ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 91, 2015-11-23 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, אני מבקש להתחיל את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: לעונג הוא לי כבר לפתוח ישיבה שנייה השבוע.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, גברתי היועצת המשפטית, אביגל שמכבדת אותנו לראשונה, לפחות אותי, ברוכה הבאה, הרשמת, חברי חברי הכנסת, מוזמנים, אורחים, ברשותכם אני רק רוצה לומר פתיח קצר לחיזוק.

איתן כבל: עסקנו כמדומני לפי כעשרה ימים בנושא "גולן טלקום" והרצון של "סלקום" לייצר התמזגות, לרכוש – כל אחד ימצא לו את ההגדרה הנכונה – אומנם זה עדיין לא פורסם באופן רשמי, אבל לפחות אני אומר מה שנאמר בכלי התקשורת, ממה שנקרא "מקורבי ראש הממשלה", שהוא גם שר התקשורת.

איתן כבל: רציתי לתת לו רוח גבית בעניין הזה.

איתן כבל: אם זו רק הדלפה, אז אני אומר, אני בטוח בשם כל חברי הכנסת, ודאי אלה היושבים כאן, בהמשך לדיון שכבר קיימה הוועדה בנושא – לך בכוחך זה.

איתן כבל: ההחלטה למנוע את ההתמזגות של "סלקום" עם "גולן טלקום" היא החלטה נכונה, מתבקשת, למען התחרות ולמען אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: תודה.

עיסאווי פריג': אתה מזכיר לי את "חוק ההשתקה".

עיסאווי פריג': כשהעלו את זה במליאה זה היה ב"שיטת מצליח", ואז ראש הממשלה בא ועצר את זה.

עיסאווי פריג': כנ"ל לגבי "גולן טלקום", התגובה באה בהמשך – הכול בהתאם ללחץ ציבורי.

אצלנו אומרים: ברשות

אצלנו אומרים: כם, היום אנחנו דנים בהצעת חוק פרטית של ידידי חבר הכנסת ינון מגל, הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה מחמת מקום מגורים), תשע"ה-2015.

אצלנו אומרים: הצעת החוק הזאת עברה קריאה טרומית.

אצלנו אומרים: אנחנו נדון בוועדת הכלכלה בהכנתה לקריאה הראשונה.

אצלנו אומרים: אני מבין שהמציע כבר הגיע להבנות עם הגורמים הממשלתיים.

אצלנו אומרים: נתחיל בהקראה.

עיסאווי פריג': לפני ההקראה, איתן, ברשותך, אני רק רוצה להבין מהמחלקה המשפטית.

עיסאווי פריג': הרי זה לא דבר חדש, זה קיים בחוק.

עיסאווי פריג': החוק הקודם לעומת החוק הקיים – איפה השוני?

איתן כבל: הוא תמיד אוהב להתפרץ.

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: אני אתן לך.

איתן כבל: קודם כול נציג את החוק ולא נתקדם, רק יציגו במה דברים אמורים, ואז יהיה יותר קל להיכנס לשאלה שאתה שואל, שהיא שאלה נכונה ולגיטימית.

איתן כבל: מי מציג את החוק בבקשה?

<לאה ורון: חבר הכנסת המציע.

איתן כבל: ינון.

ינון מגל: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה מחמת מקום מגורים), תשע"ה-2015.

ינון מגל: לחוק יש שני מישורים.

ינון מגל: מישור אחד שאסור להפלות יותר במקומות בילוי ובמקומות ציבוריים.

ינון מגל: הדוגמה הכי ברורה ובולטת זה מועדונים, כשלמשל אומרים בקיבוצים בעמק בית-שאן לכאלה שרוצים להיכנס למועדון: אין כניסה לבית-שאנים, וזה קורה בכל הארץ בכל מיני מקומות במובנים כאלה ואחרים.

ינון מגל: יש הפליה על בסיס גזע ועל בסיס דת, אנחנו רוצים להכניס גם על בסיס מקום מגורים, על סמך אירועי עבר, או יותר נכון אירועי הווה, כשהדברים האלה קורים כל הזמן – להפסיק את ההפליה הזאת.

ינון מגל: זה דבר אחד.

ינון מגל: דבר שני, זאת בעיה שקיימת בכל מיני מישורים, והיא באה לפני השטח בכך שחברות, או שלא מספקות שירות הובלות וכדומה ליישובים באזורים מסוימים או שלוקחות יותר כסף.

ינון מגל: מלכתחילה רציתי לחייב את כולם שלא יהיה דבר כזה.

ינון מגל: באתי מהמקום של המתנחלים, שלא יעשו את זה להתנחלויות, אבל בשנייה זה הגיע מחיים ילין, שסיפר על עוטף עזה.

ינון מגל: במילים שלו הוא אמר שזה כמו ששמים עליהם טלאי צהוב.

ינון מגל: אני לא בטוח שצריך להשתמש במילים האלה, אבל התחושה המאוד קשה של אנשים, לצורך העניין בעוטף עזה, שנופלים עליהם טילים, הם באמת גיבורים, אנשים שחיים שם בקו החזית, וחברה – הוא הזכיר את איקאה – שלא עושה שירותים, ואם היא עושה שירותים לעוטף עזה, אז במחיר כפול ומשולש.

ינון מגל: זה נכון לגבי יהודה והשומרון וזה נכון לגבי הבקעה.

ינון מגל: אני יכול להראות לכם חברות שבכלל אומרות: לבקעת הירדן וים המלח אנחנו לא מגיעים.

איתן כבל: מה קורה עם כפרים ערביים למשל?

ינון מגל: לדעתי גם בכפרים ערביים יש את זה.

איתן כבל: רציתי רק לשמוע את זה ממך.

ינון מגל: בדיוק שאלתי את עיסאווי לפני הדיון לגבי הנושא של כפרים ערביים.

ינון מגל: אין ספק שזה קורה גם בכפרים ערביים.

איתן כבל: לגמרי קורה.

ינון מגל: זה קורה ברמת הגולן וביישובים מרוחקים בגליל.

ינון מגל: כלומר, יש פה בעיה.

ינון מגל: ההסכמות שהגענו אליהן זה הסכמות כשאי-אפשר לחייב אנשים להגיע.

ינון מגל: כלומר, אתה לא יכול לחייב חברה להגיע למקום מסוים.

ינון מגל: יש פה בעייתיות.

ינון מגל: הכי כואב לי על בקעת הירדן.

איתן כבל: גם אם זאת פגיעה למשל שאני חותם אתך חוזה?

איתן כבל: אני חותם אתך חוזה – אלקטרה לדוגמה – אתה בא ואומר לי: נכון, יש בינינו חוזה - - -

ינון מגל: לא, את זה החוק בא לתקן.

ינון מגל: הגענו להסכמות שחייב להיות גילוי נאות, ברור ובצורה מוסכמת, בזמן כריתת החוזה, שאומר: אני למקום הזה לא שולח שירותים וכדומה, שלא יקרה מצב שאדם משלם לחברה לשירותי רכב, הוא משלם חודש בחודשו או בכל שנה, ואחרי עשר שנים, כשהוא צריך את החברה, פתאום אומרים לו: כן, אבל אנחנו לעוטף עזה לא מגיעים, או אנחנו ליצהר לא מגיעים, או אנחנו לבקעה או לרמת הגולן לא מגיעים.

איתן כבל: לוחשת לי מנהלת הוועדה ובצדק, זה מה שכל הזמן אמרתי לך ומהדהד לי לראש, אנחנו עושים הפליה, כי כבר הודענו לך שנפלה אותך.

ינון מגל: נכון, מותר להפלות על בסיס מקום מגורים, אלא שצריך גילוי נאות.

איתן כבל: אתה מבין מה אני אומר לך?

ינון מגל: תשמע, גם בארצות-הבית אני מניח לצורך העניין, אם נשווה לאזורים גדולים, יש חברות שאומרות: הטווח שלנו הוא כך וכך.

ינון מגל: הן צריכות לסמן את המחוגה בזמן שהן כורתות את החוזה עם לקוח.

איתן כבל: זה נהיה בחקיקה.

איתן כבל: זאת אומרת, האם יש עוד משהו שאנחנו יכולים להפעיל, אולי לנסות?

איתן כבל: אני אומר בקול.

איתן כבל: הכוונה שלך היא כוונה נכונה, אבל אני כבר נכנס לתוך החוק.

איתן כבל: אני אתך, גם הצבעתי בעד הצעת החוק בקריאה הטרומית, אני מבין את זה, אני לא אוהב את ההבחנות האלה, אבל אני לא רוצה שחס וחלילה נמצא את עצמנו באים לברך ומוצאים את עצמנו מקללים.

איתן כבל: אנחנו עלולים חס וחלילה לייצר מצב אולי גרוע ממה שקיים היום.

ינון מגל: המצב כיום קורה בשטח.

ינון מגל: אנחנו מתקנים שאתה כלקוח לא תגלה בדיעבד שלא נותנים לך שירות.

ינון מגל: כלומר, תצטרך לדעת מראש.

ינון מגל: זה דבר אחד.

ינון מגל: דבר שני, אני מניח שהרשתות החברתיות – היום המציאות השתנתה – יעשו את שלהן.

ינון מגל: אם תהיה חברה שתפלה על בסיס כפרים ערביים או על בסיס מתנחלים או על בסיס עוטף עזה, החברה הזאת תדע שהיא גם יכולה לשלם על זה מחיר ברשתות החברתיות.

עיסאווי פריג': ברשותך, בכל זאת, אני רוצה לדעת מה המצב הקיים היום בחוק.

עיסאווי פריג': לפי מיטב ידיעתי יש חוק שמחייב ואוסר להפלות.

איתן כבל: קוראים לך ואתה צריך להגיע.

עיסאווי פריג': החוק אוסר על הפליה אצל חברות וספקים על-פי מקום מגורים או שייכות דתית?

עיסאווי פריג': מה אומר החוק היום?

עיסאווי פריג': מה המצב היום?

<אביגל כספי: דבר ראשון, לגבי ההפליה מחמת מקום מגורים – אני אביא דוגמה של פסק-דין שהיה לפני כמה שנים.

<אביגל כספי: כמו שחבר הכנסת הזכיר, הגיעו כמה אנשים למועדון, אני לא זוכרת בדיוק איפה, ביקשו לראות את תעודות הזהות שלהם ולא הכניסו אותם.

<אביגל כספי: הם טענו שלא הכניסו אותם בגלל שהם מקצרין ולא מהיישובים והיישובים בסביבה.

<אביגל כספי: השופט שם דיבר על זה שסעיף 3 – אני אקרא אותו בעוד רגע – שמדבר על איסור הפליה, הוא בעצם רשימה פתוחה.

<אביגל כספי: זאת אומרת, אם כתוב בסעיף 3 "מי שעיסוקו בהספקת מוצר או שירות ציבורי או בהפעלת מקום ציבורי, לא יפלה בהספקת המוצר או השירות הציבורי, במתן הכניסה למקום הציבורי או במתן שירות במקום הציבורי, מחמת גזע, דת או קבוצה דתית, לאום, ארץ מוצא, מין, נטיה מינית, השקפה, השתייכות מפלגתית, גיל, מעמד אישי או הורות".

<אביגל כספי: זאת אומרת, סעיף 3 מדבר על איסור הפליה, נותן רשימה של קבוצות שעל-פיהן אסור להפלות, כשחלק מהן זה מה שנקרא "הפליה היסטורית" מחמת גזע, דת וכו'.

<אביגל כספי: מה שחבר הכנסת בהצעת החוק מבקש זה גם להכניס את הקבוצה לכאורה של מקום מגורים.

<אביגל כספי: מה שהזכרת בקשר לפסק-הדין שהשופט אמר שהרשימה בסעיף 3 היא רשימה שלא סגורה, זאת אומרת, אני יכול להכניס בה גם את העניין של מקום מגורים, והוא באמת קבע שהיתה הפליה אסורה.

<אביגל כספי: פסק-הדין הזה הוא פסק-דין של בית משפט השלום.

<אביגל כספי: יש פסקי-דין שמדברים על זה שסעיף 3 מדבר על רשימה סגורה.

<אביגל כספי: זאת אומרת, אם מגיע מישהו וטוען להפליה מחמת מקום מגורים, ומקום מגורים לא כתוב פה, זה לא נחשב הפליה אסורה, במיוחד כשאנחנו מדברים על זה שחוק איסור הפליה במוצרים ושירותים הוא גם חוק שיש לו איסור פלילי בצדו.

עיסאווי פריג': המוגדר בחוק היום לא מכסה את כל הקטגוריות שהזכרנו, כולל המגורים?

<אביגל כספי: לא.

<אביגל כספי: היום מקום מגורים לא מוזכר בסעיף 3.

עיסאווי פריג': זה לא עניין של מקום מגורים.

עיסאווי פריג': יש לי, את אומרת, מקום בידור.

עיסאווי פריג': בא אלי תושב קצרין מהגולן, בחקיקה הקיימת לא נתפס שחייב להיות מקום מגורים?

עיסאווי פריג': החוק הקיים מכסה אותו מההפליה שאנחנו מעלים ומזכירים.

עיסאווי פריג': זה בחוק הקיים.

איתן כבל: כשהייתי יו"ר אגודת הסטודנטים, עיסאווי היה מנהל מועדון הסטודנטים של האוניברסיטה העברית בירושלים - - -

ינון מגל: הוא עשה הפליה על בסיס מקום מגורים?

איתן כבל: זה לא מצחיק.

איתן כבל: הוא היה האיש שקובע.

איתן כבל: הוא לא היה הסלקטור, הוא היה המנהל הגדול שקובע.

איתן כבל: אז זה היה המועדון היחיד בירושלים – ה"בראתון".

איתן כבל: זה לא כמו היום.

ינון מגל: ה"בראתון"?

איילת נחמיאס ורבין: ה"בראתון".

עיסאווי פריג': הייתי מנהל ה"בראתון" חמש שנים.

איילת נחמיאס ורבין: "בראתון" – לבוגרי האוניברסיטה העברית לא צריך להגיד.

איתן כבל: הוא היה האיש שקוראים לו להגיד מי לשבט ומי לחסד.

איילת נחמיאס ורבין: איזה כוח.

איילת נחמיאס ורבין: איזה כוח.

איתן כבל: הוא כבר אז עשה הפליה.

איתן כבל: ..

עיסאווי פריג': הפליה לטובה דווקא, הרבה ירושלמים נהנו ממנה.

עיסאווי פריג': האם ההגדרות הקיימות בחוק לא עונות על התוספת המוצעת היום בהצעת החוק, מקום מגורים?

מאיר שלום: עילות האפליה שמנויות בחוק איסור הפליה בעיקרן אותן הבחנות חשודות כמו גדע, דת, לאום, ארץ מוצא וכו'.

מאיר שלום: לפעמים הפליה מחמת מקום מגורים זה כסות להפליה מחמת אותן עילות.

מאיר שלום: ככזאת היא כבר מכוסה ומוגנת.

עיסאווי פריג': תני לי דוגמה.

עיסאווי פריג': אני תושב כפר קאסם, ערבי.

עיסאווי פריג': אסור מחמת גזע - - -

מאיר שלום: - - - הכניסה היא רק לקיבוצניקים כדי לא להכניס אנשים - - -

עיסאווי פריג': בחוק הקיים אסור להפלות מחמת גזע, דת ומין, לכן החוק מכסה.

מאיר שלום: זה מה שאני מנסה לחדד.

מאיר שלום: ככל שאיסור הכניסה או שלא נותנים להיכנס למועדון זה בעצם שלא נותנים מחמת מקום מגורים, אבל זה בעצם כסות להפליה מחמת עילה אחרת, למשל דת, לאום, ארץ מוצא וכו'.

עיסאווי פריג': היא כתובה בחוק הקיים.

מאיר שלום: זה כבר מכוסה על-ידי החוק הקיים.

מאיר שלום: התוספת עכשיו היא כאשר ההפליה מחמת מקום המגורים שאינה כסות להפליה מחמת עילה - - -

עיסאווי פריג': החוק הקיים מגן עליהם, לא צריך תוספת.

עיסאווי פריג': חד וחלק.

עיסאווי פריג': כך אני מבין.

עיסאווי פריג': נכון או לא?

<ענת אסיף גיל: זה עניין של פרשנות, אבל יש לך החלטה של בית משפט שקבע אחרת.

מאיר שלום: לפי החוק הקיים בשונה מהחוק המוצע, יהיה צורך להוכיח שלא נתנו להם להיכנס בגלל עילה חשודה שכבר כלולה בחוק.

איתן כבל: גברתי, אני אענה על זה כך - - -

<אביגל כספי: זה מה שהזכרתי.

<אביגל כספי: השאלה אם העילות בסעיף 3 הן רשימה סגורה, ואז ברגע שלא מופיע מקום מגורים, אי-אפשר להרחיב.

<אביגל כספי: השופט לדוגמה, במקרה שהזכיר חבר הכנסת, קבע שזוהי רשימה פתוחה.

<אביגל כספי: מה שהזכירה עו"ד ליאת בן מאיר זו שאלה נוספת.

<אביגל כספי: גם אם מקום המגורים לא מופיע כעילה חשודה באיסור ההפליה, יכול להיות שברגע שמורידים את הכסות ורואים לכאורה שזו הפליה מחמת קבוצה מסוימת, ארץ מוצא וכו', עדיין אפשר יהיה להשתמש בסעיף 3.

<אביגל כספי: אומרים: זו לא הפליה מחמת מקום מגורים, אלא מחמת - - -

איתן כבל: אני רוצה להבהיר ונעבור להקראה.

איתן כבל: אני אומר גם לך, חבר הכנסת עיסאווי, ולכולנו: הסוג של העיסוק שלנו הוא כל הזמן "הבה נתחכמה לו".

איתן כבל: העילות והסיבות ברורות.

איתן כבל: אם התכוונו למקום מגורים, לא יהיה מקום מגורים, זה יהיה שכונה.

איתן כבל: כשלא ירצו אותך במקום מסוים, תמיד יחפשו את הסיבות איך למנוע ממך להיכנס, ואנחנו כמחוקקים נצטרך, עד כמה שידינו משגת, לסגור את הפרצות.

איתן כבל: חברים, תמיד יהיה מי שידע למצוא את המפתח ולעקוף את זה.

עיסאווי פריג': במקרה שלנו, איתן זה הרבה יותר.

עיסאווי פריג': אני לא מתנגד להוסיף עוד הגדרה ולסגור את החוק מעוד כיוון.

עיסאווי פריג': תקרא בהמשך, כל הכוונה בחוק לדבר על ההתנחלויות, נקרא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': בהמשך בתיקון כתוב שמכניסים את הגדרת ה"אזור" לחוק.

עיסאווי פריג': זאת הכוונה.

מאיר שלום: אדוני, זה לא הנוסח שעליו הסכמנו.

איילת נחמיאס ורבין: בסעיף 2, בתיקון 1.

עיסאווי פריג': אני קורא תיקון סעיף 2.

<לאה ורון: חבר הכנסת עיסאווי פריג' מחזיק את הנוסח המתוקן שהפצנו לחברי הוועדה.

<לאה ורון: "נוסח לדיון בוועדה ביום 23.11.2015".

עיסאווי פריג': רבותי, מקום מגורים זה לא הסוגיה.

ינון מגל: עיסאווי, פשוט כתוב שזה כולל את יהודה והשומרון.

עיסאווי פריג': ידידי, תאמין לי, אני קורא, וקורא מצוין.

ינון מגל: אמרתי מלכתחילה שהגעתי מהמקום של המתנחלים, אבל יש פה חוק שנוגע לכולם.

עיסאווי פריג': אני אגיד לכם מה דעתי.

עיסאווי פריג': אני לא מדבר על מגורים, לא מגורים.

עיסאווי פריג': בסדר, אני לא מתנגד להוסיף.

עיסאווי פריג': למה ללכת סחור-סחור ובדרך עקיפין?

עיסאווי פריג': תציעו הצעת חוק לסיפוח יהודה והשומרון, וגמרנו.

עיסאווי פריג': למה לעשות את הצעדים האלה של החלה?

ינון מגל: עיסאווי, זה שאדם פרנואיד, זה לא אומר שרודפים אחריו.

עיסאווי פריג': מה זה "פרנואיד"?

עיסאווי פריג': כך החוק כתוב.

ינון מגל: אתה שואל "למה ללכת סחור-סחור", בעוד שכאשר פתחתי את דברי, הדבר הראשון שאמרתי הוא שבאתי מהמקום של המתנחלים שאמרו שמפלים אותם.

ינון מגל: אבל כשפתחתי את העניין, התברר שיש הפליה לעוטף עזה, שלא רוצים להגיע כי יורים עליהם טילים, יש הפליה לבקעת הירדן, יש הפליה לרמת הגולן, יש הפליה ליישובים ערביים.

ינון מגל: עזוב, או שחוק הוא טוב או שחוק הוא לא טוב, לא כל דבר צריך לקחת לכיבוש, לא כיבוש.

עיסאווי פריג': על פניו החוק הוא טוב.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': זכויות אדם, כולם שווים, אסור להפלות.

עיסאווי פריג': אחלה, פנטסטי.

עיסאווי פריג': אבל טמון פה שיש לנו שטחים, בעיני לא שטח שלנו, שטח כבוש – זה לא מתאים לך – לא מיועד לנו, מיועד להסדר עתידי, ואתה בא ומשנה טיפין-טיפין.

עיסאווי פריג': תחליט.

עיסאווי פריג': תחיל את החוק ביהודה והשומרון.

עיסאווי פריג': בשביל למה ללכת ככה וככה?

עיסאווי פריג': רבותי, זה הוויכוח.

עיסאווי פריג': זה הנושא.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהתוספת הזאת היא תוספת הגיונית מבחינה משפטית, ובהקשר הזה אני לא מוטרדת מכיסוי על יהודה והשומרון, ואני רוצה שגם יישובים ערביים לא יופלו.

עיסאווי פריג': היישובים הערביים מוגנים היום.

עיסאווי פריג': תפסיקו.

עיסאווי פריג': עזוב.

עיסאווי פריג': אני יודע טוב וקראתי.

איילת נחמיאס ורבין: למה לקח כל כך הרבה זמן ל"הוט" להגיע אליהם?

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': זה בחוק, אבל אין אכיפה.

עיסאווי פריג': "הוט" מחויבת להגיע, אבל לא עושים אכיפה.

עיסאווי פריג': החוק הזה לא מוסיף לחברה הערבית ולא מוסיף לפריפריה.

איתן כבל: ינון, לשיטתי מתוך שלא לשמה בא לשמה.

איתן כבל: זאת אומרת, אני מחזיר לו בכיוון השני.

איתן כבל: ינון – דרך אגב, זו זכותו – בא ואמר את הדברים בצורה ברורה לאן הוא מכוון, כיוון שיש שם בעיה.

איתן כבל: דעותי המדיניות אינן סוד, עם זאת, אני מאלה שאומרים: כל עוד ממשלת ישראל מאפשרת להם לגור שם, צריך לדאוג למלא את מחסורם על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: כשתקום הממשלה שיהיה לה את האומץ או יהיה הרוב המספיק והדרוש לעשות הסכמים כאלה ואחרים, נדון בעניין הזה לכשיגיע.

איתן כבל: אני לא מרגיש שזה בסתירה לתפיסות העולם שלי.

איתן כבל: דרך אגב, אם התיקון הזה היה חל רק על יהודה והשומרון, הוא לא היה תופס, הוא לא היה יכול להיות חלק - - -

עיסאווי פריג': זו כוונת המחוקק.

עיסאווי פריג': למה לנו להיתמם?

איתן כבל: אף אחד לא מיתמם.

איתן כבל: אם הוא היה מיתמם, זה דבר אחד, אבל ינון, אפשר להגיד עליו הרבה דברים, תמים הוא לא.

איתן כבל: הוא אמר - - -

איילת נחמיאס ורבין: מיתמם?

איילת נחמיאס ורבין: תמים אולי כן, אבל מיתמם לא.

איתן כבל: לא זה ולא זה.

איתן כבל: נתחיל את ההקראה.

איתן כבל: בבקשה.

<אביגל כספי: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה מחמת מקום מגורים), התשע"ה–2015

איתן כבל: מה התיקון כאן?

עיסאווי פריג': מקום מגורים.

איתן כבל: רק "מחמת מקום מגורים"?

איתן כבל: זאת התוספת היחידה לסעיף?

<אביגל כספי: כן.

<אביגל כספי: במקום להוסיף את זה לסעיף 3(א) עצמו כעילה, מחמת גזע, דת וקבוצה, בגלל שאנחנו רוצים - - -

עיסאווי פריג': למה לא איחדו את זה?

עיסאווי פריג': למה לא שמו את זה עם כל החבילה?

מאיר שלום: כי זה במקום העסק.

<אביגל כספי: בגלל שחבר הכנסת מגל מציע להפריד.

<אביגל כספי: יש עניין "במקום העסק".

<אביגל כספי: כשצרכן מגיע למקום העסק אסור להפלות אותו מחמת מקום מגורים, אבל כשהוא נמצא בביתו ומבקש שירות או מוצר שיגיע אליו, אז המצב כבר אחר, וזה תיקון עקיף לחוק הגנת הצרכן.

<אביגל כספי: כשאנחנו מדברים בסעיף 3 על העילות הכלליות, הן גם כשהצרכן מגיע למקום העסק וגם למקומות אחרים.

איתן כבל: הוסיפו.

עיסאווי פריג': לא, הוסיפו סעיף שלם, שהוא סעיף קטן (א1)(1).

<אביגל כספי: אם היו מוסיפים את העילה של "מחמת מקום מגורים" לסעיף המקורי עצמו, מובן מזה שההפליה מחמת מקום מגורים אסורה גם במקום העסק, שזה בסדר, אבל גם מחוץ למקום העסק, ואז נכנסים לשאלה האם כשאני מזמינה מוצר מחנות מסוימת, אני אביא דוגמה פשוטה – האם כשאני מזמינה פיצה בירושלים למטולה, האם בית העסק בירושלים צריך להביא לי את הפיצה עד מטולה?

<אביגל כספי: לכאורה כשאתה מכניס את זה לסעיף 3(א) אתה אומר שההפליה אסורה גם במקום העסק וגם מחוץ לעסק.

<ענת אסיף גיל: ושתגיע חמה.

<ענת אסיף גיל: ..

עיסאווי פריג': אני לא מבין מה קורה פה.

מאיר שלום: זה הנוסח של הצעת החוק המקורית.

מאיר שלום: ההיגיון בפיצול היה שהסעיף, כפי שהוא מוצע על-ידי חבר הכנסת מגל, הוא מצמצם יותר מאשר סעיף 3 הנוכחי, מכיוון שההפליה בהקשר של העילה הזאת של מקום המגורים, איסור האפליה נוגע רק למקום העסק.

מאיר שלום: זאת אומרת, הספקת מוצר ושירות במקום העסק.

עיסאווי פריג': והתוספת?

מאיר שלום: היא מגבילה את העילה החדשה של איסור הפליה, שהיא מקום מגורים – היא מצמצת אותה רק לאיסור הפליה במקום העסק.

<ענת אסיף גיל: זו הדוגמה של המועדון עם הבית-שאנים.

מאיר שלום: לכן יוחד לזה סעיף נפרד.

מאיר שלום: אם זה היה נכלל כרגיל, זה היה רחב יותר מאשר הסעיף כפי שהוא מוצע.

עיסאווי פריג': איתן, תאמין לי, כל חבר כנסת חייב לעבור הכשרה משפטית.

עיסאווי פריג': זה לא צודק שחבר כנסת יבוא לכאן בלי הכשרה משפטית.

ינון מגל: יש לו יועצים.

איתן כבל: אפשר להוסיף את זה לתקציב...

ינון מגל: צריך רביעי.

עיסאווי פריג': "כפוף ל-" ו"מחמת".

<ענת אסיף גיל: זה ממש קל.

<יגאל דולמוני: האם גביית תשלום נוסף על הגעה למקום - - -

איתן כבל: עשה לי טובה.

<יגאל דולמוני: אני שואל האם זה נחשב הפליה.

ינון מגל: נגיע לזה.

ינון מגל: נגיע לזה.

איתן כבל: שכר מצווה – מצווה.

איתן כבל: לאט-לאט.

<יגאל דולמוני: אני סומך עליך - - -

איתן כבל: זה חלק מהעניין.

איתן כבל: זה לא מסתדר לי.

איתן כבל: ניהלתי שיחה עם ינון בעניין הזה.

איתן כבל: אני מבין את הרצון של המחוקק בעניין הזה, אבל יש לנו עוד תהליך, ונראה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה.

איתן כבל: בסוף עלול להיות מצב – אני רוצה שנשקול היטב-היטב, כי הדבר האחרון אני מניח, ינון, שאתה רוצה – שבסוף בחוק כבר נגדיר שבא אדם, אני כבר אודיע שאני לא רוצה להגיע, כי אני חושש, כי אני מפחד.

איתן כבל: זה עלול להיות חס וחלילה סוג של מקח וממכר.

איתן כבל: אתה יודע, יצר לב האדם רע מנעורי.

איתן כבל: נכון שכולם כשרים, אני מפחד שאנחנו פותחים פה פתח שיקשה עלינו אחר-כך מאוד-מאוד לסגור אותו.

איתן כבל: שוב, גם כשהצבעתי בעד החוק, אני מבין מאיפה זה מגיע, ודרך אגב אין לי גם בעיה עם העניין הזה, אני אומר את זה בצורה כי ברורה - - -

עיסאווי פריג': אתה לא חייב לתת הסבר.

איתן כבל: אני אומר שבעניין הזה אני סבור שביישובים הערביים, הבעייתיות שלא באה לידי ביטוי היא לאין שיעור יותר - - -

עיסאווי פריג': היישובים הערביים בחוק, הם מכוסים, אבל אין אכיפה.

עיסאווי פריג': ספק מחויב להגיע, אבל לא מגיע, כי לערבים הוא לא רוצה להגיע.

עיסאווי פריג': אין אכיפה, זה הכול.

ינון מגל: נו, אז רוצים לשפר את זה.

עיסאווי פריג': החוק לא ישפר את זה, ינון.

איתן כבל: יכול להיות, אבל את זה אפשר להגיד על כל הצעת חוק שהיא לא תשפר, כי תמיד האכיפה היא בעייתית.

איתן כבל: תשאל את עו"ד טירי, כל יום אנחנו נותנים לה חקיקה, ואכיפה אין.

איתן כבל: לאט-לאט, לא זה מה שימנע מאתנו.

איתן כבל: אתה רוצה לגדוע את מטה לחמם של שני שלישים מחברי הכנסת?

עיסאווי פריג': בזה אתה צודק.

איתן כבל: זה לא הוגן...

ינון מגל: אפרופו אם נחזור להקראה על סעיף (א1)(1), הוא מדבר על המועדונים.

ינון מגל: זה הסיפור שלו.

מאיר שלום: גם במועדונים.

<ענת אסיף גיל: במקום - - -

מאיר שלום: חנות, מסעדה, אולם ספורט.

איתן כבל: התייחסויות נוספות לסעיף?

<יגאל דולמוני: אני רוצה להעלות עוד נקודה אחת.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: עוד לא העלית את הנקודה הראשונה, אבל אתה יכול להעלות את הנקודה השנייה.

<יגאל דולמוני: העליתי והורדתם.

איתן כבל: אמרתי שלא נתתי לך להעלות אותה.

<יגאל דולמוני: אני רוצה להציג אירוע, מקרה שהתרחש.

<יגאל דולמוני: אני רוצה להבין אם הדבר הזה מכסה או לא.

<יגאל דולמוני: חברת ביטוח של החברה למפעלי כלכלה ותרבות לעובדי מדינה הוציאה ביטוח בריאות לעובדי מדינה בינואר 2014.

<יגאל דולמוני: חתום על הברושור הזה עפר עיני.

איתן כבל: מי זה.

איתן כבל: ..

<יגאל דולמוני: ידעתי שאני אדליק אותך.

<יגאל דולמוני: הסעיפים שם נוגעים לביטוח בריאות לשירות של רופא עד הבית.

<יגאל דולמוני: בסעיף (ד) כתוב "מבלי לגרוע" וכו' "ולמען הסר ספק לא יינתן השירות מעבר לקו הירוק ובשטחים אשר בשליטת הרשות הפלסטינית".

<יגאל דולמוני: זה סעיף בריאות של ביטוח של עובדי מדינת ישראל.

<יגאל דולמוני: האם החוק הזה מכסה או מונע ממדינת ישראל לעשות דבר כזה בחוק?

עיסאווי פריג': בינתיים אנחנו פותחים שאלה אידיאולוגית, שאלה מהותית.

איתן כבל: זו לא שאלה אידיאולוגית.

עיסאווי פריג': לא, זה הרבה מעבר.

<יגאל דולמוני: ילד חולה באמצע הלילה, רוצים להזמין רופא - - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: זו לא שאלה אידיאולוגית.

עיסאווי פריג': זו כן.

איתן כבל: העניין הוא אם אנחנו הולכים למקום הזה, ואותו אני רוצה למנוע.

עיסאווי פריג': החוק לוקח אותך לשם.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: המשמעות היא שכל אחת ואחד, כולנו נהיה אידיאולוגים.

איתן כבל: אחד לא יקום בבוקר כי הוא אידיאולוג, אחד יאחר כי הוא אידיאולוג.

איתן כבל: זה כמו מלחמת דת.

איתן כבל: למה היא קשה?

איתן כבל: זה מה שאני מרגיש.

איתן כבל: בוויכוח עם רעייתך, מה הכי קשה?

איתן כבל: היא אומרת: נעלבת?

איתן כבל: הרגשות שלי.

איתן כבל: אתה מכיר את זה?

<לאה ורון: הוא אומר לי לא להיעלב, אבל נעלבתי.

איתן כבל: כשאתה לוקח את זה לפינות שיש בהן אידיאולוגיה, שיש בהן דת, שיש בהן תפיסה רגשית, גמרת את העניין.

עיסאווי פריג': אבל החוק מושך אותך לשם.

איתן כבל: לא, ההפך.

איתן כבל: אני מבין שהחוק רוצה להגדיר בצורה יותר חדה וברורה, לא לשים אותך במקומות האלה.

איתן כבל: לא לשים אותך במקומות של הדת, של האידיאולוגיה, של מה אני מרגיש.

איתן כבל: יש פה שאלה מעניינת מאוד.

<יגאל דולמוני: יושב-ראש הוועדה, אני רוצה להוסיף עוד משפט בשאלה מאיפה הגיע אלי הסעיף הזה.

<יגאל דולמוני: זה הגיע אלי מאיש מערכת הביטחון, שעשה את הביטוח הזה, עובד בלילות, לא נמצא בבית, הילד שלו היה חולה, אשתו לבד בבית עם ילד חולה, התקשרה להזמין רופא הביתה, אמרו לה חברות הביטוח: אנחנו לא מבטחים אתכם, אתם גרים מעבר לקו הירוק.

ינון מגל: יש השלכה על החוק הזה.

ינון מגל: אתה יודע מה ההשלכה של החוק הזה?

ינון מגל: החוק לא בא ואומר שאי-אפשר לעשות יותר הפליה על בסיס מקום מגורים, אבל הוא כן אומר שלא יכול להיות שאדם ישלם ביטוח ואחרי שלוש שנים, או חמש שנים, או עשר שנים שהוא שילם ביטוח והבן שלו חולה, פתאום יתברר לו שלא שולחים מעבר לקו הירוק.

<יגאל דולמוני: הוא עובד מדינה, לא משנה באיזה גוף - - -

איתן כבל: יגאל, בוא נעשה סדר.

איתן כבל: גם אחרי שדיבר ינון, זה שאני יודע, זה מותר לי?

איתן כבל: זו הדילמה שמתקיימת אצלי כל הזמן.

ינון מגל: איתן, כל פיצה עושה את זה.

<אביגל כספי: החוק בסעיף 3 קובע מהן העילות שיראו אותן כעילות הפליה.

<אביגל כספי: השאלה היא באמת כשמגיעים - - -

<לאה ורון: יש פה "במקום העוסק", מקום העסק.

<אביגל כספי: יש דברים, ניקח לדוגמה גזע, אין לזה רלוונטיות אם האדם מגזע אחד או גזע אחר, אתה צריך לתת לו את אותו שירות.

<אביגל כספי: כשאתה מגיע לעניין של מקום מגורים, יש לך שונות שנקראת "שונות רלוונטית", זאת אומרת כמה שעולה לך לספק את הפיצה בירושלים ולספק את אותה פיצה במטולה, ברור שהעלויות הן לא אותן עלויות.

איתן כבל: את פעם ראשונה פה.

איתן כבל: אני מת על הדוגמאות של מטוס נפל, התפוצץ ונכנס למאורה של עכברים.

איתן כבל: הדוגמאות הקיצוניות האלה של מי שמתקשר ממטולה ומבקש פיצה מירושלים - - -

ינון מגל: עזוב מטולה.

ינון מגל: פיצה לגבעתיים מתל-אביב לא מגיעה.

איתן כבל: אני מבין מה שאתה אומר.

איתן כבל: כמו שאני מזמין באזור שלי, והוא אומר: שמע, אנחנו לא עושים שליחויות.

איתן כבל: זה לא רק לי, גם בצד השני, באותו מרחק, ליישוב אחר, גם שם הוא לא נותן שירות.

ינון מגל: בגלל זה אני לא כותב בקו הירוק.

ינון מגל: זה בדיוק העניין.

ינון מגל: אני לא כותב: אל תגיד לי הקו הירוק, אלא תעשה לי על בסיס רדיוס מחוגה של מרחק מסוים.

ינון מגל: בסוף אי-אפשר לסגור את הים.

ינון מגל: עזוב את יהודה והשומרון, תיקח את עוטף עזה, הרי זה דבר מופרע.

ינון מגל: עזוב את העניין האידיאולוגי, לעיסאווי מפריע שאומרים "יהודה והשומרון" אז הנה אני אומר לו "עוטף עזה" - - -

עיסאווי פריג': זה אזור במחלוקת.

ינון מגל: עוטף עזה זה אזור במחלוקת?

עיסאווי פריג': לא, יהודה והשומרון.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה.

איתן כבל: עיסאווי, אני רוצה קודם כול להתמקד בחוק, בצד החוקתי שלו - -

עיסאווי פריג': החוק הוא טוב, אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': בסעיף השני.

איתן כבל: תיכף נגיע לסעיף השני.

<אביגל כספי: השאלה אם יש שונות רלוונטית או לא.

<אביגל כספי: כשאדם מגיע למקום העסק זה לא משנה אם הוא גר בעוטף עזה, אם הוא גר ברמת הגולן או גר בירושלים, ולכן קובעים פה את האיסור לגבי מקום מגורים, אבל כשמדובר על משלוח שיוצא מבית העסק למקומות שונים, כבר יש עניין כלכלי - - -

איתן כבל: מי עונה ליגאל על השאלה שלו האם הסעיף הזה הוא כן או לא - - -

עיסאווי פריג': אין תשובה.

עיסאווי פריג': מי יעז לענות?

<ענת אסיף גיל: זה לא מה שהוא שאל.

<ענת אסיף גיל: הוא שאל אם הסעיף הזה מתקן את הבעיה שהוא העלה - - -

איתן כבל: נכון, זאת כוונתי.

<ענת אסיף גיל: התשובה היא לא.

<ענת אסיף גיל: צריך לבדוק את זה בעולם הספציפי של דיני הביטוח - - -

מאיר שלום: יכול להיות שיש הסדר פרטני בעולם של הביטוח, אבל הסעיף כמו שהוא מוצע לא מכסה את זה.

מאיר שלום: הסעיף השני יוצר הטעיה בהקשר, כפי שציין חבר הכנסת - - -

<יגאל דולמוני: אין פה הטעיה, כי הם כתבו את זה.

<יגאל דולמוני: אין פה הטעיה.

<יגאל דולמוני: מדינת ישראל מוכרת ביטוח לעובדים שלה, כשיש פה הפליה בילד אין.

<ענת אסיף גיל: לא ניכנס לזה - - -

עיסאווי פריג': זה אזור שהוא לא חלק ממדינת ישראל.

עיסאווי פריג': אתם לא מצליחים להבין את זה?

<יגאל דולמוני: מה זה קשור, עיסאווי?

<יגאל דולמוני: מה זה קשור?

עיסאווי פריג': זה כן קשור.

עיסאווי פריג': כל עוד החוק - - -

<יגאל דולמוני: אני גר שם, אני חייל, לוחם בשירות הביטחון, עושה לילות כימים שאנחנו נוכל לישון פה בשקט, ואתה אומר: אתה גר באזור כזה, אז הבן שלך והבן שגר שלושה ק"מ ממנו לא יזכו לאותו שירות.

<יגאל דולמוני: זה מה שאתה אומר.

עיסאווי פריג': ידידי, מה לעשות, האמת כואבת.

עיסאווי פריג': אתה נמצא במקום שהוא לא חלק מהמדינה.

עיסאווי פריג': מה לעשות.

<יגאל דולמוני: אתה אומר שבגלל מחלוקת פוליטית, אתה מוכן לעשות הפליה.

עיסאווי פריג': כשיהיה שלום, אינשאללה, ותהפוך להיות חלק, אז הדברים ישתנו.

עיסאווי פריג': זה המצב היום, מה לעשות.

איתן כבל: יגאל, התאמנת על הדיון הזה?

איתן כבל: הנושא האידיאולוגי, יגאל - -

<יגאל דולמוני: אני לא רוצה למקום האידיאולוגי.

איתן כבל: - - אולי התאמנת בבית לשוחח על זה פה, אנחנו לא מתכוונים לקחת את זה למקום הזה.

איתן כבל: בואו נחזור לתהליך עצמו.

איתן כבל: מבחינתי אפשר להצביע על הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': בוא נקרא הכול ואחרי זה נצביע.

איתן כבל: לא, לא, לא.

איתן כבל: נלך סעיף-סעיף.

איתן כבל: הכי טוב.

איתן כבל: אם יהיה תיקון, יהיה לנו יותר פשוט בעניין הזה.

איתן כבל: מי בעד הסעיף, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד סעיף 1 – 1

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף הבא.

איתן כבל: פה אחד.

איתן כבל: בבקשה, תיקון עקיף לחוק הגנת הצרכן, 2.

ינון מגל: סליחה, אני לא מצביע.

<לאה ורון: אכן.

איתן כבל: אתה יכול להחליף.

ינון מגל: אין לנו נציג בכלכלה.

ינון מגל: אני מצביע סתם.

ינון מגל: זה מין תחושה כזאת.

ינון מגל: זה נותן לי תחושה שאני שותף.

<לאה ורון: חבר הכנסת ינון מגל לא הצביע.

עיסאווי פריג': זה העלות, את מתכוונת.

<אביגל כספי: כן.

איתן כבל: התוספת כאן של האמירה המפורשת של שטחי יהודה והשומרון – אם זה לא ייכתב, המשמעות היא שזה לא יחול, כיוון שזה לא חלק משטחי מדינת ישראל, לפחות על-פי ההגדרה?

עיסאווי פריג': זאת השאלה, אם תיקון 2 לא יהיה.

<ענת אסיף גיל: אני לא חושבת.

<ענת אסיף גיל: יש כאן שאלה של פרשנות.

עיסאווי פריג': נשאיר אותה לפרשנות.

<ענת אסיף גיל: אתם המחוקקים.

<ענת אסיף גיל: הנוסח הזה סוכם בהתאם להחלטת ועדת השרים מול המציע.

איתן כבל: עזבי עכשיו.

<ענת אסיף גיל: זה גם איזו תשובה לחבר הכנסת פריג' מתחילת הדיון.

<ענת אסיף גיל: אין כאן החלה של חוק ישראלי באזור, זה לא מה שהתיקון הזה עושה, למרות האזכור של האזור.

<ענת אסיף גיל: ולכן הצד השני של הדבר הזה שאני לא יכולה להגיד באופן חד-משמעי שאם המילים האלה לא ייכתבו, לא נגיע לאותה תוצאה.

<ענת אסיף גיל: יש כאן הצעה לציין את הדבר הזה בצורה מפורשת כדי להסיר כל ספק.

<ענת אסיף גיל: נכון.

עיסאווי פריג': אז למה אני צריך את זה?

עיסאווי פריג': בשביל מה לעשות את כל המשחקים האלה?

<ענת אסיף גיל: זה בא לתת מענה - - -

עיסאווי פריג': איזה מענה?

איתן כבל: סליחה, תן לי שנייה.

איתן כבל: נציגת הגנת הצרכן, פונה אליך אזרח מאפרת בנושא שהוא תחת תחום הסמכות שלך ומלין על כך שהוא לא קיבל שירות כזה או אחר בתחום השיפוט שבו הוא נמצא.

איתן כבל: האם מבחינתך החוקים שחלים בראש העין על אותה תלונה בדיוק, הטיפול בתלונה באפרת - - -

אורי מקלב: האם אפשר להפקיע מחירים באפרת?

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: האם אפשר להפקיע מחירים באפרת?

<חנה טירי: זה לא עניין של מה עמדתי.

איתן כבל: לא שאלתי מה עמדתך האישית.

<חנה טירי: אני חושבת שיש צווים צבאיים – אני לא כל-כך בטוחה בנושא של הדין הבין-לאומי – שמחילים חלק מהחוקים גם באזורים מסוימים.

<ענת אסיף גיל: ביישובים הישראליים.

<ענת אסיף גיל: בתקנון המועצות המקומיות.

איתן כבל: ינון, אני אגיד לך מה מפריע לי עכשיו בהקשר הזה – אני בכל מקרה תומך – אתה לוקח חוק ובמקום להביא אותו למקום שהוא מכיל את כולם, אתה הופך אותו לחוק לא אוניברסלי.

איתן כבל: בכל הנושא של יהודה והשומרון לא ניכנס לתהליך, כי זה ברור מאליו שזה נוגע בחוק או שאני לא יודע, זה כבר עניין משפטי לחלוטין, ונדרוש לקבל עליו תשובות, אם לא עכשיו לפחות לקראת קריאה שנייה ושלישית, במובן שנקבל תשובה ברורה שמדברת על כך שאם לא ייכתב בצורה מפורשת יהודה והשומרון, אי-אפשר להחיל את התיקון הזה על אזורי יהודה והשומרון.

עיסאווי פריג': הגברת ממשרד המשפטים אמרה לך את זה הכי ברור.

איתן כבל: לא הבנתי את זה.

עיסאווי פריג': היא אמרה לך שאין החלת החוק הישראלי על השטחים - -

איתן כבל: זה כן - - -

עיסאווי פריג': - - אבל בכדי לספק קבוצה - - -

מאיר שלום: זה לא מה שלא חל.

<ענת אסיף גיל: זו לא הלוגיקה.

איתן כבל: עיסאווי, אתה עושה להם פרשנות כל הזמן.

איתן כבל: תקשיב, מה שהיא אמרה, והייתי באותו מרחק כמעט כמוך: נהפוך הוא.

<חנה טירי: יש החלת צווים - - -

עיסאווי פריג': אם אין רבותא, בשביל מה הרבותא כאן?

עיסאווי פריג': בשביל מה להזכיר את זה כאן?

<יגאל דולמוני: אני יכול להגיד משהו מידיעה.

<יגאל דולמוני: אני לא משפטן, אבל אנחנו פוגשים את זה הרבה פעמים, חוק שלא הוסיפו בו את המילה "יהודה והשומרון" נתון לפרשנות, וזה מחייב אותנו לרוץ עוד פעם לאלוף פיקוד ולהגיע לוועדת שרים, כדי שהחוק הזה יוחל על יהודה והשומרון בצו אלוף, ורק אז אנחנו מסוגלים להתמודד עם בעיות כאלה בבית משפט.

<יגאל דולמוני: חווינו את זה לא מזמן בחוק עבודת נשים, עד שראש הממשלה חייב להחיל את החוק הזה בצו אלוף על יהודה והשומרון – עד אז חוק עבודת נשים של נשים בהריון שאסור לפטר ועוד כל מיני דברים כאלה, לא חל ביהודה והשומרון, וחלק מהמעסיקים השתמשו בשוט הזה, וזו בעיה גדולה מאוד.

<יגאל דולמוני: לכן המילים "יהודה והשומרון" פותרות לנו את העניין.

<יגאל דולמוני: זה לא מחיל את החוק הישראלי על יהודה והשומרון, בעזרת השם גם זה יגיע.

עיסאווי פריג': בדיוק כך.

עיסאווי פריג': תעשה הצעת חוק על סיפוח.

<ענת אסיף גיל: זה קצת יותר מורכב מזה.

עיסאווי פריג': - - -

<יגאל דולמוני: אין פה שום סיפוח.

<יגאל דולמוני: אני אזרח - - -

איתן כבל: יגאל, אמרת את דבריך.

<יגאל דולמוני: כמו שחלים עלי חוקי התעבורה - - -

איתן כבל: יגאל, נתתי לך יותר אפילו ממה שציפית.

איתן כבל: חנה, בבקשה.

<חנה טירי: אני רק רוצה לציין שבחוק הגנת הצרכן יש אזכורים נוספים לאזור, למשל בנוגע לסימון טובין, בנוגע לנכס שנועד לשימוש מחוץ לישראל תמיד יש אזכור.

<חנה טירי: גם כשאישרנו את תקנות הבלדרות, של השילוח, בכל מה שאמרנו שטח מדינת ישראל, תמיד אמרנו "לרבות האזור".

<חנה טירי: אם פה לא נכתוב את זה, עלולים לפרש את זה כהסדר שלילי.

<חנה טירי: אם זה הקו של החוק - - -

<הילה דוידוביץ: להשלים את הדברים של חנה, כשזה היה רלוונטי לסעיף ורצינו להבהיר במפורש מפאת הרלוונטיות את המשמעות של האזור באותו סעיף או החלה של הסעיף, אבל זה לא אומר כך או כך לגבי החוק כולו.

<הילה דוידוביץ: זו שאלה מעניינת, כמו שענת אמרה.

עיסאווי פריג': שאלה של פרשנות.

עיסאווי פריג': חלאס, אלוף יחיל צו אלוף.

<הילה דוידוביץ: החוק עוסק בחובה על העוסק.

<הילה דוידוביץ: אין פה חובות על הצרכן.

<הילה דוידוביץ: החובה היא על העוסק.

<הילה דוידוביץ: זאת להבנתי הסיטואציה שבה מדובר.

<הילה דוידוביץ: אם העוסק נמצא באזור זו שאלה מעניינת מה קורה אם העסקה באזור והכול קורה באזור.

<הילה דוידוביץ: זה חוזר למה שענת אמרה.

<ענת אסיף גיל: התיקון הזה מכוון, לפחות באב טיפוס שלו, לסיטואציה של עוסק שנמצא בישראל והחובה חלה עליו מכוח החוק הזה, החוק הישראלי, וכשהוא מפרט בחוזה שלו, באתר שלו, לאן הוא מספק את השירות, הוא צריך להיות בהיר.

עיסאווי פריג': מה זה ישראל לצורך ההגדרה?

<ענת אסיף גיל: ישראל בלי האזור.

<ענת אסיף גיל: זה האב טיפוס, מכאן גם בא הצורך שחבר הכנסת מצא לנכון לתקן את החוק.

<ענת אסיף גיל: ולכן במובן הזה, זה מה שאמרתי קודם, האזכור כאן של האזור הוא לא בבחינה של החלת החוק על האזור, לא, הוא בבחינה של איזה חובה אנחנו מטילים על העוסק בהסכם.

עיסאווי פריג': אני יודע שהכוונה היא לא להחלה, אבל למה להיכנס לנישה הזאת?

איתן כבל: הוא התחיל את החוק משם.

עיסאווי פריג': בסדר, אני לא אעזור לכם.

איתן כבל: אם זה לא ייאמר במפורש, זה יהיה נתון לפרשנות.

עיסאווי פריג': הכול יהיה נתון, ואז יש צו אלוף, וגמרנו.

<ענת אסיף גיל: צו אלוף לא יכול לחייב עוסקים ישראלים.

ינון מגל: יותר נכון, זה יהיה פרשנות שלו, כי יש מקומות שזה כן מוזכר.

ינון מגל: יגידו: אם שם הוזכר ופה לא מוזכר, כנראה שלא רוצים להחיל את זה.

אורי מקלב: זה נקרא "מיעוט".

אורי מקלב: ברגע שאתה לא מזכיר כשעל-פי רוב אתה כן מזכיר זה נקרא שמיעטת.

אורי מקלב: הפרשנות תהיה לחומרה בעניין הזה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, אני עדיין לא הבנתי האם כשהעוסק יהיה מיהודה והשומרון יחול עליו החוק הזה או לא יחול עליו החוק הזה.

<אביגל כספי: לא יחול עליו החוק הזה.

עיסאווי פריג': הוא מדבר על עוסק מישראל.

אורי מקלב: רק בגלל שהחוק הישראלי לא חל ביהודה והשומרון?

<אביגל כספי: כן.

<אביגל כספי: כדי שהחוק הישראלי יחול - - -

אורי מקלב: כדי שהחוק הזה יחול, האלוף צריך לחתום עליו?

<אביגל כספי: כן.

<אביגל כספי: יש כל מיני דרכים שבהן מחילים את החקיקה הישראלית.

<ענת אסיף גיל: חוק הגנת הצרכן הוחל ביהודה והשומרון – בדקתי הרגע – בתקנון המועצות המקומיות, והוא מוחל ביישובים הישראליים.

עיסאווי פריג': הוא חל או לא חל?

<ענת אסיף גיל: הוחל.

אורי מקלב: על-ידי מה?

<ענת אסיף גיל: תחיקת הביטחון.

<ענת אסיף גיל: המכשיר נקרא "תקנון המועצות המקומיות" - - -

אורי מקלב: על-ידי החוק עצמו, לא על-ידי האלוף.

<ענת אסיף גיל: כן על-ידי האלוף.

אורי מקלב: אני לא יכול היום בחוק הזה להחיל את זה גם על עוסק מיהודה והשומרון.

<ענת אסיף גיל: א', אתה לא צריך, כי זה כבר חל.

<ענת אסיף גיל: עכשיו אתה שואל - - -

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: עוסק מיהודה והשומרון.

<ענת אסיף גיל: זו שאלה שהתעוררה עכשיו, היא לא קשורה להבנתי להצעת החוק שעל השולחן.

<ענת אסיף גיל: התעוררה שאלה - - -

אורי מקלב: איסור הפליה.

<ענת אסיף גיל: אני אומרת שחוק הגנת הצרכן בהתאמות נכנס לתחיקת הביטחון שחלה על היישובים הישראליים ביהודה והשומרון.

עיסאווי פריג': למה צריך תיקון 2 אם הוא חל?

איתן כבל: עיסאווי, יתרה מזאת, אפילו אין לך על מה להלין, כי החוק אפילו לא עושה פה איזו דרמה גדולה - -

<חנה טירי: הוא מדבר על חובת גילוי.

איתן כבל: - - הוא בסך הכול מדבר על חובת שקיפות.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה, אבל - - -

איתן כבל: ושקיפות היא שקיפות, לא משנה איפה.

אורי מקלב: איך זה יפתור את הבעיה בביטוח?

איתן כבל: זה לא פותר.

אורי מקלב: הם כתבו את זה.

איתן כבל: לא פותר.

<ענת אסיף גיל: ביטוח זה עולם נפרד וזה לא יפתור.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב ידידי, זאת שאלה.

איתן כבל: זו פעם ראשונה שאני נחשף.

איתן כבל: זה עניין אחר.

איתן כבל: אני אומר לך: ינון, אני אתמוך בהעברת החוק, אבל אני מאוד מפחד ממנו.

איתן כבל: אני אומר את זה ומציע לנו אפילו לעשות שיח בתוכנו לקראת הקריאה השנייה והשלישית, כי יש לי הרגשה שאנחנו באים לברך ופותחים פה פתחים שייתנו לגיטימציה - - -

ינון מגל: למה?

ינון מגל: תן לי דוגמה.

איתן כבל: אני אתן לך.

איתן כבל: תמיד למדתי, גם בפוליטיקה, שמה שעושים בסוד הוא בעייתי כשאתה עושה את זה בגלוי.

איתן כבל: זאת אומרת, כשאתה מכריח מישהו מהיריבים שלך לפעול במחתרת מולך, אז הוא פועל במחתרת.

עיסאווי פריג': עמימות.

עיסאווי פריג': עמימות.

ינון מגל: זה בכל פיצה.

ינון מגל: זה בכל פיצה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: העניין הוא כזה, כשהוא לא רוצה לבוא מראש העין לחלק פיצה בכפר קאסם, עכשיו לכאורה אפשרת לו.

איתן כבל: הרי מה היתה הבעיה שלו?

איתן כבל: הוא לא רוצה לחלק כי יש שם ערבים.

איתן כבל: הוא לא רוצה להיכנס לכפר קאסם כי הם ערבים.

איתן כבל: הוא לא יכול להגיד את זה, כי החוק היום הוא דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: הוא יבוא ויגיד, כשהוא ייאחז בעניין הזה: הוא מפחד, זורקים אבנים, כל מיני סיפורים כאלה, ועכשיו בגלל שהוא עשה גילוי נאות, לכאורה הוא פטר את עצמו.

איתן כבל: זה לא בפני עיוור תיתן מכשול, זה בפני אנשים שרוצים לעקוף, אנחנו נותנים להם יותר מדי דרך להיכנס בה.

איתן כבל: אולי פה אנחנו עוזרים להם יותר.

איתן כבל: ברצון שלנו ללכת אתך ולמנוע את המצבים האלה, אולי שלא מתוך כוונה, מסייעים שיתאפשר להם בצורה הרבה יותר טובה לעשות את זה בחוק.

איתן כבל: ככה אני מרגיש.

ינון מגל: איתן, בסוף, הדוגמה שיגאל הביא - - -

<ענת אסיף גיל: אני מבינה מה שאתה אומר, אבל זה הדיון שלכם.

איתן כבל: סליחה, בכל הכבוד.

איתן כבל: אתם פה לא רק כדי לפרשן מה אנחנו אומרים, מה מותר בחוק, ואל תגיד "במקום", "וייאמר גם".

איתן כבל: זאת לא המהות שלכם לישיבה כאן, אלא לעזור לנו.

איתן כבל: לשים לנו לפעמים תמרורים בדרך.

איתן כבל: להגיד: כוונתך רצויה, אבל בפועל יצא שאתה מרע את מצבך ולא מיטיב את מצבך על-פי הפרשנות המשפטית, בשביל זה אתם פה.

איתן כבל: אם לא, יכולנו לשוחח לבד.

ינון מגל: איתן, היום המצב פרוץ.

ינון מגל: כשיש מצב כמו שיגאל הראה, שאדם יכול לשלם שנים ביטוח, לא מודיעים לו לפני זה שיש פה הפליה על בסיס מקום מגורים, ואז הוא מתעורר.

ינון מגל: במקרה הזה, אם היה חוק, הוא היה יכול לתבוע את חברת הביטוח על זה שלא הודיעו לו מראש.

<ענת אסיף גיל: לא.

<ענת אסיף גיל: פה כן הודיעו מראש - - -

<קריאות: - - -

<הילה דוידוביץ: חוק הגנת הצרכן לא חל על חברות ביטוח ועל בנקים.

ינון מגל: זה גם תיקון שצריך לעשות.

<ענת אסיף גיל: יש להם חקיקה פרטנית.

עיסאווי פריג': חוק הגנת הצרכן על מה הוא לא חל?

<הילה דוידוביץ: לא על חברות ביטוח ועל בנקים.

איתן כבל: אני מכיר את זה מהחוקים שלי.

איתן כבל: בכל החוקים שלי היה תנאי של המדינה, זה ממענה טלפוני ועד כל עניין שעסק - - -

אורי מקלב: הוא כן חל על חברות ביטוח שמבטחות מזגנים, או מבטחות מקררים, או מבטחות מכונות כביסה.

<חנה טירי: אם זה חברת ביטוח, לא חל.

<לאה ורון: בהיבט של השירות, לא בהיבט של הביטוח.

עיסאווי פריג': למה חוק הגנת הצרכן לא חל על חברות הביטוח?

<חנה טירי: זה משהו היסטורי.

איתן כבל: פתחת פה עכשיו עולם ומלואו.

איתן כבל: האמת צריכה להיאמר, הכוחות של הבנקים וחברות הביטוח עד לרגע זה מונעים מאתנו את העניין הזה לצערי.

אורי מקלב: דברי הבהרה, אדוני היושב-ראש, ואולי זה גם יוכל להסביר קצת את העניין.

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שגם אותה חברת ביטוח הרפואית או אותה חברה שמספקת שירותי ביטוח, תיקונים למכונת כביסה, כשמטלפנים אליה עכשיו ואומרים: אני גר ביהודה והשומרון, היא אומרת: אני לא מגיעה למקומות האלה, אני לא חושב שהיא רוצה לעשות הטעיית צרכנים.

אורי מקלב: דהיינו, הוא מראש לא רוצה לצאת למקום הזה.

אורי מקלב: הוא לא רוצה שיבטחו אצלו ולא ישימו לב וכשיגיעו לחלק המעשי, הוא לא יספק את הסחורה.

אורי מקלב: אני מניח שאותו אחד שלא רוצה לספק את השירות שלו למקומות האלה רוצה שידעו מראש.

אורי מקלב: הוא באמת לא רוצה להגיע לשם.

אורי מקלב: לא שווה לו להגיע לשם.

אורי מקלב: מי שעושה ביטוח אצלו, אם הוא היה יודע מראש, הוא היה אומר: אתה באזור הזה, אתה גר בבית"ר עילית, אני לא מבטח שם את הלוקחות שלי, אז בעצם החוק הזה מכוון לכיוון הגנת הצרכן, לאותו אחד שחתם על ביטוח רפואי.

אורי מקלב: אומנם גם היום זה בסעיף, אבל אם אנחנו דורשים את זה, מה שאני יודע שעד היום הסעיף הזה צריך להיות הרבה יותר בולט, הוא צריך לעמוד בתקנות שלכם.

<לאה ורון: הוא היה קיים.

<לאה ורון: במה שהקריא יגאל, הסעיף היה קיים.

אורי מקלב: בדיוק את זה אני רוצה לחדד.

<יגאל דולמוני: בעמוד 55 - - -

אורי מקלב: הוא היה קיים באותיות קטנות.

אורי מקלב: הוא לא יעמוד היום כשאתם מחייבים אותו לגילוי נאות.

אורי מקלב: היום כשצריך גילוי נאות – בגופן, בגודל, בחידוד, זה יהיה כתוב הרבה יותר בולט.

אורי מקלב: דהיינו, אותו אחד לא היה עושה את הביטוח.

אורי מקלב: מה הטענה שלו?

אורי מקלב: הטענה היא לא למה אתה לא מבטח אותי ביהודה והשומרון, אלא למה אני משלם כל-כך הרבה שנים ביטוח ואני בכלל לא מבוטח?

אורי מקלב: זו הטענה שלו.

<ענת אסיף גיל: עוד פעם, המצב המשפטי הוא כזה שעולם הביטוח הוא עולם משפטי נפרד ומובחן, ולכן אנחנו לא נפתור בדיוק.

<ענת אסיף גיל: יש כאן בעיני עוד כל מיני דברים שצריך לשאול על הביטוח הזה.

<הילה דוידוביץ: הדוגמה של הביטוח היא לא רלוונטית.

מאיר שלום: אם אפשר להתייחס לדבריו של היושב-ראש, החשש מהכשר להפליה, אז אני רוצה לחזור למה שאמרתי מוקדם יותר בדיון, ככל שיוכיח אותו אדם שאי-הספקת המוצר או השירות היא כסות להפליה מחמת העילות המנויות בחוק לאיסור הפליה, הרי זה מכוסה בחוק איסור הפליה.

מאיר שלום: אנחנו מוסיפים נדבך נוסף, נדבך צרכני.

מאיר שלום: ככל שאי-ההספקה היא מחמת דת, מוצא וכו', הרי שזה מכוסה כבר היום.

מאיר שלום: החוק גם כולל חזקות שמעבירות את הנטל במקרים מסוימים.

איתן כבל: ליאת, אדם מתקשר, חס וחלילה אזור מסוים נמצא תחת מתקפה, זה יכול להיות דרך אגב גם באזור תל-אביב, זה לא חייב להיות בעוטף עזה וזה גם לא חייב להיות ביהודה והשומרון.

איתן כבל: נניח שלשום, כשהיה אירוע בקריית גת, ומישהו היה צריך תיקון דחוף למשהו שקשור לילד שלו, זה אזור שאומרים לו: שמע, אני לא מגיע, יורים שם.

איתן כבל: יורים שם, אני מפחד להגיע.

איתן כבל: זו הכוונה בסופו של עניין כשאתה אומר: אזור מסוים, מקום מסוים, נמצא תחת - - -

<לאה ורון: זה יכול להיות הנחיות של המשטרה.

איתן כבל: אני מבין את המקום שאתם אומרים שאדם אומר לך "אני מפחד".

איתן כבל: אם אתה מוסיף לו כסף, הפחד עובר לו - - -

<לאה ורון: יכול להיות שיש לאירועים כאלה הוראות של המשטרה.

<לאה ורון: יושבים פה נציגים של המשטרה.

<לאה ורון: אולי משרד הביטחון - - -

מאיר שלום: אתה מעלה שאלה שהיא יותר שאלה צרכנית כרגע ולא שאלה של העולם של איסור הפליה, אני רק רוצה לחדד.

מאיר שלום: ומעבר לזה, צריך לשים לב להבחנה שיש גם שירותים חיוניים שמפוקחים על-ידי המדינה שיכול להיות שנותנת הוראות בתחומים מסוימים.

איתן כבל: בעניין הזה, בסוף-בסוף, הרי הכול כסות.

איתן כבל: הכול זה סוג של כסות, כדי לא לתת למקום מסוים - - -

מאיר שלום: לא בהכרח.

מאיר שלום: יש גם שיקולים עסקיים - - -

איתן כבל: לא, השיקולים העסקיים, כשאתה מראש מודיע, כשאתה מייצר מצב שהוא דומה למקום אחר.

איתן כבל: אתה אומר: אני לא רוצה לספק שירות באריאל, כי זה רחוק לי.

מאיר שלום: או כי הוא מפחד - - -

איתן כבל: אני עדיין בחלק א'.

איתן כבל: מול פחד זו שאלה שאני לא יודע להתמודד.

<ענת אסיף גיל: - - - רק מדובר על מקום מגורים.

<ענת אסיף גיל: כבר עברנו את זה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אמרתי.

<ענת אסיף גיל: אנחנו מנסים להבין את החשש שלך מהחלק השני, במענה לזה שאמרת שאתה כן רוצה לשמוע מה אנחנו חושבים על זה, כי לא הצלחנו למקד את הדיון.

<ענת אסיף גיל: אפילו בדיון הפנימי בינינו, כל אחת הבינה קצת אחרת.

<ענת אסיף גיל: בגלל ההבנה שלי אמרתי שבעיני זו לא שאלה משפטית, אבל אולי אני טועה.

ינון מגל: אני חושב שיכול להוסיף גיל ברינגר ממשרד המשפטים, לעניין הזה.

ינון מגל: הוא יועץ השרה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: יש לך תובנות אחרות?

איתן כבל: אנחנו נשמח.

<גיל ברינגר: האמת שאני מלווה - - -

<לאה ורון: יש תובנה ראשונה שאני מבקשת להירשם לדיונים של ועדת הכלכלה.

<לאה ורון: אנחנו רושמים את זה, אנחנו מחייבים.

<לאה ורון: בבקשה, להירשם.

<גיל ברינגר: בשמחה רבה.

<גיל ברינגר: באתי כאורח.

ינון מגל: אני ביקשתי שהוא יגיע.

איתן כבל: אין בעיה.

איתן כבל: לא מענישים אותו.

<לאה ורון: בסדר גמור, הכול טוב, רק יש פרוטוקול, יש רשימות.

איתן כבל: אין כאן עונשים, פשוט יש נהלים.

<גיל ברינגר: יצא לי להכיר את החוק הזה לא מעט בחמש השנים האחרונות, והתובנה המרכזית היא, וזאת גם הסיבה שהגענו להסכמות עם המציע כפי שהגענו, שלמרות הרצון שלנו להשתמש בכלים של איסור הפליה, הכלים האלה פחות מוצלחים.

<גיל ברינגר: והכלי בכל מה שקשור, מעבר לחלק הראשון ל-(א1) פה בהצעה, הכלי המוצלח יותר הוא הכלי של הגנת הצרכן, והסיבה לזה היא בדיוק הסיבה שגם הזכיר חבר הכנסת מקלב, יש אנשים שבאמת, ספקים ואחרים, שלא מעוניינים להגיע למקומות האלה, הם לא עושים את זה בסתר והם לא עושים את זה באיזו צורה נכלולית, הם פשוט לא מעוניינים.

<גיל ברינגר: לפעמים זה מסיבות כאלה, לפעמים זה מסיבות אחרות, פעמים זה מסיבות עסקיות.

<גיל ברינגר: נוח לו יותר לעשות את העסקים שלו באזור א' ולא באזור ב', ואנחנו בשנים האחרונות לא הצלחנו למצוא נוסח כזה שהוא מעבר לכלים של הגנת הצרכן, מעבר ליידוע ולגילוי המוגבר, שאני מבין שהולך להיות בקרוב גם מוסדר במסגרת התקנות של הכלכלה, ולשכת השרה ביקשה שהתקנות האלה, יסיימו להכין אותן ולחתום עליהן בלו"ז של החקיקה, זאת אומרת עד לקריאה השנייה והשלישית של החקיקה פה, נשמח לראות את התקנות האלה שהובטחו לנו לפני יותר מחצי שנה בתוך שלושה חודשים.

<גיל ברינגר: אני אומר את זה פה גם לפרוטוקול.

<גיל ברינגר: אלה הכלים שאנחנו מצליחים למצוא, כלים של הגנת הצרכן – כלים של יידוע, יידוע מוגבר, ומעבר לזה אין לנו באמת יכולת לכפות על אנשים להגיע למקומות שהם לא מעוניינים להיות בהם.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: הבנו.

איתן כבל: אני אגיד שלשכת השרה הוסיפה לנו בקטנה.

<גיל ברינגר: היה זה חלקי.

איתן כבל: קודם כול, אני רוצה לברך את חברי, משה גולני, ורעייתו, שהפתיע אותי.

איתן כבל: היום זה יום מורשת יהדות תימן.

איתן כבל: לכבוד הוא לי לארח אתכם, מהחברים הוותיקים שלי, ובאמת הפתעת אותי כשנכנסת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מילאת אותי בעונג רב.

אורי מקלב: זה כבוד לעדה שאתה יושב-ראש הוועדה.

איתן כבל: בוודאי, בעיקר אחרי שיש מבול של התקפות עלינו שצריך לעצור בחקיקה, מאשימים אותנו בקמצנות.

איתן כבל: ..

ינון מגל: צריך לזכור שימים לא קלים עוברים בתימן.

ינון מגל: ..

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: לא מספיק מה שעוברים בתימן, עכשיו גם צריך להביא לנו את זה לכאן?

איתן כבל: אני מוחה, לפרוטוקול.

איתן כבל: נחזור לעניין שלנו.

איתן כבל: מישהו רוצה להעיר?

ינון מגל: לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אם עד אז ייווצר מנגנון שמייתר את הצורך בתיקון הזה, בסדר.

ינון מגל: אני לא חושב שיוכל להיות מנגנון כזה.

ינון מגל: אני חושב שזה המעט שאנחנו יכולים לעשות בחוק כדי לנסות ולתקן את הסיטואציה הזאת.

אורי מקלב: אני חושב שזה תיקון חשוב מאוד.

אורי מקלב: אני רוצה להניח את דעתו של חבר הכנסת פריג'.

אורי מקלב: יש עשרות אלפים שאני מכיר, שגרים ביהודה והשומרון, והם לא גרים מסיבות אידיאולוגיות, הם גרים מסיבות כלכליות.

אורי מקלב: לא היה להם מקום לגור בירושלים, אז הם מצאו את המקום הכי קרוב לגור, בבית"ר עילית, והם גרים ביהודה והשומרון - -

איתן כבל: היציאה השנייה מן החומות.

איתן כבל: ..

אורי מקלב: - - כולל עשרות אלפי ילדים שגרים במודיעין עילית וגרים בביתר עילית.

אורי מקלב: יש כאלה שגרים שם מסיבות אידיאולוגיות, רובם-רובם לא מסיבות אידיאולוגיות, והם צריכים לקבל את כל השירות.

אורי מקלב: הם מופלים והם מתקשים לקבל את השירות.

<לאה ורון: גם עכשיו הם לא יקבלו.

<לאה ורון: אתה מודע לזה, נכון?

אורי מקלב: אם בכל אופן - - -

איתן כבל: אם הוא ידע, מכונת הכביסה שלו תרגיש יותר טוב.

איתן כבל: ..

אורי מקלב: יש דברים שלא קשורים דווקא לביטוח, יש דברים שקשורים למתן שירות.

אורי מקלב: ואם מישהו קונה משהו בתל-אביב, לצורך העניין בחנות "איקאה".

אורי מקלב: בחנות איקאה מחויבים לתת שירות למוצרים שלהם, הם נותנים לכל אחד לקנות, וכשזה מגיע לביתר – לשם אנחנו לא מגיעים.

אורי מקלב: הם לא יוכלו לעשות את זה.

אורי מקלב: אני עוד לא קונה עם חוזה, זו קנייה חופשית בחנות, והם לא יוכלו לעשות את זה.

אורי מקלב: זה מחדד את זה.

אורי מקלב: אני כן רוצה, אדוני היושב-ראש, לשאול דבר אחד שנבלע בדברים שלך, ואני לא יודע אם זה קיבל מענה.

אורי מקלב: שינוי במחיר – האם זה גם נכנס בהגדרה של הפליה?

אורי מקלב: ביהודה והשומרון זה יעלה כפול.

איתן כבל: אם איקאה תכתוב שהיא לא מגיעה לביתר, מותר לה לכתוב?

אורי מקלב: היא לא כותבת, היא תגיד שהיא לא מגיעה.

<חנה טירי: כעיקרון אם היא מוכרת מוצר, אני לא מדברת על שירות תיקונים אחרי מכירה – אם היא מוכרת מוצר והיא שמה שלט והיא אומרת:

<חנה טירי: אני לא מגיעה למקומות כאלה, כעיקרון היא תעמוד בהוראות החוק.

אורי מקלב: אם היא לא תכתוב את זה או בדברים שלא עמדו בהגנת הצרכן בחובת הגילוי שהוא הרבה יותר בולט, ובטח זה יהיה גם בתקופה הקרובה, שהסעיפים האלה לא יוכלו להיות סעיפים מוחבאים, אלא הסעיפים האלה ייכנסו לשפה, שאנחנו רוצים להבליט בכל מיני סעיפים צרכניים – אם זה נכנס לסעיף הזה, אני חושב שעשינו כאן עבודה שיכולה להועיל, היא לא יכולה להזיק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה.

אורי מקלב: אני רק שואל שאלה אחת, אדוני היושב-ראש, האם באיסור הזה או בגילוי יחולו פערי מחירים?

אורי מקלב: נניח הוא אומר: בישראל המחיר כך וכך, וליהודה והשומרון מחיר אחר.

עיסאווי פריג': ברור.

אורי מקלב: במסגרת הגילוי הנאות, אבל הוא צריך לכתוב את זה.

איתן כבל: שוב, אתה מכניס אותי לאותה נקודה שעושה לי "כאבי בטן" אחרי כל התהליך הזה, כאילו הגילוי הנאות פותר את הבעיות – כמה מקרים יש ממה שיגאל הציג בפנינו אל מול אירועים שיכולים להתפתח כתוצאה מההבהרה כאילו שבאנו בטוב להבהיר בתוך החוק?

איתן כבל: ברשותכם, נסכם את זה כך.

איתן כבל: ינון, נעלה להצבעה את שאר הסעיפים, אנחנו נביא אותם לקריאה הראשונה.

איתן כבל: השאלות שעולות לקראת הקריאה השנייה והשלישית – כמי שבא ממקום טוב, באת לברך, אני מציע שנקיים שיחה, וזה מה שאני תמיד אוהב לעשות, שהיא לא שיחה פה בוועדה, אלא נזמין כמה אנשים ממשרד המשפטים, מהרשות להגנת הצרכן וגורמים רלוונטיים ולייצר חידוד בדיוק באותם מקומות שעלול לצאת שכרנו בהפסדנו חס וחלילה.

איתן כבל: יש לי הרגשה שיכול וזה יהיה המצב.

איתן כבל: זה בסדר שאולי זה יהיה החוק הראשון שלך, אני גם כן העברתי חוקים, העברתי לפחות חוק אחד, שאני לא בטוח שהייתי מעביר היום, כי באתי לעשות טוב ומצאתי את עצמי שלא במתכוון פוגע בקבוצות כאלה ואחרות מהמערכת.

איתן כבל: אני אומר פה, כי פה זה הרבה מעבר לקבוצה, זה יכול לייצר סוג של בעייתיות הרבה יותר גדולה.

עיסאווי פריג': ברשותך, לפני שאתה מצביע, איתן.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ינון, הכוונות של החקיקה הזאת שאתה מציע כאן, יכול להיות שהן בסדר, אני אתך שאסור להפלות מחמת מקום, אבל כשאני מתעמק והולך ומתעמק בהצעת החוק הזאת, אני בספק אם תשיג את המטרה שלשמה אתה מכוון.

ינון מגל: זה יצא מהנקודה האידיאולוגית.

ינון מגל: לא שזה נעלם, אבל יש פה משהו - - -

איתן כבל: אנחנו כבר לא עוסקים בשאלה האידיאולוגית.

איתן כבל: עזוב, כל אחד יצביע באידיאולוגיה שלו.

עיסאווי פריג': ברגע שאני שומע מיגאל סוגיה של מתן שירות רפואי, ואני שומע בבירור מהמחלקה המשפטית שהחוק לא ייתן מענה לכך, החוק אומר דרשני.

עיסאווי פריג': לשם כך, איפה שיהיה כתוב "יהודה והשומרון" ו"האזור", תמיד החשד נופל, ואני נמנע מלהצביע על הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': אני מאוד מקווה שנהיה ענייניים ונחתור אכן לשירות האזרח ולא מעבר לכך.

איתן כבל: זאת הכוונה, וגם נאמר כאן בעניין הזה שאין כאן שום כוונה כזאת או אחרת מעבר לכוונה של המחוקק בתיקונים הנדרשים.

איתן כבל: לכן אני מעלה להצבעה תיקון עקיף, חוק להגנת הצרכן, סעיף 2.

איתן כבל: תיקון 1 וגם תיקון 2, סעיף 31א.

<ענת אסיף גיל: על סעיף 1 כבר הצבענו.

עיסאווי פריג': תיקון 2 זה העלויות, נכון?

איתן כבל: כן.

עיסאווי פריג': זה עלויות.

<אביגל כספי: תיקון סעיף 2 מדבר על פיצויים עונשיים.

<ענת אסיף גיל: זה הסנקציה.

<לאה ורון: זה לא העלויות, זה הפיצוי העונשי למי שעובר - - -

עיסאווי פריג': "ביקש צרכן כי עוסק יספק את הנכס - - - והעוסק לא סיפק כאמור.

עיסאווי פריג': "

<הילה דוידוביץ: כעיקרון סעיף 31 – הוא יוכל לפנות לבית משפט ולבקש - - -

איתן כבל: כמו בעניינים אחרים הנוגעים להגנת הצרכן, יש לו סעד משפטי.

<לאה ורון: זה לא נוגע למחיר הגבוה יותר שדורשים באזור מסוים.

והוא אומר: מה שהצעת החוק אומרת שהעניין של הספקת הנכס או השירות למקום מסוים תיכנס כעילה לעניין של פיצויים לדוגמה, זאת אומרת, שאם עסק אומר שהוא כן מספק למקום מסוים, ובסופו של דבר הוא לא מספק למקום מסוים, הצרכן יוכל לבוא לבית המשפט, ובית המשפט יוכל לפסוק לו פיצוי ללא הוכחת נזק בסך 10,000 שקל.

והוא אומר: זאת המשמעות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

עיסאווי פריג': אני נמנע.

<לאה ורון: עידו סופר, רפרנט תעשייה באגף התקציבים, מוסר כי אין עלות תקציבית להצעת חוק זו.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג' נמנע.

איתן כבל: בעד סעיפים 1 ו-2 – 2

איתן כבל: נמנעים – 1

<אביגל כספי: סעיף 3.

עיסאווי פריג': תחילה.

איתן כבל: תחילתו של חוק זה ביום - - -

<חנה טירי: זה נכריע בקריאה השנייה והשלישית.

איתן כבל: אפשר.

איתן כבל: לא צריך להצביע עליו.

<אביגל כספי: נצביע.

<אביגל כספי: יהיה בכוכבית.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד סעיף 3 – 2

איתן כבל: נמנעים – 1

איתן כבל: גם סעיף 3 אושר.

איתן כבל: תודה רבה.