ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 84, 2015-11-09 13:15

איתן כבל: שלום לכולם, צהריים טובים, אני מבקש להתחיל ישיבה נוספת של ועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: דיון מהיר, גברתי מנהלת הוועדה, רשמת, חברי כנסת המציעים, וברשותכם, אורחים, אני אומר במה דברים אמורים.

איתן כבל: הנושא שמונח על שולחנה של הוועדה: המדינה חוסמת תעסוקת ישראלים ופוגעת בספנות הישראלית פגיעה אנושה.

איתן כבל: זה הובא במסגרת דיון מהיר.

איתן כבל: הקראתי את ההצעה של חברת הכנסת מיכל בירן.

איתן כבל: יש את המדינה חוסמת תעסוקת ישראלים ופוגעת בספנות הישראלית פגיעה אנושה, של חבר הכנסת חזן אורן אסף.

איתן כבל: יש גם כן אותה הצעה שהוגשה על-ידי ינון מגל ועליזה לביא.

איתן כבל: ישר נצלול אל תוך העניין.

איתן כבל: חברת הכנסת מיכל בירן, בקצרה, ולאחר מכן – חבר הכנסת חזן.

איתן כבל: בבקשה.

מיכל בירן: באמת קצרה.

מיכל בירן: אני חושבת שלפרטים המקצועיים תכף נחפור פה ונתעמק עם בעלי המקצוע וכל האנשים שיושבים פה מסביב לשולחן.

מיכל בירן: לי יש אמירה עקרונית, אני חושבת שמדינת ישראל, במצב שבו היא נמצאת, מוקפת אויבים, וכן, אנחנו מסכימים על זה.

מיכל בירן: אני חושבת שאפשר לפתור את הסכסוך, אבל על זה שיש סכסוך אנחנו מסכימים.

מיכל בירן: מאוד מטרידה אותי המחשבה שישראל תהיה ללא עצמאות ימית, לא יודעת איך לקרוא לזה, ברגעי משבר.

מיכל בירן: טיפלנו בזה והצלחנו, מנענו מהמדינה לוותר על מניית הזהב ב"צים", שוב על-פי אותו עיקרון.

מיכל בירן: בהנחה שמדינת ישראל נמצאת במשבר, בסופו של דבר צוותים זרים לא מוכנים לעגון באשדוד כשיורים על אשקלון, והם לא מוכנים לעגון בחיפה כשיורים על הצפון, ויש לנו אינטרס ראשון במעלה לשמור על העצמאות שלנו בזה שיהיו מספיק צוותים ישראלים.

מיכל בירן: השילוב בין שני הדברים שקורים כאן, בשינוי בתקנות המיסוי – שוודאי יסבירו לנו פה מרשות המסים ונבין עד עומק, כי אני מודה שלא עד הסוף הבנתי מה השינוי המתוכנן, אבל הוא כזה שיכול למשוך אוניות זרות להחליט שהן יהיו עם דגל ישראלי.

מיכל בירן: יחד עם זה שתקנות הציוות לימאים פקע תוקפם, תקנות שאמרו מה זו אונייה ישראלית ושצריך להיות עליה צוות ישראלי.

מיכל בירן: הדבר הזה, השילוב בין שני הדברים האלה מסוכם, ואני מקווה שנצליח פה להתקדם לפתרון הבעיה.

איתן כבל: ברשותך, כדי שאבין את המהות המרכזית של הדיון.

איתן כבל: אם אני מבין נכון – ואתה, אורן, ואם תרצה גם תרחיב – שנכון להיום האפשרות שעובדים ישראלים יהיו חלק ממערך הספנות לא מתקיים.

מיכל בירן: זו זכותם, זו לא חובה.

אורן אסף חזן: בעצם מה שעושים, מעודדים העסקה של עובדים זרים על חשבון עבודה ישראלית.

אורן אסף חזן: קץ הציונות.

אורן אסף חזן: עבודה זרה לשמה, פשוט מאוד.

איתן כבל: הבנתי, זו הכותרת.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: בבקשה.

אורן אסף חזן: הסיפור באמת פשוט.

אורן אסף חזן: המדינה חדשות לבקרים מנסה ביד אחת באמת לעודד תעסוקה, להקטין את האבטלה, לחזק חיילים משוחררים, להכניס אותם לשוק העבודה; וביד השנייה ברגע אחד במחי – אני לא יודע אפילו איך לקרוא לזה – ברגל גסה פשוט אומרת: אין בעיה, אתם תלכו לעבוד, אבל למעסיקים היא אומרת: אל תעסיקו אותם, כי אם תעסיקו עובדים זרים ניתן לכם הטבות.

אורן אסף חזן: בעצם, בואו תעסיקו מבחוץ, כי כנראה כוח העבודה פה הוא לא טוב, הוא לא איכותי.

אורן אסף חזן: אני חושב שזו חוצפה לשמה.

אורן אסף חזן: אני חושב שאנחנו צריכים בדיוק לעשות ההפך - לעודד חברות ספנות ישראליות, לעודד, אגב, גם זרות, בדיוק ההפך, שעובדות בישראל, דווקא כן להעסיק עובדים מישראל.

אורן אסף חזן: אני חושב שהדבר הנכון יהיה לעשות, זה להפוך את ההחלטה הזאת.

אורן אסף חזן: במקום לתת הטבות במס להעסקה של עובדים זרים, לתת הטבות לעבודה ישראלית, לעבודה עברית, זה הדבר הנכון לעשות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נפתח כאן דיון, ברשותכם.

איתן כבל: בשלב הזה נרשמו שלושה: ד"ר יורם זבה נשיא לשכת הספנות הישראלית - - -

מיכל בירן: אולי שרשות המסים יתחילו בלהסביר לנו את עולם המיסוי.

אורן אסף חזן: את הרציונל.

איתן כבל: אני חושב שלפני המיסוי קודם כול נבין על מה מדובר.

מיכל בירן: אבל על מה מדובר אני חושבת שרשות המסים הם אלה שיסבירו לנו, לדעתי.

איתן כבל: בואי נראה, אין לי כאן איזשהו עניין מיוחד.

איתן כבל: אחריו – אברהם לוי, אבי, יו"ר איגוד קציני הים; ודוד ראובני, מזכ"ל איגוד קציני הים.

איתן כבל: אין לי בעיה שנתחיל מרשות המסים שייתנו את הרקע לכל הסיפור הזה, ואז נתקדם.

איתן כבל: מי מכם רוצה להציג?

<צביקה שפירא: הבעיה אצלנו כרגע שאנחנו לא מבינים את המוקד של הדיון, כי יש באמת כל מיני עניינים שקשורים לאנשי צוות ישראלים.

<לאה ורון: יעל קינן מרקוביץ' נמצאת פה?

<יעל קינן-מרקוביץ: כן.

<יעל קינן-מרקוביץ: אני לא מרשות המסים, אני מאגף הכלכלן הראשי במשרד האוצר.

איתן כבל: ואת לא יודעת עדיין למקד.

<יעל קינן-מרקוביץ: יש כרגע טיוטת - - -

<לאה ורון: מינהל הכנסות המדינה.

<יעל קינן-מרקוביץ: נכון, מינהל הכנסות המדינה באגף הכלכלן הראשי.

<יעל קינן-מרקוביץ: יש כרגע - - -

איתן כבל: ברשותך, את יודעת לתת את המענה?

איתן כבל: לנסות לפתח את זה?

איתן כבל: כן או לא?

<יעל קינן-מרקוביץ: אני רוצה לנסות אולי מה - - -

איתן כבל: סליחה, ברשותכם, הבנתי.

איתן כבל: אני בכל זאת מציע שד"ר יורם זבה נשיא לשכת הספנות הישראלית יפתח.

איתן כבל: ברשותך, תציג את הדברים, אני מניח שאתה יודע בדיוק במה דברים אמורים, ותכניס אותנו לתוך הנתיב.

<יורם זבה: פחות או יותר.

<יורם זבה: אני רק רוצה לציין שאני לא יזמתי את הדיון הזה.

איתן כבל: זה שאתה לא יזמת אותו זה לא אומר שאתה לא יודע על מה מדובר.

מיכל בירן: הוא בעל אינטרס.

איתן כבל: ברור, זה לגיטימי.

<יורם זבה: אני מייצג את לשכת הספנות.

<יורם זבה: אני בעצם מסכים כמעט לכל מילה שאמרו חברי הכנסת, למרות שזה נשמע אולי קצת מוזר, אבל אני מסכים בהחלט.

<יורם זבה: הספנות הישראלית נמצאת במצוקה, למרות שלא פחות משש החלטות ממשלה מ-1997 ועד היום שנועדו לתמיכה בספנות הישראלית, אם על-ידי תקנים ואם על-ידי סובסידיה, ואם על-ידי כל מיני דברים כאלה.

<יורם זבה: גם המצוקה שנקלעה אליה חברת "צים" הביאה את מספר האוניות הישראליות בסך הכול ל-26 אוניות.

<יורם זבה: מתוך 5,700 פקידות במדינת ישראל של אוניות, בערך 4% אלו אוניות בבעלות, בשליטה ישראלית.

<יורם זבה: על זה אין ויכוח.

<יורם זבה: ומס תפוסה שכאן היה ויכוח אם להציג אותו ואיך להציג אותו, בדיוק לזה הוא נועד, בשביל להציל את הספנות הישראלית.

מיכל בירן: קראתי את החומרים ולא הבנתי, ובגלל זה מאוד אשמח להסבר על מס התפוסה.

<יורם זבה: אני לא חושב שזה הוגן שאני אייצג את הממשלה בעניין הזה.

מיכל בירן: לגמרי.

מיכל בירן: לא ביקשתי הסבר ממך.

<יעל קינן-מרקוביץ: אין בעיה.

<יעל קינן-מרקוביץ: אם מדובר במס תפוסה לא תהיה לי בעיה להתייחס.

<יעל קינן-מרקוביץ: פשוט לא הבנתי למה קודם יוחסו הדברים.

<יורם זבה: בהנחה שאיכשהו הדבר הזה יוסבר, והוא קיים היום ועל זה אין ויכוח, ב-90% מהצי העולמי קיים היום מס תפוסה, זה שינוי הלכות המס לגבי חברות ספנות.

<יורם זבה: וכרגע, לדעתי, מה שעומד על הפרק כאן, היושב-ראש ביקש ממני לדבר ראשון, זה לגבי הציוות.

<לאה ורון: אולי תאמר רק בשתי מילים מהו אותו מס תפוסה.

מיכל בירן: הוא אומר שזה לא הוגן.

מיכל בירן: אם אפשר לעשות שנייה הפסקה.

<יעל קינן-מרקוביץ: אני מוכנה אולי במשפט אחד להגיד מה זה מס תפוסה, אם יורשה לי.

מיכל בירן: איתן, מסכים לתת לה?

איתן כבל: כן.

<יעל קינן-מרקוביץ: מס תפוסה למעשה משנה את צורת חישוב ההכנסה.

<יעל קינן-מרקוביץ: מדובר בשיטת חישוב שמשנה לחלוטין את חישוב ההכנסה הקיימת כיום לגבי חברות.

<יעל קינן-מרקוביץ: מדובר בהטבה בעצם לחברות הספנות.

<יעל קינן-מרקוביץ: מס תפוסה זה מס, כמו שנאמר נכון, מרבית מדינות ה-OECD עברו למס תפוסה, וכך גם ישראל מתכוונת.

<יעל קינן-מרקוביץ: כרגע נמצאת טיוטת חקיקה שאמורה – אני מקווה שבזמן הקרוב נצא לתזכיר.

<יעל קינן-מרקוביץ: אצלנו בבית הסתיימו המחלוקות על אותה טיוטת החקיקה.

מיכל בירן: מה שאני לא מבינה, הכותרת של זה נשמעת כמו משהו שמטילים עליך מס תפוסה, אבל מהסב-טקסט אתם נותנים.

<יעל קינן-מרקוביץ: נכון.

<יעל קינן-מרקוביץ: לגמרי.

<יעל קינן-מרקוביץ: אגיד מה ההטבה.

אורן אסף חזן: אבל פה נותנים.

אורן אסף חזן: אולי ניתן לאבי להסביר.

מיכל בירן: אבל היא מסבירה.

אורן אסף חזן: אני חושב שלשמוע את זה מהצד שלו יותר נכון במקום לעוות את המציאות.

מיכל בירן: שנייה, אבל היא התחילה.

<יעל קינן-מרקוביץ: בעצם מס תפוסה, אומנם כמו שחברת הכנסת אמרה, זה נשמע כמשהו שמטילים, אבל הפוך, הוא משנה למעשה את שיטת חישוב ההכנסה.

<יעל קינן-מרקוביץ: אנחנו לא לוקחים את ההכנסה החייבת של החברה, אלא אנחנו אומרים: תפוסה, הכוונה היא בעצם לטונאז' שיש באונייה.

<יעל קינן-מרקוביץ: אנחנו בודקים מה הטונאז' שיש באונייה, ובהתאם לטבלה שמופיעה בסעיף אנחנו מטילים מס, את מס החברות, לא על ההכנסה אלא על הטונאז' של האונייה, וזה שינוי.

מיכל בירן: אוקיי.

<יעל קינן-מרקוביץ: וזה שינוי מאוד מהותי.

<יעל קינן-מרקוביץ: מה שמפחית בסופו של דבר את נטל המס המוטל על חברות הספנות.

<יעל קינן-מרקוביץ: הסיבה שאנחנו מביאים ורוצים לעודד כזו חקיקה – ואנחנו עובדים עליה, יעידו כאן, הרבה מאוד זמן עם כל גורמי הממשלה הרלוונטיים כדי לסיים את החקיקה הזו – היא כי אנחנו גם כן מבינים את הצורך לעודד את הספנות.

<יעל קינן-מרקוביץ: וגם כמו שנאמר פה נכון, רוב מדינות ה-OECD עברו לשיטה הזו של מס תפוסה, ומאחר שאנחנו רוצים לעודד ספנות ורוצים להיות גם כן אטרקטיביים, ושגם כאן

<יעל קינן-מרקוביץ: במדינה תהיה שיטת החישוב השונה מאותה שיטת חישוב שקיימת לפי פקודת מס הכנסה.

איתן כבל: אבל אני, ברשותכם, דבר אחד לא הבנתי.

איתן כבל: הכול בסדר, חישובים כמותיים, אנחנו פה בשביל דבר אחד.

איתן כבל: איך מה שאמרו חברי הכנסת בשורה התחתונה על מה הדיון כאן?

איתן כבל: הדיון כאן שהיום האופן שבו הדברים מחושבים, מתוכללים, מתוכננים גורמים לכך שבפועל נוצר המצב הזה שהמעסיקים מעדיפים לקחת - - -

אורן אסף חזן: עבודה זרה.

מיכל בירן: האונייה תוכל להיות ישראלית בלי צוות ישראלי.

<יעל קינן-מרקוביץ: אגב, אני לא חושבת שזה קשור לתחום המס.

איתן כבל: לא קשור.

איתן כבל: חברים, הקשבתי לכם ואת התשובה שבעצם הייתה צריכה להיות - - -

<דוד ראובני: אבל , אדוני, זאת בדיוק הבעיה, עוד לא הובאה הראייה למה מס תפוסה משנה לרעה - - -

אורן אסף חזן: בוא נשמע את יו"ר קציני הים.

איתן כבל: אברהם לוי.

<יורם זבה: אני באמצע.

איתן כבל: קטעו אותך באמצע, סליחה, סיים.

<יורם זבה: בהנחה שאסתמך על מה שהיא אומרת, רק עוד שתי הערות.

<יורם זבה: מס תפוסה הוא כמובן מס שמוטל גם אם החברה מפסידה וגם אם החברה מרוויחה, כיוון שזה מוטל על הנפח של סך הכול האוניות שנמצאות ברשותה.

<יורם זבה: בין מס תפוסה לבין ציוות אין שום קשר, אין אפילו סעיף אחד במס תפוסה שמחייב או מותיר או משחרר מציוות כלשהו.

<יורם זבה: זה נכון שמס תפוסה מתנה כמה תנאים, אחד מהם הוא שחברת הספנות תעסיק צוערי קצונה ותתמוך בהכשרה הימית, וזה בהחלט בסדר, ואת זה כולנו מקבלים.

<יורם זבה: אבל למעט זה, עניין הציוות אינו קיים.

<יורם זבה: מה הבעיה?

<יורם זבה: עד 2010 הייתה תקנה שחייבה את הציוות של כל אונייה ישראלית ברב-חובל פלוס שישה קצינים, דבר שהוא מאוד מאוד דומה לכל הארצות המערביות.

<יורם זבה: בצי הסוחר של הארצות המערביות כבר אין יותר חובת ציוות בדירוגים או בימאים שאינם קצינים, וישראל הלכה בעקבותיהם ואפילו היה בג"ץ על העניין הזה שהחליט פה בעניין הזה.

<יורם זבה: אני יכול לצטט את הדברים האלה.

<יורם זבה: ומסיבות שונות לא הצליחו להגיע לעמק השווה מאז ועד היום.

<יורם זבה: והיום מתנהל עוד פעם משא-ומתן.

<יורם זבה: חברות הספנות שאני מייצג בהחלט תומכות - - -

<אבי לוי: הזרות.

<יורם זבה: חברות הספנות שאני מייצג - - -

<אבי לוי: אתה נשיא של חברות זרות.

<אבי לוי: הוא מייצג חברות זרות.

איתן כבל: אברהם, אברהם, יגיע תורך.

איתן כבל: אתה אחרי זה.

איתן כבל: היתרון פה שכל אחד אומר את הדברים על דעתו.

<אבי לוי: אגיד את זה.

<יורם זבה: אני מזמין אותך, אבי, למרות שאתה יודע את זה, להסתכל ברשימת חברי לשכת הספנות.

איתן כבל: יורם, אל תנהל אתו את השיח, אתה מנהל את השיח אתנו.

איתן כבל: הוא יגיד אחר כך את דעתו.

<יורם זבה: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, זה עניין של הרגל של 20 שנה.

<יורם זבה: בכל אופן, הציוות לא קיים.

<יורם זבה: יחד עם זה, חברות הספנות ולשכת הספנות תומכות בחידוש התקנות, אפשר להתווכח, עוד קצין, פחות קצין, היא תומכת בעניין הזה, והיא חושבת שזה נכון.

<יורם זבה: בין השאר עכשיו גם הוסיפו את העניין של ספנות חופית, שזו פרנסה נוספת.

<יורם זבה: מועסקים בה היום - -

מיכל בירן: מה זה ספנות חופית?

<יורם זבה: - - 133 ישראלים, זה מספר לא קטן, אבל כדי להגדיל את הצי צריך אוניות.

<יורם זבה: בשביל לצוות צריך אוניות.

<יורם זבה: אי-אפשר לצוות אוטובוסים, אפשר לצוות רק אוניות, ומישהו צריך לקנות את האוניות האלה.

<יורם זבה: לכן, בא מס התפוסה.

<יורם זבה: אני מאמין בכל לב שכפי שאנגליה הצליחה וכפי שגרמניה הצליחה והם החזירו מדגלי נוחות עשרות אוניות לצי הלאומי שלהם, גם ישראל תצליח להביא לצי הישראלי אוניות.

<יורם זבה: ואני בהחלט בעד זה שיחוקקו התקנות לגבי - - -

איתן כבל: תודה.

אורן אסף חזן: איפה הקשר בין זה לבין הנושא?

איתן כבל: אין קשר.

<יעל קינן-מרקוביץ: אין.

<יעל קינן-מרקוביץ: אני גם מחפשת.

איתן כבל: אמרתי, אין.

איתן כבל: אבי, בבקשה.

<אבי לוי: אסביר.

<אבי לוי: האינטרסים של המדינה קיבלו ביטוי בהחלטות ממשלה, זה צורך אסטרטגי שתהיה תשתית של ספנות.

<אבי לוי: יש איזה שבע-שמונה החלטות ממשלה בצורך כדי להבטיח יבוא יצוא.

<אבי לוי: נכון להיום כל החובה מוסדרת בהסכם שיש לחברות אתי.

<אבי לוי: רק אתי.

<אבי לוי: אם אני מוותר על ההסכם, אין מניית זהב, אין חובה להעסיק, כל הצרכים של הישראלים אינם.

<אבי לוי: כי כל אחד יודע שבזמן חירום צוותים ישראלים מגויסים לצבא והם ייתנו שירות בין אם חיפה מופגזת, בין אם אשדוד מופגזת.

<אבי לוי: וכולם יודעים מה יקרה עם הפגז הראשון, אף זר לא יבוא, אין יצוא, אין יבוא, כל התעשייה תקרוס.

<אבי לוי: באה הממשלה כתוצאה מהמשבר של "צים", ל"צים" היו 30 אוניות, והעסיקו ישראלים, אלו אוניות ישראליות.

<אבי לוי: איך האינטרס של המדינה נשמר?

<אבי לוי: באונייה ישראלית יש חובת העסקה של ישראלים.

<אבי לוי: אונייה ישראלית מוגדרת ככזאת כי יש בה חובה.

<אבי לוי: נכון להיום אין חובה.

<אבי לוי: מה הם הסבירו?

<אבי לוי: הספנות במצב קטסטרופלי, זה אינטרסים של מדינה, בוא נקל על החברות שיביאו אוניות, אנחנו בעד, אבל אין חובה להעסיק.

<אבי לוי: פה יורם זבה וכל אלה נציגים של חברות זרות.

<אבי לוי: הם רוצים להכניס את האונייה, אין חובת ציוות, לקבל את הטבת המס, ולהגיד: שומרים על הספנות.

<קריאה: יש בזה יתרונות.

<אבי לוי: ישראבלוף.

<אבי לוי: ספנות בלי ימאים לא שווה את הנייר שלה.

<אבי לוי: יש עכשיו ספנות חופית, חברות הגז, בונים נמלים, אני אומר לך, יו"ר הוועדה, חברי כנסת נכבדים, אלפי מקומות עבודה, אלפי.

<אבי לוי: מדינת ישראל זו המדינה היחידה בעולם שפתחה את הגבולות שלה לבעלי כלי שייט זרים, בואו תעבדו.

<אבי לוי: את מי הם מעסיקים?

<אבי לוי: שני ישראלים: חוטבי עצים ושואבי מים.

עליזה לביא: מתי זה קרה?

<אבי לוי: עכשיו.

<אבי לוי: היום.

עליזה לביא: היום.

<אבי לוי: כל כלי השייט, כל אלה, לזה יש עשר אוניות, לכולם, את מי הם מצוותים?

<אבי לוי: זרים.

<אבי לוי: הוא פה אומר לי: תן לי שני ישראלים.

<אבי לוי: כל הספנות החופית בכלי שייט זרים לזרים.

<אבי לוי: אין שום מדינה ב-OECD שעושה את זה.

<אבי לוי: אבל זה לא נגמר.

<אבי לוי: עכשיו אמרו הבה נתחכמה, בואו נעשה את זה גם באוניות הישראליות, נבטל את חובת ההעסקה.

<אבי לוי: היום מועסקים – ומה זה אוניות?

<אבי לוי: זה גוררת.

איתן כבל: אבי, יפה.

<אבי לוי: עכשיו אגיע לפואנטה.

איתן כבל: יפה, הגענו לפואנטה.

<אבי לוי: עכשיו הוא אומר: בשם ההטבה הגדולה שתציל את הספנות, אני רוצה שאותו כלי שייט ישראלי בתוך מדינת ישראל יוכל להעסיק בעל כלי השייט זרים ולקבל הטבת מס, שיתקצבו אותו לתקציב המדינה.

<אבי לוי: זה נראה לכם סביר?

<אבי לוי: שבתוך מדינת ישראל - - -

<לאה ורון: מר לוי, קודם כול תסביר מהי ספנות חופית; לאחר מכן תסביר כמה אוניות ישראליות יש היום; ואפשר יהיה להתקדם.

מיכל בירן: תודה, לאה.

<אבי לוי: ספנות חופית זה כלי שייט שעוסק רק בתחום המים הטריטוריאליים של מדינת ישראל, הוא לא יוצא ממדינת ישראל.

מיכל בירן: מה עושים בזה?

מיכל בירן: רק אני מתקשה לדמיין, דייג?

<אבי לוי: או שבונים את הנמלים או שנותנים שירותים לאסדות או שנותנים שירותים לנמלים, יש המון בעלי כלי שייט, בכולם מועסקים ישראלים מאז קום המדינה.

<אבי לוי: עכשיו אנחנו אומרים: הרי לא סביר שאתה הולך לתת הטבה כדי לעודד את הספנות עם זרים או עם ישראלים.

<אבי לוי: ואם אתה רוצה לעודד את הספנות, תתנה את זה בחובת העסקה בתוך מדינת ישראל כמו בכל מדינה ב-OECD.

<אבי לוי: לא לקחת כלכלה של ה- OECD.

<אבי לוי: תראה לי בגרמניה כלי שייט גרמני של אזרח גרמני שצוות עם סיני או עם פיליפיני.

<אבי לוי: אין.

<אבי לוי: ופה, לא בכדי שלא בא אף בעל אונייה ישראלית.

<אבי לוי: שלחו את הנציגים של החברות הזרות.

<אבי לוי: ואני חושב שפה הוועדה - - -

אורן אסף חזן: מה הרציונלי שעומד באמת בפני הקידום הזה של – להכניס חברות אני מבין, לתת להם את ההכשרה לספנות, זאת אומרת שזאת אונייה ישראלית אני מבין – מה הרציונל בזה שלא לתת להם - - -

<צביקה שפירא: אדוני, עכשיו שהבנו את הטענה - - -

אורן אסף חזן: או, קפץ, הנורה נדלקה, ועכשיו יש תשובות.

עליזה לביא: רק תציג לנו אדוני את המשתתפים.

איתן כבל: אתן לך עכשיו.

איתן כבל: קודם כול, סיימת?

איתן כבל: משפט אחד.

<אבי לוי: עוד משפט אחד.

<אבי לוי: ברגע שתיתנו חובה בכלי שייט ישראלי כמו שכיום, מאות מקומות עבודה לחיילים משוחררים, למה לחסום אותם?

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: סוף סוף אנחנו מבינים על מה מדובר.

איתן כבל: חברת הכנסת עליזה לביא, שהיא גם מהיוזמות, מיוזמי הדיון המהיר, בבקשה.

אורן אסף חזן: חשבתי שכבר עשית מעשה מרב מיכאלי, יוזמות.

עליזה לביא: מה קרה?

עליזה לביא: מה אנחנו לא יודעים?

איתן כבל: קודם כול יוזמות.

איתן כבל: יש פה גם כן - - -

מיכל בירן: מתוך היוזמים הגיעו יותר נשים.

איתן כבל: אמרתי, זו כוונתי.

איתן כבל: לכן כמעט - - -

אורן אסף חזן: האקדמיה ללשון תיקנה את זה, בעבר הרוב היה קובע, אבל היום זה חזר להיות במין זכר.

אורן אסף חזן: אז או שאנחנו מכבדים את האקדמיה או שאנחנו לא.

<יעל קינן-מרקוביץ: כן.

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: האקדמיה חזרה בה?

אורן אסף חזן: בטח, חזרה בה, מצטער.

אורן אסף חזן: ראית מה זה?

אורן אסף חזן: חידשתי.

איתן כבל: אני מציע לך לבדוק.

אורן אסף חזן: האקדמיה חזרה בה, הנה, יעל פה אפילו - - -

מיכל בירן: מהנהנת.

<יעל קינן-מרקוביץ: לצערי, אבל כן.

עליזה לביא: הוא צודק.

אורן אסף חזן: כולם מופתעים.

אורן אסף חזן: אני גם בקיא ברזי האקדמיה.

איתן כבל: תגיש על זה דיון מהיר, עזוב את זה עכשיו.

עליזה לביא: בטח בימים שבהם הוגש בתקציב מדינה פעם ראשונה תקציב מגדרי, עבודה שהשקעתי בה הרבה מאוד כדי שיקרה, אז אם יש חזרה אחורה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז הם האופוזיציה.

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: זה כשהייתי בקואליציה.

אורן אסף חזן: חבר'ה, הספנות.

עליזה לביא: אדוני, גם לי יש ישיבת סיעה, ואני מאוד מאוד שמחה שהצטרפתי.

עליזה לביא: אני מבינה שנאמרו דברים, לא אחזור.

עליזה לביא: אבל בטח ביום, בשעה הזאת לבוא ולשמוע וללמוד שמעדיפים פה עובדים זרים ולא ישראלים, לפני שאשמע בכלל את כל הווכחנות, ואני מבינה שתקנות, וצריך לחדש וחמש שנים, למדתי קצת, אבל מה שבאמת, הפרוז'קטור האדום שנדלק בפני זו העדפה של עובדים זרים, למה?

עליזה לביא: אני רוצה להבין מי ובאיזה מוח מעוות האירוע הזה וההחלטה הזאת והכשל הזה קרה.

עליזה לביא: איך זה קרה?

עליזה לביא: ואנחנו מכנסים את הדיון המהיר הזה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה שאנחנו מקיימים את הדיון הזה צ'יק-צ'ק, זה באמת לראות: א', איך קרה דבר כזה; ב', איך לא יקרה דבר כזה נוסף, לא רק בתחום הזה של הספנות.

עליזה לביא: ולנסות לזהות את המהלך הזה שבסופו של דבר ייתן מסמר אחרון בארון הקבורה הזה של צי הסוחר, שגם ככה מקרטע.

עליזה לביא: אז אני עוצרת כאן כי אני יודעת לכולם יש ישיבות סיעה.

עליזה לביא: בנקודה הזאת אני רוצה לחדד.

איתן כבל: חבר הכנסת מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אני אנסה להיות פחות מיליטנטי.

מכלוף מיקי זוהר: אני בקשר הדוק גם עם לשכת הספנות, כמי שעושה את העבודה פה עבורם בחלק מהמקרים, וגם עם אבי לוי נציג העובדים.

מכלוף מיקי זוהר: ואני יכול לומר כך, יש שיח, יש קשר, לשכת הספנות קשובה לצרכים של העובדים, ובעד עידוד תעסוקה של ישראלים.

עליזה לביא: רגע, התוצאה הזאת זה אחרי שהם קשובים?

אורן אסף חזן: אם כן, צריך להוציא להם את האטמים מהאוזניים.

עליזה לביא: אולי הם לא שומעים.

מיכל בירן: אבל תנו לו לסיים משפט.

איתן כבל: עליזה, חברים, תנו לו.

מכלוף מיקי זוהר: אין שום בעיה שנצעק צעקות פופוליסטיות, ואין שום בעיה שנראה שאכפת לנו מהעובדים.

אורן אסף חזן: לא פופוליסטיים, ענייניים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני חושב שגם בעבר כחבר כנסת הוכחתי שערך עובד, וששמירה על צרכים של עובד זה ערך עליון עבורי.

אורן אסף חזן: מיקי, אנחנו אוהבים אותך.

אורן אסף חזן: השיח זה לא אתה, יקירי.

מכלוף מיקי זוהר: אורן, אני לא מתלהם אתך, ואני לא מנהל אתך דו-שיח.

איתן כבל: אורן, אורן.

עליזה לביא: הם מאותה מפלגה, מי שלא זוכר.

איתן כבל: חברים יקרים.

אורן אסף חזן: זה לא קשור.

אורן אסף חזן: אנחנו חברים טובים ומשתפים פעולה, שלא תהיה כאן אי-הבנה.

מכלוף מיקי זוהר: את לא יודעת אפילו כמה אנחנו חברים טובים ומשתפים פעולה, אבל אין כאן דו-שיח בינינו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מנסה לנהל פה איזשהו רציונל ברור.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזו הזדמנות ליושב-ראש להשיג הישג יחד אתנו חברי הכנסת, לקרוא ללשכת הספנות ולנציג העובדים לשבת לשיח בריא ומכובד ולהביא תוצאה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שבלשכת הספנות באופן ברור ומוחלט רוצים לעזור ולעודד העסקה של עובדים ישראלים.

מיכל בירן: מיקי, מבחינתך התוצאה זה תקנות הציוות?

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה להשלים את דברי, ואז את תביני בדיוק מה התוצאה.

מכלוף מיקי זוהר: התוצאה צריכה להיות תוצאה ברורה.

מכלוף מיקי זוהר: נציגי העובדים צריכים להגיד: אנחנו מרגישים שיש שיח אמיתי, אנחנו מרגישים שיש כוונה להעסיק עובדים ישראלים.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, גם אנחנו כמדינה צריכים לעשות פעולות.

איתן כבל: אני רוצה לאתגר אותך, ברשותך, מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: עוד משפט קצר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים לבצע פעולות ולהתחיל להכשיר עוד אנשים שיכולים לעבוד בתחום הספנות.

מכלוף מיקי זוהר: נכון לעכשיו מערכת החינוך לא עושה את זה מספיק ואין מספיק אנשים, גם בצבא אין מספיק אנשים שמתאימים לתחום.

איתן כבל: מיקי מכלוף זוהר, תקשיב.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך את הדבר הבא בהתייחס לדברים שאמר אבי.

איתן כבל: אבי אמר דבר אחר.

איתן כבל: הוא אמר: אוקיי, בלענו את הצפרדע שאמרו לנו שבאוניות זרות הצוותים יהיו זרים, אכלנו את זה.

איתן כבל: אנחנו סבורים שצריך שגם באוניות זרות יועסקו ישראלים.

איתן כבל: אבל עזוב את זה עכשיו, זה לא הדיון עכשיו.

איתן כבל: הוא עשה קפיצה, ואמר: תראה, מה שקורה לנו ברגע זה, שעכשיו אחרי שאף אחד לא התעסק אתם באוניות הזרות, הם ראו כי טוב, הם כבר מבקשים - - -

<אבי לוי: בדיוק.

איתן כבל: סליחה, אבי.

איתן כבל: והם נכנסים כבר אל תוך האוניות הישראליות ושם רוצים עכשיו לעשות מעשה, שאני לא ארחיב אותו, שאומר שגם שם באוניות הישראליות הם ממדרים או מדירים את הישראלים.

אורן אסף חזן: את הישראלים, נכון.

אורן אסף חזן: זאת בדיוק הנקודה.

עליזה לביא: אדוני, שאלת תם.

עליזה לביא: איך יכול להיות שחוץ מאבי לוי כל מי שיושב פה אלו נציגים של חברות זרות?

איתן כבל: הוא אמר את זה.

<רן קוריס: זה לא נכון, אני חברה ישראלית.

<רן קוריס: לא זרה.

<אבי לוי: אתה חברה ישראלית שמפעיל אוניות זרות.

איתן כבל: אבי, סליחה, זה האולם שלי, אני מנהל אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אבי, השיח - - -

איתן כבל: מיקי, סליחה.

איתן כבל: באתי להתעסק במהות, הזמנו את כולם, מי שבא בא.

איתן כבל: זה לא מעניין אותי עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה תוצאה.

איתן כבל: אני בסוף רוצה לדעת שהדברים שהעלו חברי הכנסת בבקשה שלהם לדיון מהיר מחד; ומאידך, הדברים של אברהם לוי - מחייבים התייחסות.

מכלוף מיקי זוהר: אגיד לך, שאלת אותי שאלה.

איתן כבל: אבל, מיקי, אתה לא הנציג שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: שאלת אותי שאלה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה לשמוע אחר כך את נציגי הממשלה.

איתן כבל: גם אנחנו, איך אומרים, הערנו את זיכרונכם.

<בילי בירון: סליחה, אדוני, זאת לא הייתה בעיה של זיכרון.

<בילי בירון: זיכרוננו מעולה.

<צביקה שפירא: זה לא היה בגלל זיכרוננו.

<צביקה שפירא: לא.

<צביקה שפירא: זאת לא הייתה הבעיה שלנו.

<בילי בירון: פשוט נושא הדיון לא היה ברור.

<בילי בירון: הכריכה של שני דברים שלכאורה אינם קשורים זה בזה, זה מה - - -

עליזה לביא: למה לא מובן עכשיו איך הם קשורים?

עליזה לביא: כולנו מבינים עכשיו איך הם קשורים.

אורן אסף חזן: למה לא קשורים?

<בילי בירון: אם תיתן לנו אפשרות להסביר - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אתן לך לענות, א'; ב', אני מניח שהדיון המהיר הזה לא נפל כהפתעה, אפשר היה לברר את כל הנתונים קודם.

איתן כבל: מיקי, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: כל הנתונים שהיושב-ראש העלה הם נתונים נכונים, וצריך לתת להם דגש וצריך לבחון אותם.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, כדי לסבר את האוזן, השיקולים הכלכליים פה ביחס להיקפים הכספיים של חברות הספנות הם שיקולים יחסית שוליים.

מכלוף מיקי זוהר: העניין הוא שיש גם עניין עקרוני.

מכלוף מיקי זוהר: חברות הספנות כן רוצות לשתף פעולה עם העובדים.

מכלוף מיקי זוהר: ישבתי עם יורם כמה פעמים וראיתי שיש נכונות לשתף פעולה.

אורן אסף חזן: מיקי, אבל, סליחה, זה לא השיח אם יש נכונות לשיתוף פעולה, אין נכונות.

אורן אסף חזן: השיח הוא אחד, האם האוצר ייתן הטבות במס לקידום עבודה עברית או שהוא נותן הטבות במס לקידום עבודה זרה?

אורן אסף חזן: זה כל הסיפור.

אורן אסף חזן: זאת כל השאלה.

אורן אסף חזן: אני לא מבין מה, עם כל החום והאהבה.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא בדיוק זה.

אורן אסף חזן: אתה לוקח את השיחה, את הדיון שביקשתי למקום אחר לגמרי.

מכלוף מיקי זוהר: זאת לא בדיוק השאלה כי - - -

אורן אסף חזן: זאת השאלה שלי.

אורן אסף חזן: אני רוצה את התשובה לשאלה שלי.

מכלוף מיקי זוהר: השיח מול האוצר צריך להתבצע בסופו של דבר בפלטפורמה אחרת שיכולה להיות גם בוועדת הכספים, אבל זה לא העניין.

מכלוף מיקי זוהר: העניין הוא שאנחנו מדברים - - -

אורן אסף חזן: אני שואל אותך שאלה - - -

איתן כבל: אורן, בוא נשמע קודם כול.

אורן אסף חזן: אני לא מבין למה חורגים מהנושא?

מיכל בירן: לפני הוויכוחים, בוא ניתן להם להסביר.

איתן כבל: סליחה, חברים, עשרה לשתיים.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<צביקה שפירא: אני רוצה, ברשותכם, קודם לעשות קצת סדר.

<צביקה שפירא: מס תפוסה זה נשמע - - -

מיכל בירן: נשמח.

איתן כבל: עזוב את מס התפוסה, עשה לי טובה.

<צביקה שפירא: לשם כך הוזמנו.

<צביקה שפירא: אני רוצה רק להסביר.

מיכל בירן: לשילוב בין הדברים.

<צביקה שפירא: אני רוצה רק לעשות סדר, ברשותך, היושב-ראש.

<צביקה שפירא: מס תפוסה הוא משטר מס וולונטרי שנועד לעודד חברות ישראליות, אני חוזר ואומר, כדי לקבל מס תפוסה אתה צריך להיות חברה ישראלית ולהחזיק אוניות, כשרבע מהאוניות חייבות להיות אוניות בשליטה של החברה.

<אבי לוי: בלי חובה להעסיק.

<צביקה שפירא: מס התפוסה לא דן בנושא של כוח-האדם.

<בילי בירון: לעניין הזה אני אענה.

<צביקה שפירא: יש סעיף במס התפוסה שמחייב כל חברה שהתנדבה להיות למשך עשר שנים במשטר מס הזה, לשלם לפי גודל האוניות, לפי פוטנציאל ההשתכרות שלהם, חוץ ממס גם לשלם עבור השתתפות בהכשרה הימית.

מיכל בירן: זה נדרש רק לפי זה שרק רבע מהאוניות שלהם יהיו ישראליות.

<בילי בירון: כן.

מיכל בירן: שבהן לא מבטיחים שיהיו צוותים ישראלים.

אורן אסף חזן: לא מובטח.

<צביקה שפירא: זאת שאלה אחרת.

<בילי בירון: אני מעוניינת, בבקשה, ברשותכם - - -

<צביקה שפירא: לא, בבעלות החברה או בשליטתה.

איתן כבל: חברים, נו, בחייכם, שעממתם אותי למוות.

איתן כבל: סליחה, אני רוצה שתענו לי על הסיפור.

איתן כבל: אני מתחיל פה לכדרר.

איתן כבל: אני כולה רוצה לדעת את מה שהם – אותי לא מעניין מה הדיון המהיר.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<בילי בירון: אדוני, אנסה לא לשעמם, אבל אם אני משעממת - - -

איתן כבל: אדאג "לחתוך" אותך, אל תדאגי.

<בילי בירון: בסדר.

<בילי בירון: אני מבקשת ליצור את הקשר שעכשיו באמצעות ההסברים הבנו שלכאורה קיים בין תזכיר חוק בעניין מס תפוסה לבין תקנות הציוות שלכאורה - - -

<יעל קינן-מרקוביץ: עדיין אין תזכיר, אנחנו בטיוטת חקיקה.

<בילי בירון: בטיוטת חקיקה, הייתי אופטימית, לבין תקנות הציוות שזה הנושא המרכזי שעליו אנחנו מדברים.

מיכל בירן: נכון.

<בילי בירון: קודם כול, אני רוצה להסביר ולהגיד את זה בצורה ברורה וחד-משמעית, המדינה אינה מעודדת העסקה של ימאים זרים.

<בילי בירון: יש חוק הספנות (ימאים) שקובע חובת העסקה - - -

עליזה לביא: אז איך את מסבירה את כל מה שקורה כאן?

<בילי בירון: אסביר בצורה ברורה, ואולי תופתעו לשמוע את השתלשלות הדברים.

עליזה לביא: בתוך עמנו אנחנו חיים.

<בילי בירון: חוק הספנות (ימאים) קובע חובת ציוות בקברניט ישראלי ובצוות ישראלי ככל האפשר.

<בילי בירון: שימו לב להבדל.

<בילי בירון: לגבי קברניט מדובר בחובה, לגבי צוות ישראלי - ככל האפשר.

<בילי בירון: החל מסוף שנות ה-90 המדינה הגיעה למסקנה – כדי לחזק את כוחה של הספנות הישראלית בתחרות מול הספנות העולמית – הגיעו לכל מיני מנגנונים, ובגדר אותם מנגנונים נקבעו תקנות כהוראת שעה שבכל פעם קבעו חובת ציוות מספרית.

<בילי בירון: כלומר, להבדיל מחובת הציוות שקבועה בחוק הספנות (ימאים), שמדברת על חובה בקברניט, אבל לגבי הצוות אני מזכירה שוב, נקבע "ככל האפשר", שכולנו מבינים למה הכוונה.

<בילי בירון: באותן תקנות שהותקנו כהוראת שעה, והתחדשו כל העת, נקבעה חובת ציוות ברורה: כמה קצינים, כמה שאינם קצינים, וכן הלאה.

<בילי בירון: בשלב מסוים חובת הציוות שנקבעה שם נקבעה רק לגבי קצינים.

<בילי בירון: כך היה עד הוראת השעה האחרונה שפקעה באוקטובר 2010.

<אבי לוי: ועכשיו אין חובה בכלל.

<בילי בירון: ועכשיו אין חובה בכלל.

<אבי לוי: לפרשנות שלכם - - -

איתן כבל: אבי, נדמה לך שאני לא מבין?

איתן כבל: אני יותר קרוב אליה.

<אבי לוי: החוק שווה אפס מבחינתם.

איתן כבל: אבי, אל תפריע לי.

איתן כבל: בבקשה.

<בילי בירון: אותו חוק הספנות (ימאים) אשר מכוחו – כמו שהסברתי, הותקנו תקנות שאנחנו מכנים אותם לשם הקיצור "תקנות הציוות", השם שלהם ארוך יותר – הוא קובע מנגנון כיצד ניתן להאריך את תוקפן של התקנות או להתקין אותן מחדש.

<בילי בירון: וברשות

<בילי בירון: כם, אעמוד בקצרה על המנגנון, כי יש לו רלוונטיות לדיון שלנו.

מיכל בירן: כי, דוגרי, שם אנחנו תקועים, כי הם לא הוארכו.

<בילי בירון: בדיוק.

<בילי בירון: המנגנון הזה אומר ששר התחבורה, שהוא כמובן מתקין, נדרש לקיים חובת היוועצות בוועדה המייעצת, איזשהו מוסד שנקבע מכוח החוק, חובת התייעצות עם שר, בעבר זה היה שר העבודה, כיום זה שר הכלכלה, ולאחר מכן אישור ועדת העבודה של הכנסת.

<בילי בירון: אנחנו, אני – סליחה, לא הצגתי את עצמי מרוב הריגוש, אני ממונה על הייעוץ המשפטי במשרד התחבורה – רשות הספנות והנמלים, עוד לפני שאותה הוראת שעה פקעה באוקטובר 2010, נערכה להאריך את תוקפה כפי שנעשה עד לאותה עת.

<בילי בירון: מבעוד מועד נערכה טיוטה של הצעת הארכה שזכתה לאישור משרד המשפטים, כונס דיון של הוועדה המייעצת, הוועדה המייעצת אישרה את הצעת התקנות, ושר התחבורה שלח את אותה הצעת תקנות – אני מזכירה לכם, לפני שפקעו באוקטובר 2010 – להיוועצות עם שר הכלכלה.

<בילי בירון: לאחר שלא קיבלנו אישור על קיום חובת היוועצות - משביררנו נודע לנו שאיגוד קציני הים חזר בו מההסכמה שהוא נתן בוועדה המייעצת.

<בילי בירון: כמובן שהאיגוד הוא חבר מאוד חשוב ומכובד בגדר הוועדה המייעצת, ואינו מסכים עוד להצעת התקנות שנועדה להאריך את חובת הציוות, אני מזכירה.

<בילי בירון: נוכח זאת, לא הארכנו את חובת הציוות.

<בילי בירון: זמן קצר מאוד לאחר מכן קיים מנהל רשות הספנות והנמלים פגישה מצומצמת כדי להבין – בינתיים פקעו תקנות הציוות, לא הארכנו והם פקעו, זה הרי המהות של הוראת שעה – פגישה קצרה כדי להבין מה הצדדים בעצם רוצים.

<בילי בירון: לאותה פגישה קצרה וממוקדת הוזמנו נציג מטעם חברת "צים" שהייתה - - -

איתן כבל: חמש שנים כל הסאגה הזאת?

<אבי לוי: חמש שנים.

איתן כבל: אל תתערב, אבי.

<אבי לוי: האיגוד.

<בילי בירון: אנחנו מדברים על לפני חמש שנים, נכון, אדוני.

<בילי בירון: נציגה של - - -

איתן כבל: סתם, מה שנקרא ידע אישי.

מיכל בירן: אפילו יחסית למדינת ישראל זה לאט.

<בילי בירון: לא, באותה עת, אני מזכירה, הם לא רצו - - -

אורן אסף חזן: פתאום אין להם שיניים.

אורן אסף חזן: פתאום זה כמו בגן-הילדים, זה הכול - - -

מיכל בירן: רגע, נו, ומה קרה?

מיכל בירן: מה קרה?

אורן אסף חזן: לא, זה מדהים.

<בילי בירון: אני שומעת את ההערה של - - -

מיכל בירן: בילי, מה קרה?

מיכל בירן: אורן, תן לה לסיים שנבין.

מיכל בירן: ומה קרה?

איתן כבל: בילי, בבקשה, סיימי, כי הבנתי.

<בילי בירון: ובאותה ישיבה - - -

אורן אסף חזן: משחקים במשהו שמריח ממש ממש לא טוב.

איתן כבל: אה, יש לנו עוד - - -

אורן אסף חזן: סליחה ומחילה, יש לנו עוד 17 דקות, אני סופר לך.

<בילי בירון: עלי אמרת 17 דקות?

איתן כבל: לא, הוא ממתין.

אורן אסף חזן: אני דיברתי עלייך?

מיכל בירן: יש לנו ישיבות סיעה.

איתן כבל: יש לי ישיבת סיעה, והוא אמר שהוא שם לב שיש לנו עוד 17 דקות.

איתן כבל: בבקשה.

<בילי בירון: באותה ישיבה הביעו נציגה של חברת "צים" מצד אחד, ויושב-ראש איגוד קציני הים מהצד האחר, את רצונם הברור, והשיבו במענה לשאלתו של מנהל רשות הספנות והנמלים: אנחנו לא רוצים שתותקנה תקנות הציוות, די לנו בחובת הציוות שקבועה בחוק הספנות (ימאים).

<בילי בירון: אני מזכירה לכם: חובה בקברניט, ולגבי צוות ישראלי, במידת האפשר.

<בילי בירון: בצורה ברורה וחד-משמעית זו הייתה - - -

איתן כבל: עוד משפט, ברשותך, כי אני רוצה לסכם.

<בילי בירון: משפט וחצי.

<בילי בירון: ולכן לא הותקנו משנת 2010.

<בילי בירון: במהלך שנת 2014 שוב קיבלנו הודעה – נדמה לי שזה היה ב-2014 או באמצע 2014 או בראשית 2015 – מאיגוד קציני הים שהם מעוניינים בהתקנת תקנות הציוות.

אורן אסף חזן: למה הולכים סחור סחור?

אורן אסף חזן: אני לא מבין.

<בילי בירון: פעלנו, עשינו את כל ההליכים הנדרשים.

<בילי בירון: כי כמו שאמרתי לכם, אישור משרד המשפטים לנוסח ולמהות, כינוס הוועדה מייעצת - - -

מיכל בירן: אז איפה זה תקוע עכשיו?

<בילי בירון: בחובת היוועצות, במשרד הכלכלה.

<צביקה שפירא: במשרד הכלכלה.

<אבי לוי: לא נכון.

<דרור וגשל: כן נכון.

<בילי בירון: לא קיבלנו עד היום אישורים.

מיכל בירן: יש פה בעיה.

איתן כבל: סליחה, בילי.

איתן כבל: לא, אני עוד שבע דקות מסיים.

איתן כבל: תקשיבו טוב טוב, סליחה.

<יורם זבה: אפשר רק הערה?

איתן כבל: סיימנו.

איתן כבל: הבנתי את הלא מובן הזה.

איתן כבל: סליחה.

<יורם זבה: אני רוצה להבהיר.

איתן כבל: מבחינתי, אתה לא בחמש שנים.

איתן כבל: תרשה לי, אני רוצה לסכם את הדברים.

איתן כבל: אני לא יודע מה הסיפור פה.

איתן כבל: בילי, אני רק מפאת כבודך, ראיתי את ההתרגשות הגדולה שאחזה בך, אבל, תשמעי, תארי לעצמך שחמש שנים היית צריכה להתרגש ככה.

איתן כבל: כל הסיפור הוא שתו לי, אכלו לי, וההוא, וההוא, וסיפור דרך, וההוא, והלך, ובא, וההוא שם - ואתה מאבד את הכיוון.

איתן כבל: כולה, או שאת צודקת או שהוא צודק.

איתן כבל: אין סיפור.

אורן אסף חזן: תודה.

איתן כבל: אין כאן יום לימודים ארוך.

איתן כבל: לכן, אני רוצה להודיעכם, הנה, נמצא פה אבי לוי, אמר: לא היו דברים מעולם.

איתן כבל: כיוון שלא אשלח אף אחד מכם לפוליגרף כמו ששלחו אותי כבר בעבר.

<אבי לוי: נביא את הפרוטוקול של הדיון.

איתן כבל: לא רוצה שום פרוטוקול.

איתן כבל: אני לא ספרן שלך, ואני לא תמלילן שלך, אני רוצה לקבל החלטה.

איתן כבל: אני רוצה את הענבים, לא להתחיל פה בריבים.

איתן כבל: אני מבקש, גברתי מנהלת הוועדה, שתוך חודש ימים - - -

עליזה לביא: מעולה.

איתן כבל: תוך חודש ימים אני רוצה לקבל כאן דיווח בכתב שהעניין הזה נסגר.

איתן כבל: הנה, הוא פה אומר שלא היו דברים מעולם, והוא רוצה את התקנות והוא רוצה את הדברים.

איתן כבל: אם, אני אומר את זה, בילי, מה שאני מבקש - - -

מיכל בירן: יש פה מישהו ממשרד הכלכלה?

איתן כבל: תכף נחליט מי האיש הזה.

איתן כבל: תקשיבו לי טוב, אם תוך כדי התהליך יסתבר שמאן דהוא מעכב – קודם כול אני רוצה לדעת מי אחראי, על מי אני צועק.

מיכל בירן: ביבי נתניהו שר הכלכלה.

עליזה לביא: לא, הכלכלה, נו.

<בילי בירון: לא, סליחה, אדוני - - -

עליזה לביא: אתה מבין למה דרעי ברח עכשיו?

עליזה לביא: עכשיו זאת התשובה.

<בילי בירון: - - -

איתן כבל: לא, סתם, עזבו.

איתן כבל: היא סתם צוחקת.

עליזה לביא: אני לא סתם.

עליזה לביא: זאת הסיבה, אדוני, הוא רוצה לעשות עכשיו קברי צדיקים, זה מה שהוא פרסם היום.

<בילי בירון: זאת עבודה של כל הממשלה.

<בילי בירון: אף אחד לא מעכב - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: בילי, כולם צדיקים, אוקיי?

איתן כבל: כולם צדיקים.

עליזה לביא: ראית את הכותרת בידיעות היום?

עליזה לביא: הוא הולך לחדש קברי צדיקים, דרעי, נו.

איתן כבל: אין לי בעיה עם קברי הצדיקים האלה.

מיכל בירן: רגע, ריכוז, חברים.

מיכל בירן: איתן.

איתן כבל: מי זה מנכ"ל רשות הספנות?

איתן כבל: הוא לא פה.

איתן כבל: סליחה, מבחינתי, בילי, היו לכם חמש שנים להתייעץ ולהכיר אחת את השנייה.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד לכם זה כך, הכי ברור והכי חד-משמעי, מבחינתי זה מנכ"ל רשות הספנות.

<צביקה שפירא: מנהל רשות הספנות והנמלים.

איתן כבל: שהוא לא נמצא פה.

<צביקה שפירא: רב-חובל יגאל מאור.

איתן כבל: אני מבקש להעביר לו את המסר, ואני מבקש גם כן לדאוג לכך שהוא ישוחח אתי כדי שלא תיפול שגגה בעניין, ויגיד אחר כך: אף אחד לא הביא לי, לא אמר לי, כן אמר לי.

אורן אסף חזן: לא אמרו לי, שתו לי, אכלו לי.

איתן כבל: אני מבקש לקבל בתוך חודש ימים תוצאה חלוטה של העניין הזה, ותוך כדי אעביר לו את המסר.

איתן כבל: ואם תוך כדי יסתבר שמשרד הכלכלה, השר, עד שראש הממשלה ילמד את העסק, או דברים מן הסוג הזה, אני ארצה לדעת את הדברים בזמן אמת.

איתן כבל: אני נותן חודש.

עליזה לביא: מעולה.

איתן כבל: אין שום סיבה בעניין – את היית ברורה, מר לוי היה ברור, אנחנו ברורים.

איתן כבל: אנחנו יודעים למה התכנסנו פה, אנחנו מבינים עכשיו.

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: רב-חובל יגאל מאור לפני שהוא היה בתפקיד שלו, איפה הוא עבד?

איתן כבל: עזוב, זה לא חשוב.

<בילי בירון: סליחה, חובת ההיוועצות – אנחנו כבר לא במסגרת משרד התחבורה, כי היא הועברה למשרד אחר.

אורן אסף חזן: הוא עבד ב"צים"?

<צביקה שפירא: הוא עבד בתחום הספנות.

אורן אסף חזן: אין פה ניגוד עניינים?

מיכל בירן: השאלה מי מטפל - - -

איתן כבל: חברים, סליחה.

אורן אסף חזן: פתאום נופל לי האסימון למה זה - - -

עליזה לביא: מה זאת אומרת עבר למשרד אחר?

<בילי בירון: - - -

איתן כבל: בילי, נתתי לך רשות דיבור?

עליזה לביא: אני שאלתי.

עליזה לביא: סליחה.

איתן כבל: זה לא קשור בכלל.

איתן כבל: את יכולה לשאול אותה מה שאת רוצה.

אורן אסף חזן: אדוני, יש פה עניין, אני כמעט ולא מדבר.

אורן אסף חזן: אני רק רוצה להבין עניין עקרוני, אין פה ניגוד עניינים?

אורן אסף חזן: הוא עבד ב"צים" לפני, אני רוצה לדעת.

<בילי בירון: אין פה ניגוד עניינים, אדוני.

<בילי בירון: אין ניגוד עניינים.

<צביקה שפירא: אחרי שהוא סיים ב"צים" הוא גם עבד - - -

<בילי בירון: הוא עבר תקופת קירור.

אורן אסף חזן: אה, קירור, זה כבר לא צינון, זה קירור.

איתן כבל: שם זה קירור.

מיכל בירן: זה יותר עמוק.

עליזה לביא: הקפאה.

מיכל בירן: הקפאה עמוקה.

איתן כבל: בילי, את לא מבינה מה שאני אומר?

<בילי בירון: חס וחלילה, אבל - - -

איתן כבל: הוא מנהל את הדיון?

<בילי בירון: לא, אדוני.

איתן כבל: תודה רבה לך.

איתן כבל: מה שאני מבקש הוא כך, כל השאלות האלה של צינון, לא צינון, קירור, הקפאה עמוקה, הן לא רלוונטיות.

איתן כבל: מי שירצה מהח"כים לאחר מכן להגיש הסתייגויות על הסתייגות מוזמן להגיש, אני באתי לפה לדיון מאוד ברור.

איתן כבל: בדיון הברור הזה אני מבקש את התשובות לעניין הזה בצורה מהירה, בתוך חודש ימים.

איתן כבל: אורן, בבקשה, אם יש לך איזה משפט.

אורן אסף חזן: בוא ננתק לחלוטין את כל מה שדיברנו פה עד עכשיו, בכוונה אני אומר, עם כל - - -

איתן כבל: אל תפתח דיון.

איתן כבל: רק סגור.

אורן אסף חזן: לא פותח, להפך, סוגר.

אורן אסף חזן: הייתי שמח אולי לקבל מכם אולי איזושהי הצעה לעתיד שבה אתם תיתנו במקום מה שקיים היום, וגם אם לא קיים, שתיתנו הטבה שתעודד העסקה של עובדים ישראלים.

אורן אסף חזן: זאת הבקשה שלי.

אורן אסף חזן: הייתי שמח אם תכניס את זה כחלק מהבקשה של הוועדה.

איתן כבל: מיכל.

מיכל בירן: אני מאוד טובה בתהליכים ארגוניים, ומה שחסר כאן זה אבא לתהליך הזה.

מיכל בירן: וזה שאת אומרת לי שזה עכשיו במשרד הכלכלה זה לא מרגיע אותי, במיוחד שאין שר כלכלה.

מיכל בירן: האחריות היא עליכם.

מיכל בירן: ואני, כשמישהו לא מחזיר לי תשובה, אני מציקה לו ומתישה אותו עד שהוא מחזיר לי תשובה.

מיכל בירן: אז אני רק רוצה להגיד שאני רואה בכם את האחראים.

מיכל בירן: תציקו למי שצריך להציק, תעשו את כל ההיוועצויות, ותגמרו עם זה כבר.

<אבי לוי: מה עם התזכיר?

<אבי לוי: הוא מחר - - -

אורן אסף חזן: בילי, זה לא יפה לזלזל כך.

אורן אסף חזן: ראיתי.

<בילי בירון: זה ממש לא נכון.

איתן כבל: עליזה, בבקשה, רצית לומר?

עליזה לביא: לא, יש לי ישיבת סיעה.

עליזה לביא: רק איך אתה פותר את זה אם עוד חודש ואין תזכיר?

איתן כבל: אמרתי עוד חודש, סליחה.

עליזה לביא: אנחנו נקבל עוד חודש, ומה עם התזכיר?

<אבי לוי: אין תזכיר.

<בילי בירון: אין תזכיר.

<אבי לוי: שלא יעבירו את זה בחקיקה בינתיים.

מיכל בירן: התזכיר לא לחוץ לנו.

מיכל בירן: לחוץ לנו לשנות כיוון.

איתן כבל: חברים יקרים, סליחה, תקשיבו לי שנייה, הסיפור הזה של אין תזכיר לא מעניין.

איתן כבל: אתם צריכים לתת לנו את הפתרון לעניין הזה.

איתן כבל: צריך לתת פתרון.

איתן כבל: אם צריך, אזמן דיון עם שר הכלכלה או מי שאחראי על זה.

<דרור וגשל: אדוני, זה מה שנעשה.

איתן כבל: אני מנסה לתת פה פתרון.

איתן כבל: לכן, אנחנו אומרים פה, זה לא שאחר כך תצאו מפה ותגידו: הכבל הזה בלבל את המוח והלכנו.

איתן כבל: לא יקום ולא יהיה.

איתן כבל: אם יש בעיה עם התזכיר, אני רוצה לקבל מענה לעניין הזה.

<לאה ורון: זה לא תזכיר, זו טיוטה.

איתן כבל: בכלל לא חשוב.

<דרור וגשל: אדוני, העניין של הטיוטה בכלל לא רלוונטית לעניין.

מיכל בירן: תקנות הציוות הן הבעיה, איתן.

<יעל קינן-מרקוביץ: מס תפוסה לא קשור לעניין.

<דרור וגשל: יש תקנות ציוות שהמדינה מאוד רוצה להתקין.

איתן כבל: אלא ש?

<דרור וגשל: תתקין אותן ותיתן לך דיווח עוד חודש ימים.

מיכל בירן: סבבה.

מיכל בירן: <

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.