לא הגיע הזמן.

גלעד ארדן: אני הצלחתי להבין את השאלה עוד בגרסה הראשונה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, תשיב לשאלות.

משה גפני: אחרי כן נמשיך את הדיון.

גלעד ארדן: אני אתחיל לפי סדר השאלות.

גלעד ארדן: קודם כל, לחבר הכנסת ברושי.

גלעד ארדן: בהחלט לא נתחרה על לוחות זמנים.

גלעד ארדן: העמדה שלך היא מוצדקת ואני בהחלט חושב שמאבטחים בעת הזאת, ואולי עד שיהיה שלום, צריכים להיחשב כעבודה מועדפת כי אנחנו צריכים צעירים מיומנים יוצאי יחידות קרביות, שיהיה להם תמריץ נוסף ללכת לעסוק בעבודות אבטחה.

גלעד ארדן: לכן באמת פניתי לשר האוצר ולשר הרווחה ואני שמח שהוא נענה והרים את הכפפה כדי לקדם את המהלך הזה.

גלעד ארדן: המהלך הזה הוא מהלך שעולה כסף ואת זה צריך להבין.

גלעד ארדן: דרך אגב, השוואה בין הורדת מסים לבין הוצאה של כסף לממשלתי, כמובן לא כל כך רלוונטית.

גלעד ארדן: אני מניח שחברי הוועדה יודעים לא פחות טוב ממני את ההבדל ואני מקווה שיימצאו המשאבים לעשות את ההכרזה הזאת.

גלעד ארדן: היא הייתה בעבר ואני חושב שקיבלנו המחשה ברורה - זה מתחבר עוד מעט גם לשאלה של חברת הכנסת זנדברג – שכאשר יש היום מחסור, האוצר מוכן לממן אבטחה במקומות מסוימים שקודם לא היה להם מימון, אבל העיריות לא יכולות למצוא מאבטחים עם רישיונות לכלי ירייה.

גלעד ארדן: ברור שכולנו צריכים להבין שיש צורך למצוא גם מקורות תקציביים כדי לעודד חבר'ה צעירים לעסוק בעבודות אבטחה.

מיקי לוי: אם יותר לי אדוני השר, זאת השקעה לטווח ארוך.

מיקי לוי: החבר'ה הולכים לעבוד שנה, מאבטחים, נוסעים לטיול שלהם וחוזרים ללמוד באוניברסיטה ויכולים לעבוד תוך כדי הלימודים.

מיקי לוי: לכן הנושא הזה של חבר'ה בוגרי צבא שהאבטחה תהפוך להיות עבודה מועדפת, זה לטווח של כמה וכמה שנים ולא רק לשנה אחת.

מיקי לוי: כאן היתרון של זה.

גלעד ארדן: צודק חבר הכנסת מיקי לוי.

גלעד ארדן: אי אפשר לפתור את זה בן לילה ולהמציא יש מאין אלפי מאבטחים.

גלעד ארדן: לכן זה מהלך ארוך שצריך להתעקש עליו בין אם גל הטרור יפחת או בין אם לצערנו הוא יימשך.

גלעד ארדן: לגבי המדיניות בנוגע לרישיונות נשק.

גלעד ארדן: קודם כל, עובדות.

גלעד ארדן: אני לא מכיר במהלך גל הטרור הזה מקרה שבו אזרח שנשא נשק או שקיבל בגלל מדיניות מקלה נשק, טעה בשיקול הדעת והשתמש בו כנגד אדם חף מפשע.

תמר זנדברג: לא אמרתי את זה.

תמר זנדברג: אמרתי שיש נפגעים מכוחותינו וכאשר מרחיבים, זה יכול להתרחב.

גלעד ארדן: לא יודע.

גלעד ארדן: מי אמר?

גלעד ארדן: אם אדם מיומן והוא מאבטח כמו בתחנה בבאר שבע או איש משטרה שהגיב ופגע במסגרת ירי בטעות באיש המשטרה בשער שכם באותו פיגוע, עובדתית זה קורה גם כשזה לא בידי אזרחים.

תמר זנדברג: אין ספק.

תמר זנדברג: השאלה אם צריך להרחיב.

גלעד ארדן: אני מדבר על עובדות.

גלעד ארדן: העובדות הן שמספר רב של פעמים, אין מה לעשות, המשטרה לא יכולה להימצא בכל מטר מרובע במדינת ישראל.

גלעד ארדן: בהרבה מאוד מקרים המחבלים נתקלים באזרח ואם הוא מיומן בשימוש באקדח ואם הוא מגיב מהר, זה יכול להציל חיים של אזרחים רבים.

גלעד ארדן: לכן, כיוון שהמשרד והמשטרה, ועל פי חוק ההחלטה בעצם היא לא שלי לבד אלא אני מחויב בהתייעצות עם חטיבת האבטחה של המשטרה, אני קיבלתי את ההמלצות שלהם להרחיב באופן זהיר ואחראי את זה.

גלעד ארדן: לא לכל אחד.

גלעד ארדן: מדובר על שינויים כמו מקצינים מדרגת סרן לדרגת סגן, דבר שגם היה בעבר, יוצאי יחידות מיוחדות, אנשים שהעיריות במקומות ייחודיים – למשל בירושלים – שם יש איום פרטני, למשל מוסדות חינוך חרדיים, יבצעו תהליך הסמכה.

גלעד ארדן: דרך אגב, בתהליך הזה גם מנכ"ל המשרד יוצר עכשיו שינויים כדי שמי שיישא אקדח, גם רמת המיומנות שלו והתרגול, הדרישות יגדלו, לא מטווח רק פעם בשלוש שנים אלא מטווח פעם בשנה.

משה גפני: למה מוסדות חרדים?

גלעד ארדן: כיוון שבגל הטרור הזה, על פי הערכות המשטרה, אותם מרצחים שיצאו כדי לפגוע ביהודים, רצו לוודא שהם לא טועים ואכן פוגעים ביהודים ולכן החרדים בגלל הלבוש, או גם פגיעות בכוחות הביטחון כי הם מזוהים.

משה גפני: אני קיבלתי הרבה בקשות מחרדים שביקשו את ההסמכה של המשרד לביטחון פנים.

משה גפני: אני עביר לך אותן.

גלעד ארדן: לכן אני חושב שהיה מקום לשינוי במדיניות, שינוי לא גורף אלא שינוי זהיר ואחראי.

גלעד ארדן: לגבי המחסומים.

גלעד ארדן: גם כאן המשטרה, במהלך מאוד מאוד מדוד ומחושב ומהלך גם של בלית ברירה כי הרי משטרת ישראל לא מחפשת להציב מחסומים לבדיקת תושבי ירושלים.

גלעד ארדן: כיוון שנתקלנו כאן באמת בסיטואציה של יחידים שמקבלים את ההחלטות שלהם על בסיס הסתה לפעמים מרגע לרגע או מעכשיו לעוד מספר שעות, לוקחים איזשהו כלי משחית שהם מוצאים ויוצאים לדרך, היה צורך ביטחוני בהגדלה משמעותית של המפגשים והבדיקות של אותם אזרחים או תושבים.

גלעד ארדן: אני לא אומר כבר שיש קשר ודאי אבל עובדתית צריך לראות שמיום – אני מדבר על עובדות – שהוצבו אותן 31 נקודות בדיקה בתוך ירושלים, יש הפחתה משמעותית עד כדי מוחלטת של כמות האירועים בירושלים והמשקל בעצם עבר ליהודה ושומרון.

גלעד ארדן: שוב, אני לא אומר שזה מאה אחוזים אחד לאחד, אבל בוודאי אי אפשר לומר שזה החמיר את המצב.

גלעד ארדן: אם יש מקומות שנוצרים אבסורדים כמו מה שתיארת – ואני לא מכיר את זה אבל אני יכול לבדוק, אני לא מפעיל שם בשטח את הכוחות – אם יש נקודות בהן התנועה היא בעצם בתוך מחנה פליטים שועפט למשל, אז יכול להיות שצריך לבדוק ולייתר את נקודת הבדיקה הזאת.

גלעד ארדן: אני מוכן לבדוק את מה שציינה חברת הכנסת זנדברג.

גלעד ארדן: לשאלת חברת הכנסת עזריה.

גלעד ארדן: לפני שנכנסת אמרתי שאתם תראו את זה בפירוט הגדול יותר של התקציב.

גלעד ארדן: ברשותך, מנכ"ל המשרד יציג זאת כי אני אצטרך לעזוב.

גלעד ארדן: חברת הכנסת קורן, קודם כל תודה על הברכות.

גלעד ארדן: אני חושב שנושא המעצרים עבר שינוי משמעותי בשנים האחרונות מאחריות המשטרה לאחריות שירות בתי הסוהר שמכיר ומורגל הרבה יותר בטיפול ובתנאים שמגיעים למי שנמצא במעצר ומצבו עדיין שונה ממי שכבר נשפט.

גלעד ארדן: אני לא חושב שהיום נוכל לפרט את התכנית המלאה, אבל אני אשמח להציג אותה בפעם אחרת.

נורית קורן: כן, כי זה מאוד חשוב.

גלעד ארדן: חבר הכנסת סמוטריץ', ציינת נקודה שאני רציתי להתייחס אליה אבל מאחר שקיצרתי, דילגתי עליה.

גלעד ארדן: תודה לך על שהעלית אותה וזה נושא שכר השוטרים.

גלעד ארדן: צריך להבין ששכר השוטרים כיום הוא לא מבטא בשום דרך את העומס, את הניתוק הרבה פעמים מהמשפחה.

גלעד ארדן: דרך אגב, ההשוואה לחיילי חובה שכמובן גם הם מסכנים את חייהם ועושים הכול, אבל חיילי חובה הם בשלב מסוים של חייהם וגם אם הם מגיעים לקצונה, הם מגיעים בגיל 20-21 כאשר רובם עדיין לא בעלי משפחה וילדים.

גלעד ארדן: הכוח המרכזי של המשטרה הוא הנגדים.

גלעד ארדן: אלה אותם אלה שהתגייסו, עשו קורס בן חצי שנה לשנה הכשרה, הם מתגייסים, בין אם זה בקריית שמונה או באשקלון, ואז על בסיס המצב מבטלים להם את החופשות, מעלים אותם לשרת בירושלים במשך חודשים ארוכים – יש כאלה שנמצאים עכשיו בירושלים כבר למעלה משנה והם מסופחים לירושלים - ואין להם שום תוספת שכר על כך, שום שעות נוספות, לא משנה אם עבדו שבתות, חגים, לא ראו את המשפחה והילדים.

גלעד ארדן: כששואלים אותנו למה קשה לגייס שוטרים ולמה המשטרה היום ברגע זה היא עם אלף שוטרים פחות מהתקן שהיא יכולה לגייס, זה אחד המרכיבים.

גלעד ארדן: לא סביר היום שהשכר של השוטרים בסוף הקורס, לאחר ההכשרה, נע בין 6,700 שקלים ברוטו ל-7,800 שקלים ברוטו וזה כשאין להם תוספות לא על שעות, לא על שבתות, יש להם איסור בחוק שיהיה להם ועד עובדים ולמעשה אני ואתם יכולים וצריכים להיות ועד העובדים שלהם.

בצלאל סמוטריץ': הסכום הזה הוא בושה וחרפה.

בצלאל סמוטריץ': זאת גם תחרות אל מול ענפים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה להביא אנשים טובים.

גלעד ארדן: ברור.

גלעד ארדן: אני אומר חד משמעית.

גלעד ארדן: יש מקומות בירושלים שמאבטחים במוסדות ציבור מרוויחים יותר מהשוטר.

משה גפני: בקדנציה הקודמת שלי כיושב ראש ועדת הכספים, בדיון על המשרד לביטחון פנים, עלו הדברים אותו הדבר.

משה גפני: זה פשוט לא השתנה מאז.

בצלאל סמוטריץ': צריך לדרוש את השינוי.

גלעד ארדן: אנחנו היום במשא ומתן עם האוצר.

איתן ברושי: יש לך מנכ"ל שבא מהאוצר.

גלעד ארדן: בוא נאמר ביושר שבשנים האחרונות היו תוספות.

משה גפני: אני יודע.

גלעד ארדן: התוספות האלה מבורכות אבל הן לא הביאו את המשטרה אל מול ארגונים אחרים למקום שהיא צריכה להיות בו, בטח שאנחנו מבינים היום עם מה השוטרים מתמודדים.

גלעד ארדן: ב-2008 ביטלו גם בצבא וגם במשטרה את כל התוספות על אקדמיזציה והבטיחו אז שבתמורה לביטול הזה יעבור שכר הנגדים שדרוג משמעותי.

גלעד ארדן: האוצר הצליח כבר שבע שנים למסמס את השדרוג הזה בדיונים אין סופיים.

גלעד ארדן: אני מתכוון להביא את זה בשבועות הקרובים להכרעה.

גלעד ארדן: יש לנו דו שיח בינתיים פורה אל מול האוצר ואני אשמח לבוא ולדווח לוועדה בעוד שבועיים-שלושה האם זה נשא פרי או לא נשא פרי.

בצלאל סמוטריץ': הוועדה תגבה אותך.

משה גפני: נכון.

נורית קורן: נכון.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי לפני שחבר הכנסת פרופסור טרכטנברג נכנס, אנחנו עובדים על תכנית רב שנתית ונשמח לבוא ולהציג אותה כאן.

גלעד ארדן: לגבי מוקד 100, הנושא סבוך מאוד.

גלעד ארדן: אני תומך ותמכתי בעבר גם כחבר כנסת באיחוד הזה.

גלעד ארדן: צריך לדעת שארגוני החירום דווקא הם מתנגדים לו.

גלעד ארדן: בכל מקרה, אנחנו מתכוונים להקים צוות ממשלתי שינסה לראות אם ניתן לגשר על הפערים ועל העלויות בהתחלה.

גלעד ארדן: לפני שזה מתחיל לעבוד, אין מה לעשות, זה יוצר עלויות, תהליך ההקמה.

גלעד ארדן: המנכ"ל שומע ובכוונתנו להקים צוות בנושא הזה.

גלעד ארדן: נקודה אחרונה לגבי הר הבית.

גלעד ארדן: הדבר האחרון שאני מחפש זה להוציא מכאן איזה שהן כותרות שאחרי כן ייתנו למישהו תירוץ לעשות אמירה כזאת או אחרת.

גלעד ארדן: אני אומר את זה בצורה הזהירה.

גלעד ארדן: יש סטטוס קוו והוא בן עשרות שנים ולא משנה אם אני אוהב אותו או לא אוהב אותו.

גלעד ארדן: הסטטוס קוו הזה מדבר על כך שהמוסלמים מתפללים בהר והסטטוס קוו הזה מדבר על כך שיהודים, כמו יתר התיירים המבקרים בהר, יש להם זכות לבקר בהר.

גלעד ארדן: אני בטוח, חבר הכנסת גפני, שאתה כמאמין גדול בזכויות אדם – ואני אומר את זה בלי ציוניות – לא מעלה בדעתך לשלול את חופש התנועה.

גלעד ארדן: דרך אגב, לשלול חופש תנועה מנבחרי ציבור באופן קבוע, זה דבר בעיני שלא יעלה על הדעת.

גלעד ארדן: זה לא פחות חמור מלשלול זכות תנועה בכלל של אזרחים ואני מקווה שאתה לא חושב שחברי הכנסת הם פחות מהאזרחים.

גלעד ארדן: הם לא יותר והם גם לא פחות.

גלעד ארדן: כל אמירה בעיני שמרמזת אפילו על כך שאם חבר כנסת או אזרח מממש את זכות הביקור שלו – ושוב אני אומר, בהגדרה היא פחות מהחופש והזכויות שאנחנו מאמינים בהן במדינת ישראל כמו חופש הפולחן, ושם חופש הפולחן של יהודים מראש הוגבל בגלל הסטטוס קוו – אז לקשור בין זה לבין - - -

משה גפני: ראש הממשלה ביקש.

גלעד ארדן: ביקש את זה באופן זמני, מוצדק, בגלל הרגישות בעת הנוכחית.

גלעד ארדן: כולם מבינים שזה לזמן מוגבל.

גלעד ארדן: חברי כנסת שהיום בכוח מסתננים לתוך ההר כמו חבר הכנסת באסל גטאס הם בסך הכול חברי כנסת בזויים בעיני שמעוררים עוד פעם הסתה שאולי תביא לרצח חפים מפשע.

גלעד ארדן: ושוב, הביקור בהר הוא לא דבר שמצדיק.

משה גפני: תשובה ברורה.

גלעד ארדן: רק מי שמחפש תירוצים לרצוח ולהרוג, הוא ימצא את זה בביקור הזה, ואם הוא לא ימצא את זה היום, הוא ימצא את זה בפעולה אחרת של איש ציבור אחר.

גלעד ארדן: אני חושב שאנחנו צריכים להתאחד נגד זה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך אדוני השר.

משה גפני: המנכ"ל, בבקשה.

<רותם פלג: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת.

<רותם פלג: אני אדבר בכמה משפטים יותר כלליים ואז אני אתן לדני קריבו, סמנכ"ל המשרד, להציג את המצגת.

משה גפני: לא ארוך.

<רותם פלג: לא ארוך.

<רותם פלג: אני אדבר על כמה נקודות שאני חושב שהן מה שהובילו אותנו בגיבוש התקציב הזה.

<רותם פלג: אני מזכיר לכולם שאנחנו מדברים על תקציב שגובש באוגוסט השנה ומאז חלו שינויים כאלה ואחרים בסביבה בה אנחנו חיים ושאנחנו נדרשים כמובן להתייחס אליהם.

<רותם פלג: כרגע אלה לא שינויים שמקבלים ביטוי בתוך התקציב הנוכחי אלא אלה תכניות שהתחילו להתקדם.

<רותם פלג: צריך לזכור שאנחנו נמצאים בתקופה בה הוחלפו ראשי הארגונים אצלנו או מוחלפים כמו מפכ"ל המשטרה ונציב שירות בתי הסוהר וגם להם יהיה כמובן את ה-SAY בתוך תכניות העבודה לשנים 2015 ו-2016 ובטח שגם לשנים שיבואו לאחר מכן.

<רותם פלג: הדבר הראשון שאנחנו רואים אותו כבר לאורך תקופה הוא שהביטחון האישי ותחושת הביטחון האישי זה נושא שהופך להיות מרכזי מבחינת מה שהאזרח דורש מהשלטון.

<רותם פלג: אנחנו רואים את זה בכל הסקרים שאנחנו עושים בשנים האחרונות.

<רותם פלג: זה מגיע למקומות הראשונים לפני לא מעט נושאים אחרים כי זה הבסיס.

<רותם פלג: בן אדם רוצה לדעת שהוא יוצא מהבית שלו והוא מרגיש בטוח.

<רותם פלג: זה דבר מרכזי.

<רותם פלג: הסקרים מראים שככל שהוא קרוב לבית כמובן הוא מרגיש יותר בטוח, אבל הוא רוצה שיטפלו בזה.

<רותם פלג: מדיניות השר בהיבט הזה נוגעת בדיוק במקומות האלה, אם זה בטיפול במגזר הערבי ואם זה בטיפול בנוכחות המשטרתית בתוך האוכלוסייה, מה שאנחנו קוראים שוטרי מקוף.

<רותם פלג: זאת תכנית שמתווספת לתכניות קודמות שכבר נעשו במשרד כאשר הגדולה שבהן היא תכנית השיטור העירוני שבאה לטפל באותן עבירות – זה עלה כאן

<רותם פלג: גם בדיון – שאנחנו קוראים להן עבירות איכות החיים.

<רותם פלג: אלה עבירות שהמשטרה הרגילה או בכוחות המשטרה הרגילים נמצאות בסדר עדיפות יותר נמוך כי כמובן שכאשר יש רצח או פריצה או אירוע אלימות כזה או אחר, ילכו אליהם קודם לפני שהולכים למשימות האלה והנדבך הזה הוא נדבך שקיים והוא קיים כבר בלמעלה משלושים רשויות מקומיות ועד סוף תקציב 2016 אנחנו מגיעים לאזור השישים רשויות מקומיות וזה כבר מכסה אחוז גדול של תושבי המדינה.

<רותם פלג: צריך לזכור שהמשרד הוא משרד שיש לו מגוון רחב של נושאים שהוא מטפל בהם.

<רותם פלג: האחריות היא לא אחריות רק על נושא אחד אלא באמת נגיעות בלא מעט נושאים כאשר בסוף הביטחון האישי הוא המרכיב העיקרי שבהם והמשטרה היא הגורם המרכזי אבל יש גם את שירותי הכבאות וההצלה שעברו אלינו לפני כשלוש שנים במצב לא טוב, ונגיד את זה בעדינות, עם לא מעט דוחות מבקר המדינה ודוחות אחרים שטיפלו בהם.

<רותם פלג: תחום שהתפתח מאוד בשנים האחרונות ומקבל ביטוי גם בתקציב הנכנס זה שירות בתי הסוהר, עליו דיברנו כאן.

<רותם פלג: תכניות המניעה האזרחיות שהן בעצם הבסיס של הכול.

<רותם פלג: אם אנחנו מצליחים - אם זאת עיר ללא לאלימות או מצילה ותכניות אחרות – בעצם מנענו את הכניסה לתוך הצינור הזה שבקצה שלו נמצא שירות בתי הסוהר שעובר דרך המשטרה והפרקליטות.

משה גפני: מה עם התכנית של עיר ללא אלימות?

<רותם פלג: תכנית עיר ללא אלימות נמצאת בלמעלה מ-140 רשויות מקומיות.

<רותם פלג: בכוונתנו גם לבסס אותה באופן יותר טוב בשנים האחרונות כי היא התחילה בסוג של פיילוט וצריך להפוך אותה לתכנית.

<רותם פלג: היא כבר תכנית קבועה אבל צריך גם לבסס את הרגליים שמחזיקות אותה בתוך המשרד והיא גם תתקדם הלאה.

<רותם פלג: היא משתפרת כל הזמן עם תכניות נוספות ועם תחומים נוספים.

<רותם פלג: רק לפני כשנתיים-שלוש התחלנו להציב מצלמות במרחב הציבורי שהן עוד רגל אכיפתית של התכנית הזאת.

<רותם פלג: היא גם מסייעת במניעת אלימות וגם מסייעת אחר כך בפענוח הפשעים ובתפיסת העבריינים.

<רותם פלג: זה נאמר כאן כבר קודם אבל בסופו של דבר יש כאן משטרה שמתמודדת עם לא מעט נושאים שאף משטרה אחרת בעולם לא מתמודדת אתם, בטח לא בהיקפים האלה ובסוף השמיכה קצרה.

<רותם פלג: אתם תראו את המענה שאנחנו נותנים.

<רותם פלג: ברור שלא הצלחנו לפתור את כל הבעיות.

<רותם פלג: שתי נקודות אחרונות.

<רותם פלג: אנחנו שמים דגש מרכזי על טכנולוגיות.

<רותם פלג: אנחנו מבינים שטכנולוגיה היא מכפיל כוח.

<רותם פלג: השקענו בזה לא מעט בשנים האחרונות, גם בתקציב הזה זה מקבל מענה וזה יקבל מענה גם בתקציבים הבאים, אם זה בנושאים של סיגינט, של מודיעין, יחידת הסייבר שהוקמה לפני כשנה וחצי בערך וגם היא ממשיכה להתקדם, ובתחומים של מז"פ, אם זה DNA וכדומה שנמצאים בתכניות האלה.

<רותם פלג: אנחנו רואים שאלה מכפילי כוח.

<רותם פלג: אם אנחנו מצליחים שם, כל השרשרת, כל הטיפול הופך לטיפול הרבה יותר פשוט.

<רותם פלג: נקודה אחרונה.

<רותם פלג: אנחנו משתדלים ללוות את כל התכניות שלנו במדידה, גם לפני בזיהוי הבעיות שלנו בסקרים ובבדיקות אחרות וגם אחר כך ללוות אותן במדידה ולראות שבאמת אנחנו מצליחים ולתקן תוך כדי תנועה.

<רותם פלג: אני חושב שזה נושא מרכזי שגם הו אנחנו משקיעים בשנים האחרונות.

<רותם פלג: עכשיו אני אתן לדני קריבו להציג את התקציב.

משה גפני: תודה רבה אדוני המנכ"ל.

משה גפני: הסמנכ"ל, בבקשה.

<דני קריבו: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, אני אעשה את זה קצר כי רוב רובם של הנושאים עלו במהלך הדיון, כך שאין צורך לחזור עליהם.

<דני קריבו: כמו שנאמר, ביטחון אישי הוא הדבר המרכזי.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: למה לא בעברית?

<דני קריבו: זה מה-OECD.

<דני קריבו: אם לא מדברים עברית.

<דני קריבו: המסר הוא, כפי שגם עלה במהלך הדיון, שהביטחון האישי מהווה מרכיב תשתיתי.

משה גפני: להר הבית אתה רוצה לעלות?

משה גפני: שיתחילו לדבר בעברית.

<דני קריבו: אתה רוצה יידיש?

משה גפני: יידיש אני גם לא יודע.

<דני קריבו: הביטחון האישי עומד במרכז העשייה שלנו והוא המטרה המרכזית.

מכלוף מיקי זוהר: בוא נתמקד בביטול מדינה פלסטינית.

מכלוף מיקי זוהר: בוא נתמקד בהקמת ישובים חדשים ביהודה ושומרון.

תמר זנדברג: איזה מדינה אתה מתכוון לבטל?

מכלוף מיקי זוהר: את הרעיון של המדינה הפלסטינית.

תמר זנדברג: את הרעיון.

מיקי לוי: קודם תגיד את זה לבוס שלך ואחר כך תבוא לכאן.

מיקי לוי: ראש הממשלה הציע.

משה גפני: אין לנו הרבה זמן ואני רוצה שנמשיך.

<דני קריבו: הביטחון האישי כמרכיב בחברה בריאה ובאיכות החיים של האזרחים, ליכולת התפתחותית כלכלית כדי שהחברה יכולה לתפקד ובמובן הזה זה עומד במרכז העניין.

<דני קריבו: כך גם כל העשייה שלנו עם הגופים שלנו, כולם סביב הדבר הזה וזה עומד במרכז הייעוד שלנו.

<דני קריבו: כשמסתכלים על הנתונים רואים שאנחנו כמשרד על גופיו פועל מול האזרח, פוגש את האזרח יום יום.

<דני קריבו: רק למוקד 100 יותר משמונה מיליון פניות בשנה.

<דני קריבו: זה אומר שבעצם כל אחד מאתנו, מקטן ועד זקן, מתקשר למשטרה פעם אחת, בממוצע כמובן.

<דני קריבו: כך גם הנתונים האחרים, כך שאנחנו נוגעים באזרח ביום יום שלנו.

<דני קריבו: גם כשאנחנו שואלים את אותם אזרחים מה מדאיג אותם, מה האיום המרכזי מבחינתם על החוסן החברתי של המדינה, אנחנו רואים שכשליש נוגע לנו – אלימות, פשיעה, שחיתות, דברים שבטיפולנו.

<דני קריבו: זה מה שמדאיג את האזרח.

<דני קריבו: כפי שנאמר קודם על ידי המנכ"ל, אנחנו כנראה יושבים בתחום שמשפיע עד מאוד על חיי היום יום של האזרח וכך אנחנו מנסים לפעול.

<דני קריבו: הזכיר השר את גל הטרור הנוכחי וההבנה שהולכת ומתגבשת שחייבים בעצם בתכנית רב שנתית להתפתחות הכוחות האלה וכפי שנאמר אנחנו עובדים על זה.

<דני קריבו: כשאנחנו מסתכלים על עצמנו אל מול העולם, נאמר גם קודם שהיחס שוטר-אוכלוסייה, לכאורה אנחנו במקום טוב באמצע אבל כפי שהוזכר, יש לא מעט משימות הן בכלל המשימות והן בעוצמתן שמשטרת ישראל מטפלת בהן והן לא מטופלות על ידי משטרה בעולם המערבי האחר כי או שההיקפים הם אחרים ומצומצמים הרבה יותר, אם בכלל מופיעים, ולכן צריך להיזהר עם הנתונים.

<דני קריבו: גם כשמסתכלים על נתוני הפשיעה, כאן לקחנו את הנתונים שנוגעים יותר לאזרח הבודד, לא פשיעה מאורגנת – תקיפות, גניבות רכב ודברים כאלה – אנחנו רואים שבהחלט יש דברים שיש מקום לשפר אותם בהשוואה בינלאומית.

<דני קריבו: כל זה כמובן גם אפשר לתרגם לכסף.

<דני קריבו: הנזק הכלכלי שנגרם כתוצאה מתופעות הפשיעה במדינת ישראל, אנחנו אומדים אותו בסדר גודל של כ-15 מיליארד שקלים בשנה.

משה גפני: בשקף הקודם לגבי יחס שוטר לאלף נפשות, אנחנו רגילים למצגות כלכליות ובמצגות הכלכליות אתה תמיד רואה שאלה שלמעלה, אלה המדינות היותר עשירות ואלה שלמטה, אלה המדינות היותר עניות.

משה גפני: ברבים מהמקרים ישראל נמצאת אי שם באמצע.

משה גפני: מה הסיבות כאן?

משה גפני: למה תורכיה למשל נמצאת במקום כל כך גבוה?

משה גפני: לא מצאתי איזה מכנה משותף שאלה למטה ואלה למעלה.

<דני קריבו: אני אספר לך סיפור אדוני היושב ראש.

משה גפני: סיפור קצר ושבסוף אני אקבל ממנו תשובה.

<דני קריבו: קצר ואני חושב שהוא ממצה את התשובה.

<דני קריבו: אני במקור מדנמרק ולקחתי את הילדים שלי לטיול לדנמרק.

<דני קריבו: אחרי שהסתובבנו שם שבוע, הבת הגדולה שלי שאז הייתה בת עשר בערך, באה אלי ואמרה: אבא, מסוכן כאן, לא ראינו שוטרים.

<דני קריבו: שבוע שלם היינו ולא ראינו שוטרים.

<דני קריבו: כנראה האיומים שם הם אחרים, בין אם זה בתורכיה בקצה אחד ודנמרק בקצה האחר.

משה גפני: אין מכנה משותף.

<דני קריבו: המשימות של המשטרות בכל מדינה ומדינה שונות וכפי שנאמר, המשימות של המשטרה בארץ בהחלט לא מבוטלות.

משה גפני: הבת שלך כנראה יודעת מה שהיא אומרת.

<דני קריבו: גם כשמתרגמים את תופעות הפשיעה האלה לנזקים כלכליים, אנחנו רואים שאנחנו מדברים בהיקפים לא מבוטלים.

<דני קריבו: 15 מיליארד שקלים פלוס-מינוס בשנה שהמשק בעצם משלם על כל העבירות שנעשות, סכום שדומה לסכום אותו משלמים כל אזרחי המדינה כמס בריאות.

<דני קריבו: מדיניות השר הובהרה כבר קודם.

<דני קריבו: כמובן שמאחורי זה עומד ניתוח, הערכת מצב, הזדמנויות, דיונים אבל אני חושב שנגעו בזה.

<דני קריבו: גם על הדגשים השר דיבר.

<דני קריבו: הפרויקטים המרכזיים.

<דני קריבו: נעבור לשנת 2016 כי נראה לי שזה יותר מעניין.

<דני קריבו: מה אנחנו בעצם הולכים לעשות.

<דני קריבו: כפי שאתם רואים, יש את התעצמות ונוכחות השוטרים והחברה הערבית ועוד פרויקטים שהשר הזכיר אבל לצד זה כמובן אנחנו נמשיך גם בתכניות שכבר מבוצעות ונוספות.

<דני קריבו: חיזוק הביטחון בירושלים, התכנית הרב שנתית של כבאות והצלה שהתחילה ב-2013 ותימשך, הטכנולוגיות בתחום המודיעין וקודם עלה נושא השיקום כאשר בשנה הבאה אנחנו הולכים להשקיע לא מעט כסף בשיקום אסירים נושא שמהווה חלק ממדיניות השר.

נאוה בוקר: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

נאוה בוקר: אני רואה שיש כאן הרבה פרויקטים.

נאוה בוקר: אני יושבת ראש ועדת המשנה לכבאות והצלה.

נאוה בוקר: נתקעתי בפקקים ולא הצלחתי להגיע בזמן.

נאוה בוקר: בנוסף לברכות שאני מצטרפת אליהן, אני מבינה איזו עבודת קודש עושים בימים אלה כוחות הביטחון, אני חייבת לשאול וגם לבדוק.

נאוה בוקר: האם לקחתם בחשבון את נושא יצירת אזורי החיץ בין הישובים ליערות?

נאוה בוקר: ממה שאני שהבנתי, זה לא כלול בתקציב והסכום מסתכם בחמישים מיליון שקלים שלצערי נופלים בין הכיסאות, בין המשרד להגנת הסביבה לבין המשרד לביטחון פנים.

נאוה בוקר: יש לנו בעיה קשה עם הנושא הזה.

נאוה בוקר: זה מציל חיים, זה מגן על הבתים מפני שריפות.

<דני קריבו: הסוגיה הזאת אכן נמצאת על השולחן.

<דני קריבו: מצד אחד יש הנחיות של רשות הכבאות כגורם שמנחה וקובע סטנדרטים וקריטריונים ותקינה, ויש את בעלי הנכסים לצורך העניין שאמורים לבצע ולוודא בדיוק כמו שקניון צריך לוודא שיהיו בו ספרינקלרים.

<דני קריבו: מי שמחזיק ביער לצורך העניין, צריך לדאוג.

<דני קריבו: כאן באמת יש ויכוח מסוים שגם הוא מתורגם בסופו של דבר לכסף.

<דני קריבו: מתפקידו של בעל הנכס – בעינינו, בגדול לפחות – להיות אחראי על זה שהוא עושה בנכס שלו את מה שצריך לעשות בהתאם להנחיות של הגורמים המוסמכים.

נאוה בוקר: אבל אזורי החיץ זה נושא שנופל בין הכיסאות.

נאוה בוקר: אף משרד לא מקצה תקציב לכך, לא משרד האוצר, לא המשרד להגנת הסביבה וזה פשוט תקוע באיזשהו מקום.

נאוה בוקר: ערכנו דיון בוועדה שלי.

נאוה בוקר: אתה מבין שיש כאן אפשרות להקדים תרופה למכה כי קח בחשבון את הוצאות התקציביות שלכם על כל השריפות וכל הנזקים שייגרמו אם לא יהיו אזורי החיץ, שלא לדבר על הצלת נפשות.

<דני קריבו: אין ספק שסוגיה שצריך להגיע בה לסופיות הדיון ולמצוא את הפתרון המתאים.

נאוה בוקר: מה עושים?

<דני קריבו: יחד עם זאת, זה כמו שאנחנו לא מממנים מאבטחים בקניון, למרות שהמשטרה היא הגורם המנחה והקובע שצריך להיות מאבטח בקניון או כל מיני הנחיות ורגולציות אחרות, אנחנו לא מממנים אלא אנחנו הגורם המקצועי שמנחה וקובע איך צריכה להיות התקינה.

<דני קריבו: יש קרן קיימת לישראל, יש את רשות הטבע והגנים שהם בגדול הגורמים שמחזיקים בשטחים הפתוחים האלה למעט אולי אזורים מסוימים כאלה ואחרים.

<דני קריבו: הם, לפחות ברמה העקרונית, אלה שצריכים לבצע ולהיות אחראים גם בהיבט התקציבי של ביצוע ההנחיות של מי שמוסמך בחוק לתת אותן.

נאוה בוקר: זאת הבעיה שלנו, שמההיבט התקציבי, הם טוענים שאין להם תקציב ואין להם יכולת.

<רותם פלג: אני אתייחס במשפט.

<רותם פלג: כמו שאת יודעת, החוק קבע שהתקנה הזאת או התקנות למניעת שריפות חורש והתפשטות שלהן לישובים, מתקין השר לביטחון פנים אבל הן מותנות בהסכמה של לא מעט שרים.

<רותם פלג: השר לביטחון פנים עשה את העבודה שלו וייצר את התקנות האלה והפנה אותן לכל השרים הרלוונטיים.

<רותם פלג: כמו שאמר קריבו, ברוב המקרים זה לא באמת נופל על המשרדים כי במרבית המקרים האחריות היא אחריות של הרשות המקומית.

<רותם פלג: אחריותה של הרשות המקומית לדאוג שהבתים באותו ישוב לא יישרפו.

<רותם פלג: זה התפקיד שלה.

<רותם פלג: אנחנו מנחים אותה, העבודה נעשית במשותף עם כל הגורמים, כולם מסכימים זה הפתרון, קווי החיץ, הרוחב שלהם, כמות הספרינקלרים שנמצאים שם וכל מה שנמצא מסביב לשטח הזה.

משה גפני: שואלת חברת הכנסת מי מממן את זה.

נאוה בוקר: זה תקוע.

<רותם פלג: כל רשות מקומית, שם ההוצאה העיקרית, צריכה לממן אצלה.

<רותם פלג: זאת אחריותה.

<רותם פלג: זאת אחריותה לדאוג.

נאוה בוקר: יש ראשי רשויות שטוענים שלא הוקצה להן תקציב לכך.

<רותם פלג: הן צריכות להקצות את התקציב.

<רותם פלג: יש להן ארנונה שהן גובות.

<רותם פלג: אם אלה רשויות שמקבלות מענק איזון, הן מקבלות.

משה גפני: אתה מדבר כאיש אוצר.

<רותם פלג: לא, זה עניין של סדר עדיפות מקומי.

<רותם פלג: אין מה לעשות.

נאוה בוקר: אבל אתם לא יכולים להחיל תקנה בלי לתת תקציב.

משה גפני: את יושבת ראש ועדת המשנה?

נאוה בוקר: כן.

מיקי לוי: גפני, המשטרה היא גוף מנחה.

<רותם פלג: במקרה הזה גם הכבאות.

מיקי לוי: גם הכבאות.

משה גפני: הוא מדבר כאיש אוצר לשעבר

<רותם פלג: לא, לא.

משה גפני: והוא מדבר כסגן שר האוצר לשעבר.

משה גפני: אני אגיד לך באופן פרקטי.

משה גפני: תביאי את השלטון המקומי, תביאי את משרד האוצר, תביאי את המשרד לביטחון פנים, תקיימי דיון על העניין הזה ואם אכן יתברר שיש נפילה בין הכיסאות, תגידי לי ואנחנו נקיים על זה דיון כאן על כסף כי זה דבר של פיקוח נפש.

<רותם פלג: אני רק אציע להביא את השרים הרלוונטיים.

משה גפני: זה מה שאני מציע לה.

<רותם פלג: השרים הרלוונטיים שצריכים לתמוך בזה.

משה גפני: זה מה שאני מציע לה.

משה גפני: תקיימי כמה דיונים על העניין הזה, תביאי את הנוגעים בדבר כי בסופו של דבר - אני מכיר את הוויכוחים האלה על דברים אחרים - כאן מדובר בחיי אדם.

משה גפני: יבואו ראשי הרשויות ויאמרו שהן בגירעון, שהן מקבלות מענקי איזון, לא יכול להיות שהממשלה תטיל עליהן דברים ולא תשפה אותן בכסף.

משה גפני: הם אומרים את זה כל הזמן על כל דבר שעובר כאן.

משה גפני: אי אפשר לשחק עם העניין הזה.

משה גפני: זאת לא הצעת חוק פרטית שבאים ראשי הרשויות ואומרות שאין להם כסף לממן את זה.

משה גפני: כאן זה יכול לעלות חס וחלילה בחיי אדם.

משה גפני: צריך להביא את כולם, לקיים את הדיון, להגיע למסקנה היכן צריך את הכסף ותגידי לי.

משה גפני: אני אעלה את זה כאן בוועדת הכספים אחרי השלמת הדיונים.

נאוה בוקר: יופי.

נאוה בוקר: תודה.

מיקי לוי: הגיעו למשרדי כל מיני פניות שתוספת הסבירה לא עובדת כמו שצריך, בעיקר לא למתגברים שאמורים לקבל את החלק היחסי.

<רותם פלג: תוספת הבירה נכנסה לתוקפה - - -

מיקי לוי: מיום שהייתי מפקד תחנת הבירה, משהו כמו עשרים שנים שאני מטפל בסעיף הזה.

<רותם פלג: לא.

<רותם פלג: תוספת הבירה אמורה להיכנס במשכורת נובמבר.

<רותם פלג: בעצם ב-1 לנובמבר.

<רותם פלג: אני לא יודע כמה אנשים עדיין יודעים מה הם אמורים לקבל.

<רותם פלג: היא סוכמה לפני שבוע.

<רותם פלג: יכול להיות שבחודש הראשון היו קצת בעיות.

מיקי לוי: מה לגבי המתגברים?

<רותם פלג: מקבלים.

<רותם פלג: יש נוסחה והם מקבלים.

<דני קריבו: אדוני היושב ראש, אני מגיע לפרק האחרון, לשקפים האחרונים, למספרי התקציב כאשר המטרה של התקציב שלנו, כמובן המבנה שלו, ההקצאות לתחומים השונים, באה לתמוך בצורה אפקטיבית ביותר ביישום מדיניות השר.

<דני קריבו: כאשר מסתכלים על התקציב שלנו, אנחנו מהווים קצת יותר משלושה אחוזים מתקציב המדינה ובכללותו כ-15 וחצי מיליארד שקלים ב-2016.

<דני קריבו: אנחנו מעסיקים עובדים, שוטרים, סוהרים, כבאים, חיילי חובה למיניהם בסדר גודל חריג ויוצא דופן.

מיקי לוי: אני מתנצל, אני יוצא כי יש לי שאילתה ראשונה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו כבר מסיימים את הדיון.

משה גפני: אסור לנו להמשיך בו אחרי שעה 11:00.

<דני קריבו: אנחנו מעסיקים שוטרים, סוהרים, עובדים, כבאים, חיילי חובה למיניהם בהיקפים ענקיים.

<דני קריבו: 45 אלף אנשים.

<דני קריבו: אין הרבה משרדים בסדר גודל כזה.

<דני קריבו: יש לנו עשרים אלף פלוס אנשים במתקני שירות בתי הסוהר.

<דני קריבו: כשמסתכלים לאן הולך הכסף שלנו, רוב רובו מוקצה כמובן למשטרה, כשבעים אחוזים, ולאחר מכן לשירות בתי הסוהר עם כעשרים וקצת אחוזים, והיתר לכבאות וקצת למשרד.

<דני קריבו: כשמסתכלים על התפתחות התקציב של השנים האחרונות ומסתכלים על מה מוציאים את הכסף, רואים שרוב רובו של הכסף יוצא על כוח אדם, על שכר וגמלאות, כאשר סדר גודל של 75 אחוזים מהתקציב שלנו מוקצה לדבר הזה והיתרה בעיקר להפעלה ומעט מאוד לפיתוח.

<דני קריבו: בסיכום אדוני היושב ראש, בהינתן המגבלות אנחנו מנסים לעשות את המרב ואת המיטב עם המשאבים שכן קיימים.

<דני קריבו: כמובן שאם היו יותר משאבים, היינו עושים יותר.

<דני קריבו: כפי שנאמר גם קודם, התחום של ביטחון הפנים הולך ותופס יותר ויותר מקום בחשיבות מול האזרח.

משה גפני: תודה רבה אדוני הסמנכ"ל.

משה גפני: אני מבקש לומר כמה דברים.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לשאול שאלה קטנה?

משה גפני: כן, אבל רק שנייה.

משה גפני: אני לא מסכם.

משה גפני: המצב הזה של שכר השוטרים הוא דבר חמור.

משה גפני: מדינה לא יודעת לעשות סדרי עדיפויות.

משה גפני: אני נדרשתי לאשר גם כחבר בוועדה וגם כיושב ראש הוועדה כל מיני תוספות, שכר ודברים שמיותרים לגמרי במדינה.

משה גפני: אני לא רוצה להזכיר שמות ואני לא רוצה להגיד מאיזה סקטור באות המשכורות האלה.

משה גפני: בדברים הכי חשובי, זה המשרד לביטחון פנים.

משה גפני: מאיפה אני יודע עכשיו שהשכר נמוך?

משה גפני: כי הוצג כאן על ידי השרה גילה גמליאל הפער בין גברים לנשים בשכר והתברר שבכל המשרדים הפער הוא גדול מאוד, משהו שעומד על בין 26 ל-17 לגברים ו-12-13 לנשים.

משה גפני: המשרד היחיד במדינה שאין פער בין גברים לנשים בשכר זה המשרד לביטחון פנים.

בצלאל סמוטריץ': כי הכול נמוך.

משה גפני: כי הכול נמוך.

משה גפני: הכול 13.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שגם ברווחה.

משה גפני: לא.

משה גפני: ברווחה יש שכר נמוך שהשר דיבר עליו והוא כנראה הולך להגיע לפתרון, אבל יש פער בין גברים לנשים.

משה גפני: המשרד היחיד שאין בו פער בין גברים לנשים והשכר בו נמוך, הממוצע שלו, זה המשרד לביטחון פנים ואלה סדרי עדיפויות מעוותים.

משה גפני: המשרד הזה הוא משרד חיוני לכל אזרחי המדינה.

משה גפני: הוא באמת דבר שעוסק גם בחיי אדם וגם באיכות חיים, זאת אומרת, הנושא של הפשיעה, הנושא של כל מה שנלווה, שלא לדבר על הטרור.

משה גפני: אני חושב שצריך לשנות את סדרי העדיפויות.

משה גפני: אני אומר את זה גם לשר ואני אומר לכם הצוות הבכיר של המשרד, אתם יכולים לראות בוועדת הכספים בית שלכם.

משה גפני: אם יש צורך, אנחנו נידרש לעניין.

משה גפני: אנחנו נשמח לעשות את זה.

משה גפני: זה נמצא בקונצנזוס.

משה גפני: יש כאן הרבה דברים ששנויים במחלוקת, אבל המשרד לביטחון פנים לא שנוי במחלוקת.

משה גפני: אם בצלאל סמוטריץ' ואני נצביע יחד, סימן שיש קונצנזוס.

בצלאל סמוטריץ': שאלה בדיוק בהקשר הזה.

בצלאל סמוטריץ': האם אתם יודעים להגיד בכלל אצבע על איזה סכום מדובר?

בצלאל סמוטריץ': נגיד שרוצים עכשיו בפנטזיה להביא את זה למקום הנורמלי שמתמודד מול מקצועות אחרים בשוק, על כמה כסף מדובר?

<רותם פלג: כרגע התכנית שנמצאת על השולחן עולה כחצי מיליארד שקלים בשנה.

בצלאל סמוטריץ': זה כל הסיפור?

<רותם פלג: כן.

בצלאל סמוטריץ': להערכתכם זה מעמיד את השכר במקום שאנשים טובים ירצו לבוא למשטרה?

<רותם פלג: כן.

בצלאל סמוטריץ': הרב גפני, שמעת מה הוא ענה?

משה גפני: לא.

בצלאל סמוטריץ': כל מה שהם מבקשים, בפנטזיה הכי גדולה שלהם, זה חצי מיליארד שקלים.

בצלאל סמוטריץ': 500 מיליון שקלים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא כסף במונחים עליהם אנחנו מדברים של תקציב מדינה.

בצלאל סמוטריץ': זה נראה לי עצוב.

בצלאל סמוטריץ': לנו אין שום יכולות, תדעו לכם, אבל היושב ראש יכול להפעיל לחץ מול האוצר.

משה גפני: יש חוסר פרופורציה במושגים של הרבה כסף.

בצלאל סמוטריץ': אני לא צוחק.

בצלאל סמוטריץ': זה לא כסף.

בצלאל סמוטריץ': אני חשבתי שתגיד לי חמישה מיליארד, תקציב הביטחון, ונתחיל להיכנס כאן לפאניקה.

בצלאל סמוטריץ': חצי מיליארד שקלים.

משה גפני: בצלאל, אתה תלמד שיש פער מחשבתי מה זה הרבה כסף ומה זה מעט כסף.

משה גפני: השאלה על מה אתה מדבר.

משה גפני: כשאתה מדבר על תקציב של משרד ממשלתי כמו המשרד לביטחון פנים או משרדים אחרים, חצי מיליארד שקלים במונחים האלה זה הרבה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר על שכר השוטרים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה הרבה כסף.

משה גפני: זה ממש לא נכון כי זה באמת לא הרבה כסף, ואתה צודק, אבל מגיע האוצר, רותם מכיר את זה, הוא מדבר מיד על השלכת רוחב, הוא מתחיל לדבר על כל מיני דברים, אבל פתאום יכול לבוא אליך איש בכיר בממשלה ולהגיד שתפתור בעיה א', ב', ג', כמה זה?

משה גפני: חצי מיליארד שקלים?

משה גפני: קח אותם.

משה גפני: נכון שיש גם דברים כאלה?

משה גפני: טוב, אתה לא צריך לאשר את זה.

משה גפני: בצלאל, אתה צודק לחלוטין.

משה גפני: באמת באופן יחסי למה שאנחנו מדברים עליו, זה לא הרבה כסף.

משה גפני: תקציב המדינה יכול לספוג את הדבר הזה כתוצאה מכך לא תהיה התמוטטות.

משה גפני: יש לזה גם קונצנזוס והבנה ואני מסכים, אני אמרתי, אנחנו נסכים לסייע בעניין הזה ואנחנו נעשה את מה שנדרש.

משה גפני: מיקי, אתה רוצה להגיד משהו לפני שאני נועל את הדיון?

משה גפני: תגיד מילה טובה למשטרה.

משה גפני: מה אכפת לך?

משה גפני: מיקי הוא מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

משה גפני: אני בלעדיו לא זז.

משה גפני: הוא מביא את חבר הכנסת סמוטריץ' ואותי להצביע יחד.

בצלאל סמוטריץ': אני מצביע אתו יחד ב-99 אחוזים מהדברים.

בצלאל סמוטריץ': שיהיה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: זה סתם.

משה גפני: אלה בדיחות של ועדת כספים.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול להגיד משפט אחד כדי לסכם.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת זנדברג, את שומעת?

תמר זנדברג: גם כשאתה ממלמל כל מיני דברים של מרצ ואני מתעלמת, אני גם שומעת.

מכלוף מיקי זוהר: תקשיבי לזה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה שומע אותי אדוני?

משה גפני: כן, אני שומע אותך.

משה גפני: כל מילה.

מכלוף מיקי זוהר: אין עוד מלבדו.

משה גפני: רבותיי, אדוני המנכ"ל, אדוני הסמנכ"ל, אדוני היועץ המשפטי של המשרד, הצוות הבכיר של המשרד, אני מודה לכם על הדיון הזה.

משה גפני: כפי שאמרתי, אני מבקש ממך, אנחנו נהיה לך לעזר.

משה גפני: תקיימי את הדיונים בתת הוועדה שלך.

משה גפני: תודה רבה.