ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 63, 2015-10-19 08:43

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: 19.10.15, ו' בחשון תשע"ו.

אלי אלאלוף: השעה 08:43.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור שכנראה נבע מפקק, אבל מי שיודע להתארגן כמוכם וכמוני, מגיע בזמן.

אלי אלאלוף: אנחנו נתחיל שלא בנוכחות חברת הכנסת סבטלובה שביקשה את הדיון המהיר והדחוף ועמדה על כך שהוא יתקיים היום.

אלי אלאלוף: לא הייתה לנו שום אפשרות, אתם יודעים שהוועדה כרגע עובדת על "חוק הקורנפלקס" כפי שהוא נקרא.

אלי אלאלוף: מקצת מהגילויים את יכולים לקרוא בעיתונות מאתמול בלילה או מהבוקר, הוא אמור להוזיל את עלויות המזון ואת יוקר המחיה בקדנציה הנוכחית.

אלי אלאלוף: תרשו לי לציין את חזרתה לעבודה של ענת כהן, היא תהייה מנהלת הוועדה במקומה של וילמה.

אלי אלאלוף: אני חייב לומר שאני עושה את זה גם בשמחה וגם קצת כאב מסוים מפני שוילמה, היא פשוט אדירה.

אלי אלאלוף: אמרו לי שגם ענת טובה מאוד.

אלי אלאלוף: כל האחריות עוברת אליה.

אלי אלאלוף: היא צעירה ויש לה כתפיים חזקות, אל תדאגו.

אלי אלאלוף: אני לא יכול להתחיל בדיון מבלי לחשוב על האירוע הנוראי שהיה אתמול בלילה בבאר שבע.

אלי אלאלוף: קודם כל תנחומיי למשפחה של עומרי לוי שנרצח בצורה כל כך אכזרית, והחלמה מהירה לכל הפצועים.

אלי אלאלוף: אני מצטער שגם התהווה מעשה נוראי, עובד זר נהרג.

אלי אלאלוף: בחלקו בגלל חוסר זהירות של קצין הביטחון ובגלל קהל מחומם, לא אחראי שהשלים את הפציעה שלו והביא אותו למוות.

אלי אלאלוף: המבדיל בין אחד ואחד, אבל לא היה צריך לקרות דבר כזה, לא בעובד זר.

אלי אלאלוף: אין לי מילים לנחם את המשפחה של עומרי לו, אבל בהחלט זה מצב קשה.

אלי אלאלוף: הבוקר לפני שיצאתי מהעיר ניסיתי לראות מה קורה בתחנה המרכזית, אחר כך זה דווח בתקשורת, לא היו שומרים בזמן, אחרי שש לא היו שומרים.

אלי אלאלוף: כבר - - - שהכוח לחיות דחף אותם לחזור לתחנה ולפעול, אבל כנראה אנחנו מומחים גם למחדלים מתמשכים.

אלי אלאלוף: הדיון היום הוא בנושא: בעיה בתחום הסיעוד על ידי עובדים זרים.

אלי אלאלוף: הכוונה לא התעסק כרגע ביישובים לא יישובים, משרד הפנים לא משרד הפנים.

אלי אלאלוף: בהחלט לראות את התפקוד שלהם ולראות איך אפשר לשפר ואיך אפשר להתייחס גם אליהם בצורה יותר אנושית ובוודאי בצורה אחראית יותר.

אלי אלאלוף: ברשותכם אני אבקש ממשה נקש.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: אמרו לי שחברת הכנסת כבר פה.

<וילמה מאור: היא כבר בבניין וחשבנו שעד שהיא תגיע ותציג את ההצעה לדיון – היא פה ונתחיל אתה.

אלי אלאלוף: הנה היא פה.

אלי אלאלוף: לא התחלנו.

אלי אלאלוף: סבטלובה קסניה, חברת הכנסת מהמחנה הציוני שביוזמתה הדיון.

אלי אלאלוף: תרשו לי לחזור בי ולבקש את חברת הכנסת לפתוח את הדיון.

קסניה סבטלובה: בוקר טוב לכולם.

קסניה סבטלובה: קודם כל אני מתנצלת על האיחור, זה לא באשמתנו מה שנקרא.

קסניה סבטלובה: בגלל המצב הביטחוני הוצבו מחסומי פתע ביציאה ממודיעין.

קסניה סבטלובה: אנחנו כמובן מתפללים לימים שקטים יותר.

קסניה סבטלובה: אני יזמתי את הדיון הזה בעקבות פנייה אלי ממשפחה אחת ואחריה נוספה עוד אחת.

קסניה סבטלובה: יש לי הרגשה שכנראה הנושא הזה דחוף וצריך לטפל בו.

קסניה סבטלובה: כך מבלי לתאם שתי משפחות פנו אלי באותו מקרה דחוף מאוד מבחינתם.

קסניה סבטלובה: <קריאה:> אני יכול לתת לך עוד הרבה.

קסניה סבטלובה: כמובן, זה רק אלו שפנו אלי, אני מדברת רק עליהם.

קסניה סבטלובה: שמעתי מחברים ומאנשים שיש להם סבים וסבתות מבוגרים.

קסניה סבטלובה: נכנסתי לעומק העניינים והתחלתי לבדוק מה קורה בתחום הזה.

קסניה סבטלובה: מדובר במשפחות שפתאום גילו שהאחריות המוחלטת בנוגע למיקומו של עובד זר שעבד עם הסבא או הסבתא, עם האימא או האבא, מוטלת על כתפיהם.

קסניה סבטלובה: מדובר במשפחות שהן משפחות קשות יום.

קסניה סבטלובה: משפחות שגם כך עושות את הכול כדי לעזור לבן משפחה שנמצא במצב איום ונורא, שהוא חסר ישע בדרך כלל.

קסניה סבטלובה: אם קרה והעובד הזר נעלם מאיזו סיבה או שברח או חלה, בעצם אי אפשר להתוודעות למקום הימצאותו.

קסניה סבטלובה: בעצם איך הם מגיעים למצב שהם מגלים שהם לא יכולים לקבל עובד זר חלופי ואין מי שיטפל באותו בן משפחה שהוא חסר ישע.

קסניה סבטלובה: כל המשפחה מנסה במשך תקופה מסוימת, יש להם תקווה שזה יסתדר והם מחלקים את האחריות ביניהם.

קסניה סבטלובה: בסופו של דבר מחברת הסיעוד אומרים להם: 'טוב, עד שלא תאתרו את אותו עובד זר אתם לא יכולים לקבל את החלופי'.

קסניה סבטלובה: בעייני המצב הזה הוא איום ונורא.

קסניה סבטלובה: אני קצת קראתי ועיינתי במסקנות של וועדות אחרות וגם של הוועדה הזאת שדנה בנושאים שקרובים לנושאים האלה של האחריות.

קסניה סבטלובה: מי צריך לשאת באחריות לגורלו של עובד זר.

קסניה סבטלובה: בעייני זה כמובן לא אותו חסר ישע, לא אותו קשיש או קשישה שבעצם זקוקים כל כך לטיפול המסור של בנאדם שעוזר להם להתקיים.

קסניה סבטלובה: בגלל זה יזמתי את הדיון הזה.

קסניה סבטלובה: בעייני האחריות כמובן צריכה ליפול על כתפיים אחרות, של הגופים החזקים בשוק שהם אלה שמספקים את אותו בנאדם, הם שמביאים אותו מחוץ לארץ, מקבלים גם עמלה לא מבוטלת כשהם עושים את השירות הזה.

קסניה סבטלובה: בעצם באותו רגע שהכי זקוקים להם, הכי זקוקים לטיפול ולעזרה שלהם הם מטילים על הבנאדם ללא כל עזרה וללא כל אפשרות למצוא איזה פתרון.

קסניה סבטלובה: האנשים האלה שפנו אלי, כמובן גם רבים אחרים, הם תקועים.

קסניה סבטלובה: חברים יקרים אני מאוד מקווה שבדיון היום אנחנו נמצא איזה פתרון שיעזור להם לצאת מהמצוקה הזאת כי היא מצוקה אמתית מאוד.

קסניה סבטלובה: בעייני, אני חושבת שהמצב הוא בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ברשותך מר נקש, כפי שביקשת.

אלי אלאלוף: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<משה נקש: אני משה נקש מנהל אגף היתרים ברשות האוכלוסין וההגירה.

<משה נקש: בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת ואדוני יושב ראש הוועדה.

<משה נקש: אכן יש מקרים בהם עובד זר עוזב מטופל סיעודי ונוצרת בעיה לאותו מטופל.

<משה נקש: אני אתן רקע היסטורי ומה היה עד לא מזמן, מה שינינו לאחרונה ומה עוד נשנה בעתיד.

<משה נקש: קודם כל, באמת עובד זר שעוזב מטופל סיעודי המטופל נשאר באיזה מקום שבוי, כלואי או ככזה שנמצא במקום שהוא חסום מלהביא עובד זר אחר.

<משה נקש: הנוהל הזה שונה בשני אופנים.

<משה נקש: הדבר הראשון, באופן מידי הוא יכול לקלוט עובד זר אחר שנמצא בישראל, עובד זר חוקי שנמצא בישראל הוא יכול באופן מידי.

<משה נקש: הדבר השני, בעבר הוא היה חסום לכל הזמן, אבל עכשיו, אחרי שנה נפתחת לו האפשרות להביא עובד זר נוסף מחוץ לארץ במידה והוא לא מצא עובד זר אחר מישראל.

אלי אלאלוף: אם הוא לא מוצא הוא ממתין שנה?

אלי אלאלוף: אני מקווה שאתה רואה את האבסורד בניתוח.

קסניה סבטלובה: לבן 97 שנה, מה אני אגיד לכם.

קסניה סבטלובה: זה כמו נצח.

קסניה סבטלובה: <קריאה:> גם כשאתה נכה שצעיר.

אלי אלאלוף: גברת, אני רוצה להזהיר פה בדיון.

אלי אלאלוף: לחברי כנסת יש זכות לשאלות ביניים, אבל לא לציבור ומבלי לפגוע באחר.

אלי אלאלוף: תבקשו את רשות הדיבור תקבלו.

אלי אלאלוף: בבקשה אדון נקש.

<משה נקש: כמו שאמרתי אפשר למצוא ולקבל עובד זר, לרשום עובד זר מתוך ישראל מידית.

<משה נקש: זה נותן מענה.

<משה נקש: במקרה שלא מצאו ומבקשים להביא מחוץ לארץ הנוהל היום קוצר, מה שהיה לעולמי עד קוצר.

<משה נקש: אחרי שנה אתה יכול להביא מחוץ לארץ.

<משה נקש: אבל, במקרים חריגים שלא מצליחים להביא עובד זר מישראל אפשר ללכת ללשכות רשות האוכלוסין, למחלקת אשרות ולהגיש שם בקשה חריגה.

<משה נקש: הבקשה מגיעה אלינו למטה בירושלים לוועדה.

<משה נקש: הוועדה בוחנת כל מקרה לגופו ומאפשרים לפעמים באופן מידי להביא גם עובד זר מחוץ לארץ.

<משה נקש: אני מזכיר, יש שני פתרונות.

<משה נקש: הפתרון הראשון הוא שאפשר להביא מידית עובד זר אחר מתוך ישראל, מידית ולא צריך לחכות.

<משה נקש: הדבר השני, עובד זר מחוץ לארץ או כשחלפה שנה או שהוועדה מאשרת את זה.

אלי אלאלוף: אבנר, אתה לא היית כאן.

אלי אלאלוף: הדיון כאן מסודר ואנחנו יודעים להסתדר.

אלי אלאלוף: אני רוצה שכולם ייהנו מהדיון.

אלי אלאלוף: אתה אומר שיש וועדת חריגים, למיטב ידיעתי זו וועדת חריגים בתפקוד לא הכי מוצלח.

אלי אלאלוף: אתה יכול לתת מושג מה זה וועדת חריגים, מתי מתכנסת, באיזו תדירות ואיך היא מגיבה?

<משה נקש: אני מניח שיש אולי בלבול כי יש מספר וועדות חריגים.

<משה נקש: אני מניח שעלו כאן נושאים שקשורים למספר וועדות.

<משה נקש: זו לא וועדה אחת שמטפלת, יש מספר וועדות.

אלי אלאלוף: אתה ציינת 'וועדת חריגים'.

<משה נקש: הוועדה הזאת שאני ציינתי, לא שמעתי עד עכשיו תלונה על התפקוד שלה כי זו וועדה שמתכנסת ברגע שמגיעות פניות.

<משה נקש: אין הרבה פניות וטוב שכך.

<משה נקש: כשמגיעות פניות היא מתכנסת.

<משה נקש: בדרך כלל זה אחת לשבועיים, לפעמיים אם צריך זה בתדירות יותר גבוהה.

אלי אלאלוף: והתשובות?

<משה נקש: התשובות יוצאות מידית.

<משה נקש: אני מניח שהבעיות שאדוני שמע הן על וועדות אחרות, אבל בטח נגיע לזה.

אלי אלאלוף: לצערי תמיד על וועדות חריגים יש חריגים.

אלי אלאלוף: טובים במקרה שלך.

קסניה סבטלובה: אני רק רציתי להוסיף לעניין הזה.

קסניה סבטלובה: אתה מדבר בתיאוריה וזה נשמע הכול טוב ויפה.

קסניה סבטלובה: כשאנחנו מדברים על מקרים ספציפיים כמו המקרה של מריה קפלן למשל.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים על מקרה שבו האישה פנתה לחברות ואמרו שאין, שקשה מאוד למצוא עובד שנמצא כבר בישראל, עד שהם מתפנים, כמובן אם קרה משהו למטופל שלהם.

קסניה סבטלובה: אבל אם לא קרה, הוא ישב ויתפלל במהלך שנה שיקרה משהו למישהו אחר כדי שיתפנה לו עובד זר?

קסניה סבטלובה: זה דבר אחד.

קסניה סבטלובה: ולגבי רשות האוכלוסין, הנה ממש יש לי פה, הכול מתועד וגם על פי תאריכים.

קסניה סבטלובה: הם אמרו שזה ייקח זמן עד שיאתרו את אותו עובד זר.

קסניה סבטלובה: חודשים זה יכול לקחת.

קסניה סבטלובה: עכשיו במקרה שהאנשים הם חסרי ישע, איך אתה רואה מצב שאנשים לא יכולים לתפקד?

קסניה סבטלובה: אולי אפשר למצוא להם פתרונות לסוף שבוע, שבוע, אבל מעבר לזה?

<משה נקש: זה בדיוק מה שאמרתי.

<משה נקש: כשיש בעיה אנחנו לא מצפים שהם יאתרו את העובד הזר.

<משה נקש: זו גם לא האחריות של המטופלים כמו שאמרת נכון.

<משה נקש: אם הם לא מצאו עובד זר מתוך ישראל הם יכולים לפנות לוועדה.

<משה נקש: הוועדה יכולה לשקול את המקרה ואולי לאפשר להם עובד מחוץ לארץ מידית מבלי לחכות - - -

קסניה סבטלובה: אמרו להם שזה ייקח חודשים.

<משה נקש: אני לא יודע מי אמר להם.

<משה נקש: אם החברות אמרו להם, את יודעת זה לא אנחנו.

אלי אלאלוף: ברשותך בוא נשאל את החברות.

אלי אלאלוף: ארנון אלחנני מעמותת חברות הסיעוד?

אלי אלאלוף: לא נמצא בכלל נציג.

אלי אלאלוף: לא הגיע.

אלי אלאלוף: בבקשה יהורם הל מ"כן לזקן".

<יהורם הל: תודה.

<יהורם הל: אני יהורם הל מ"כן לזקן".

<יהורם הל: בדבריה של חברת הכנסת סבטלובה, את מציינת כמה נקודות שהן מעט ממכלול הבעיות של העסקת עובדים זרים בסיעוד.

<יהורם הל: "כן לזקן" הגישה כמה פעמים מסמכים לוועדת המשנה לעובדים זרים שכבר לא קיימת, עם הצעות לרפורמה.

<יהורם הל: רפורמה להעסקת עובדים בסיעוד בשנת 2009 עם כל הכשלים ברפורמה הזאת.

<יהורם הל: הבסיס העיקרי של הבעיות של עובדים בסיעוד, זה להבדיל מכל המקצועות האחרים: בניין, חקלאות ותעשייה, ששם יש מעסיק אחד, נקרא לו 'הגביר' והוא מעסיק אותם.

<יהורם הל: כאן אנחנו מתנגשים עם שתי אוכלוסיות חלשות: מעסיק שהוא אדם סיעודי או אישה סיעודית והעובד הזר שגם הוא אוכלוסייה מוחלשת.

<יהורם הל: זו התנגשות עם שתי אוכלוסיות מוחלשות שכל אחת תלויה בשנייה.

<יהורם הל: הופכים את האדם - - -

אלי אלאלוף: מה הפתרון?

אלי אלאלוף: היות ואני מכיר אותך הרבה שנים, אתה איש פתרונות.

<יהורם הל: אנחנו הצענו כמה נקודות: א'.

<יהורם הל: חברות כוח האדם תהיינה המעסיק ולא הזקן הסיעודי.

<יהורם הל: הן תהיינה האחריות למתן פתרונות של עובדים זרים בשבתות, בחגים, בהיעדרויות והבעיה תיפול עליהן.

<יהורם הל: הן תהיינה חייבות לפתור את הבעיה של העסקת העובד הזר.

<יהורם הל: הן תהיינה אחראיות לכל ענייני תשלומי השכר וההפרשות לפנסיה, פיצויים וכדומה כי כאן אנחנו הולכים לאיבוד.

<יהורם הל: הסיעודיים מקבלים 18 שעות, 22 שעות והם צריכים לשלם את ההפרש.

<יהורם הל: יש לנו בעיה, מי משלם מה, איך כל אחד מגלח או לא מגלח מהשני את הזכויות.

<יהורם הל: בשורה התחתונה מה שאנחנו הצענו, זה להקים מידית פורום משותף למשרדי הממשלה הרלוונטיים ולארגונים העוסקים בזכויות, המטפלים והמטופלים על מנת להביא לתיקון מהותי.

<יהורם הל: מה שדיבר אדון נקש, אני מכיר את הסיפור הזה של וועדות חריגים ומאגר העובדים הזרים.

<יהורם הל: הוא אומר שיש מאגר עובדים זרים.

<יהורם הל: תשאלו את חברות כוח האדם והם יגידו שאין אף עובד זר במאגר.

<יהורם הל: אני שמעתי את זה בכל הדיונים בשש השנים האחרונות של וועדת המשנה לעובדים זרים.

אלי אלאלוף: אין תנאי שמחייב את החברות להחזיק - - -

<יהורם הל: אז תחייב אותן, הן מקבלות היתר לעבוד.

<יהורם הל: הן קיבלו היתר ממשרד הפנים או משרד הכלכלה או מי שמעסיק, רשות האוכלוסין, להיות חברות כוח אדם שמעסיקות עובדים זרים בסיעוד.

<יהורם הל: מי שמקבל על עצמו היתר להרוויח כסף מקבל על עצמו גם אחריות.

<יהורם הל: אם הן לא רוצות, והיו חברות שלא נכנסו לזה, לא הרבה, אז לא לקחו על עצמן את האחריות.

<יהורם הל: אבל תיקח אחריות.

<יהורם הל: האחריות מתגלגלת על הזקן הסיעודי, על האדם המוחלש ועל המשפחה.

<יהורם הל: כמו שאמרה חברת הכנסת הנכבדה, על המשפחה, על בני משפחה.

<יהורם הל: 'שנה תחכה, חצי שנה תחכה'.

<יהורם הל: יום אני לא יכול לחכות שאני שוכב אדם סיעודי.

אלי אלאלוף: אני חוזר על השאלה שלי, אולי אני לא הייתי מספיק ברור.

אלי אלאלוף: האם לחברות השונות או לעמותת יש מכסה של עובדים זרים שהם שומרים ברזרבה למקרים האלה?

<יהורם הל: אין דבר כזה.

<יהורם הל: אין דבר כזה.

<יהורם הל: יש מאגר ארצי.

<יהורם הל: אדון נקש יכול להסביר את זה טוב ממני.

<יהורם הל: הזקן הסיעודי שמקבל עובד זר חייב להעסיק אותו דרך חברה כוח אדם כזאת.

<יהורם הל: לא משנה אם הוא השיג אותו לבד או שהוא קיבל באמצעות החברה, הוא חייב להעסיק אותו דבר חברה.

<יהורם הל: בחברה רשומים כך וכך עובדים, חלקם לכאורה משוחררים כי אנשים מתים, אנשים עוזבים, אנשים נכנסים למוסד סיעודי, כל התחלפות האלה.

<יהורם הל: אבל החברות טוענות שאין להם אנשים במאגר ומשרד הפנים טוען שיש אנשים במאגר.

אלי אלאלוף: תודה יהורם.

<יהורם הל: סליחה, אני רק חוזר במשפט אחרון.

<יהורם הל: להקים צוות בין-משרדי עם הארגונים שלנו שיש לנושא ושיגיש המלצות ברות ביצוע שתפתורנה את הבעיה.

<יהורם הל: שינתקו את ההתנגשות בין שתי האוכלוסיות המוחלשות.

<יהורם הל: תודה.

<נעמי מורביה: סליחה, אני יכולה לעדכן משהו.

<נעמי מורביה: נעמי מורביה, יושבת ראש מטה מאבק הנכים וחברה בפורום ארגוני הנכים.

<נעמי מורביה: בשבוע שעבר התקיימה ישיבה בתת הוועדה לעובדים זרים באותו נושא בדיוק בראשות דני עטר.

<נעמי מורביה: הייתה גם נוכחת חברת הכנסת עורכת הדין רויטל סויד.

<נעמי מורביה: כל האנשים שנמצאים פה היו גם באותה ישיבה.

<נעמי מורביה: דנו כמעט באותם הנושאים.

<נעמי מורביה: הבשורה שדני עטר הביא ממש בתחילת הישיבה הייתה שהוא וחברת הכנסת רויטל סויד עובדים על חקיקה.

<נעמי מורביה: הם מתכוונים להגיש את זה עוד במושב הזה, שתנתק את הזיקה בין הנכה או הקשיש כמעסיק לבין העובד הזר כמועסק.

<נעמי מורביה: זאת אומרת, הם עובדים על חקיקה.

<נעמי מורביה: יש כנראה משהו בקנה.

<נעמי מורביה: הדבר הנוסף שהוא דיבר עליו היה - - -

אלי אלאלוף: זו הצעה חשובה, אבל נמשיך בדיון.

אלי אלאלוף: גברת מורביה תני לנו להמשיך בדיון.

<נעמי מורביה: גם אם דני עטר לא יהיה, אפשר לרתום את חברת הכנסת רויטל סויד.

אלי אלאלוף: גברת, אנחנו באנו לדון פה בוועדה, לא אנחנו הזמנו את הדיון.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת הזמינה את הדיון דרך נשיאות הכנסת.

אלי אלאלוף: נשיאות הכנסת מצאה לנכון להעביר לנו.

אלי אלאלוף: יפה מאוד מה שמקיימים בוועדה אחרת.

אלי אלאלוף: אני לא מתווכח.

אלי אלאלוף: אני רק מציין.

<נעמי מורביה: הוועדה שלך יותר חזקה.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך בדיון.

אלי אלאלוף: תודה על האינפורמציה.

אלי אלאלוף: מר נקש, אתה יכול להסביר לנו מי מפקח על חברות הסיעוד?

<משה נקש: אני אסביר.

<משה נקש: בעניין הזה אני מתחבר גם למה שיהורם אמר.

<משה נקש: אני אתן גם את עמדתנו לעניין הזה.

<משה נקש: בקצרה, יש לשכות פרטיות, הן נקראות חברות כוח אדם, אבל הן לשכות פרטיות.

<משה נקש: אלו לשכות פרטיות שקיבלו רישיון מרשות האוכלוסין וההגירה לעסוק בהבאת, תיווך וטיפול בעובדים בענף הסיעוד.

<משה נקש: כמו שיהורם אמר, הלשכות האלה אחראיות להביא את העובדים מחוץ לארץ, לרשום את העובדים שמועסקים בארץ.

<משה נקש: בעצם לעשות את הסדר בעניין של עובדים זרים, לדעת מי נמצא, ואיפה בכל זמן נתון.

<משה נקש: לעניין שיטת ההעסקה, גם אנחנו ברשות האוכלוסין וההגירה, גם אמרנו את זה בשנים קודמות בוועדות קודמות וגם בוועדת העבודה והרווחה, אנחנו תומכים בזה שהמטופל הסיעודי לא יהיה המעסיק.

<משה נקש: אנחנו מודעים לקשיים.

<משה נקש: כן חשוב לציין דבר נוסף בעניין הזה, אנחנו לא רוצים שזה ייקר את ההעסקה למעסיק, למטופל הסיעודי.

<משה נקש: כי אם יביאו חברות באמצע שיצטרכו להיות המעסיקות, מן הסתם זה עסק כלכלי והן תצטרכנה להתפרנס.

<משה נקש: אנחנו בעד שנטל ההעסקה ירד מהמטופלים הסיעודיים, כמובן, אבל בתנאי שזה לא ייקר להם את ההעסקה.

<משה נקש: אני בטוח שכולם מסכימים לזה.

<משה נקש: <קריאה:> שהמדינה תהייה המעסיק.

קסניה סבטלובה: אני פשוט מודעת לישיבה שהתקיימה עוד ביולי 2013 בנושא הזה, אז הייתה יושבת הראש חברת הכנסת מיכל רוזין.

קסניה סבטלובה: כמעט אותו הפורום והיו גם נציגי האוצר שאמרו אז שיש להם פתרון יצירתי בדיוק בעניין הזה.

קסניה סבטלובה: בעניין של האחריות, מי אחראי בעצם על העובד הזר.

קסניה סבטלובה: כמובן שהאדם, שהוא עצמו זקוק לעזרה ולישע, הוא לא יהיה האחראי.

קסניה סבטלובה: זה היה מובן ומוסכם כבר אז.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא מחדשים כאן שום דבר, אבל חסרה לי כאן בדיוק הנציגות של האוצר.

קסניה סבטלובה: אני מבינה שהם לא נמצאים.

קסניה סבטלובה: הם אמרו אז שיש להם פתרון כיצד לחסוך בעלויות כדי שזה לא ייפול על הכתפיים של אותו הבנאדם המבוגר.

קסניה סבטלובה: אני מבינה שמאז זה לא התקדם.

<משה נקש: אם אנחנו מדברים על זה פה, כנראה שלא.

<משה נקש: דבר נוסף שנעמי אמרה ושהוא גם נכון, דיברנו עליו גם בוועדת עובדים זרים, צוות של שולחן עגול.

<משה נקש: המנכ"ל שלנו אמר בוועדה שאנחנו כמובן נשמח להיות חלק מצוות כזה ולדבר על כל בעיה.

<משה נקש: אנחנו בצד של המטופלים, אנחנו בצד של העובדים, אנחנו כמובן לא נגד.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את אומץ הלב שלך.

אלי אלאלוף: כי חוץ ממך אף נציג ממשלה לא נמצא פה.

אלי אלאלוף: <קריאה:> נמצאים ממשרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: אז למה אתן לא מציגות את עצמכן?

אלי אלאלוף: <קריאה:> אנחנו רשומים.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, אני חוזר בי.

אלי אלאלוף: אני שמח.

אלי אלאלוף: חיפשתי אתכם.

אלי אלאלוף: אבי סלמה בבקשה.

<אברהם יוסף סלמה: אני אבי סלמה מארגון אנשים.

<אברהם יוסף סלמה: ארגון נכי שיתוק מוחין.

<אברהם יוסף סלמה: אני רוצה לדבר על מכלול הבעיות.

<אברהם יוסף סלמה: אני מקווה שאתם מבינים אותי.

<אברהם יוסף סלמה: קודם כל, אין בקרה לייבוא שמייבאים משם לכאן.

<אברהם יוסף סלמה: אין בקרה לאיכות והכשרה של העובדים הזרים.

<אברהם יוסף סלמה: כל מי שבא בא, לא בודקים אם אומנם יש לו הכשרה מתאימה, אם הוא אומנם עמד בקריטריונים, מי שבא ברוך הבא.

<אברהם יוסף סלמה: דבר נוסף, התאגידים לא בדיוק אחראים על העובד.

<אברהם יוסף סלמה: הם אינם אחראים על העובד.

<אברהם יוסף סלמה: מול המעסיק, מול הנכה, מול הקשיש, הם לא אחראים.

<אברהם יוסף סלמה: הם לוקחים את התשלום ושמים עלינו פס.

<צביה אנג'לה קרת: וזה הכול.

<אברהם יוסף סלמה: דבר שני, עובד זר, עובד ישראלי שנוטש חסר ישע הוא בר עונשין.

<אברהם יוסף סלמה: יש תקנה שמטילה גם על העובד הזר באותו סעיף, אבל הסעיף הזה לא ממומש.

<אברהם יוסף סלמה: העונש על המטפל הזר אינו ממומש, הוא בורח, הוא נוטש חסר ישע ולך תחפש אותו מעבר להרים, מעבר לנחל וכולו נמצא בעיר או באיזה מקום.

<אברהם יוסף סלמה: לא משרד ההגירה, לא התאגידים, לא המשטרה ולא משרד הפנים עושים בנושא.

<אברהם יוסף סלמה: דבר שלישי, הכסף שאנחנו מקבלים תמורת אחזקת העובד בקושי מספיק ב-50% אם התאגידים לוקחים חלק בתשלום.

<אברהם יוסף סלמה: צריך לממש עבור שבתות, עבור חגים ולתאגידים אין פתרון לזה.

<אברהם יוסף סלמה: אין להם פתרון לזה.

<אברהם יוסף סלמה: ראשית, הכשרה, בקרה מהתאגידים.

<אברהם יוסף סלמה: הם לוקחים תשלומים ולא עושים כלום.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: רשמנו.

אלי אלאלוף: אני אבקש מהמשרד לאזרחים ותיקים.

אלי אלאלוף: היום זה המשרד לשוויון חברתי.

<שרה זילברשטיין-היפש: כבודו, אני משנת 2006 במשרד הזה ועברנו כבר ארבע שמות של משרדים.

<שרה זילברשטיין-היפש: אני חושבת שהדיון פה הוא בעייתי מהסיבה הפשוטה.

<שרה זילברשטיין-היפש: אני מתחברת לדבריו של יהורם הל.

<שרה זילברשטיין-היפש: אנחנו כל הזמן בדיונים של טלאי טלאים של תיקונים לחוק הזה.

<שרה זילברשטיין-היפש: הגיע הזמן שאחרי 1989 או 1986, נדמה לי שאז החוק הזה חוקק והוא חוקק בתנאים שונים לגמרי, שנעשה איזו רביזיה בכול.

<שרה זילברשטיין-היפש: אדוני היושב ראש, איפה שאתה נוגע יש בעיה.

<שרה זילברשטיין-היפש: עכשיו הבעיה האחרונה - - -

אלי אלאלוף: מתי הייתה הבדיקה היסודית האחרונה בתחום הזה?

<שרה זילברשטיין-היפש: היא לא הייתה.

<שרה זילברשטיין-היפש: היא הייתה בכל פעם בנושא אחר.

<שרה זילברשטיין-היפש: היינו פה בלי סוף אצל שר הרווחה הנוכחי לאפשר אחרי המודל של הביטוח הלאומי לבדוק איך לתת שירות, לתת את זה בכסף ולא באופן - - -

אלי אלאלוף: וזה עבר.

אלי אלאלוף: זה עבר.

<שרה זילברשטיין-היפש: הבסיס של הדברים, היום יש 180 ומשהו אלף של מקבלי השלמת הכנסה שאין להם שום סיכוי להעסיק עובד זר בגלל שההכנסה הזאת לא מספקת גם אחרי שכבודו העלה את הסכום, כל הכבוד על כך.

<שרה זילברשטיין-היפש: אין שום סיכוי לאדם כזה, מתוכם כמובן יש אנשים סיעודיים.

<שרה זילברשטיין-היפש: שהוא יחזיק עובד סיעודי?

<שרה זילברשטיין-היפש: כי זוג עם 4,000 שקל בערך לא יכול להחזיק עובד זר שהעלות שלו היא 9,000 עד 10,000 שקל.

<שרה זילברשטיין-היפש: אני כוללת את כל העלויות ולא רק מה שמשלמים מדי חודש.

<שרה זילברשטיין-היפש: משלמים לו הבראה, פנסיה ועוד דברים אחרים.

<שרה זילברשטיין-היפש: זה לא רק העלות החודשית.

<שרה זילברשטיין-היפש: אני לא מדברת על ימי ראשון וכל הכרוך בזה.

<שרה זילברשטיין-היפש: הדבר הנוסף, יש עכשיו את שכר המינימום שעלה ואין על זה עדיין פיצוי.

<שרה זילברשטיין-היפש: זאת אומרת, ההצעה של לעשות שולחן עגול ולשנות את הדברים ביחד היא הצעה טובה, אבל היא חייבת להגיע בחקיקה.

<שרה זילברשטיין-היפש: כלומר, חייבים להיות פה תיקוני חקיקה כוללים.

<שרה זילברשטיין-היפש: אנחנו השפענו על רשות האוכלוסין יחד עם כמה ארגונים על הנושא של החזקת העובד הזר באזור מסוים.

<שרה זילברשטיין-היפש: אבל מסתבר שזה לא הצליח.

<שרה זילברשטיין-היפש: אנחנו היינו מאוד מאושרים, אתה זוכר נקש?

<שרה זילברשטיין-היפש: כשזה קרה אמרנו, וואו אנחנו עושים שינוי גדול.

<שרה זילברשטיין-היפש: את כל הדברים האלה צריכים לקחת בחשבון.

<שרה זילברשטיין-היפש: מהמוקד שלנו, מכוכבית 8840, קיבלנו המון תלונות מאזרחים ותיקים.

<שרה זילברשטיין-היפש: אנחנו הגענו למסקנה שעובד זר שמסרב שלוש פעמים לזקן הוא חייב לצאת מהארץ הזאת.

<שרה זילברשטיין-היפש: זאת אומרת, אנחנו צריכים לזכור שהעובדים הזרים באו בשביל הזקנים ובשביל הנכים ולא להפך.

<שרה זילברשטיין-היפש: היום יש לנו לפעמים הרגשה שהעובד הזר הוא יותר חשוב מהמטופל.

<שרה זילברשטיין-היפש: זה לא נכון.

אלי אלאלוף: חברים, אני חייב לסגור את הישיבה בשעה 09:35.

אלי אלאלוף: אני גונב מהוועדה הבאה ואז כולם ידפקו על הדלת.

אלי אלאלוף: אני מבקש בקצרה.

<שרה זילברשטיין-היפש: שני דברים.

<שרה זילברשטיין-היפש: האחד לעשות חקיקה מתקנת על כל המכלול.

<שרה זילברשטיין-היפש: אנשי המקצוע יכולים להביא לך את כל הרשימות של כל הוועדות.

<שרה זילברשטיין-היפש: אנחנו מתחייבים לעשות את זה.

<שרה זילברשטיין-היפש: הדבר הנוסף, שעובד זר לא יכול לסרב ליותר משלושה אנשים.

<שרה זילברשטיין-היפש: זו בעצם עיקר הבעיה.

<שרה זילברשטיין-היפש: זאת אומרת, שאם עובד זר מסרב לשלושה אנשים לטפל בהם הוא יצטרך לחזר לביתו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: טובה זינגר בבקשה.

<טובה חיה זינבר מולכו: אני רוצה לדבר, רוב האנשים כאן דיברו על קשישים שהם מאוד קרובים לליבי, אבל יש גם נכים והנכים הם מצב יותר קשה כי רוב העובדים זרים בוררים את העובדים לפי מי משלם יותר, לפי מי הם מעדיפים לעבוד שזה עם עררי, דמנטי ולא סיעודי.

<טובה חיה זינבר מולכו: זה על פי סקר שעשינו, הרבה נכים.

<טובה חיה זינבר מולכו: כאן הנכים נופלים בבעיה מאוד גדולה.

<טובה חיה זינבר מולכו: יש בעיה עם הפריפריה שדיברו עליה.

<טובה חיה זינבר מולכו: אני רוצה לדבר על זה, אנחנו זכאים לחיים בכבוד וברווחה.

<טובה חיה זינבר מולכו: למשרד הרווחה יש את המנדט והחובה המוסרית לפקח על מצבם של חסרי הישע שמופקדים בידם.

<טובה חיה זינבר מולכו: המשרד מתנער מאחריות, הוא משאיר אותנו בידיים של תאגידי הסיעוד שמונעים מאינטרסים כלכליים בלבד, עושקים גם אותנו המטופלים הסיעודיים וגם את המטפל הזר, יחד.

<טובה חיה זינבר מולכו: ברובם לא עושים את הבקרה שהם מחויבים לפי מה שרשום ברפורמה 2007.

<טובה חיה זינבר מולכו: אם הם עושים את הבקרה?

<טובה חיה זינבר מולכו: – בא עובד הסוציאלי של התאגיד ושואל אותך ליד המטפל שאתה תלוי בו , 'הכול בסדר'.

<טובה חיה זינבר מולכו: שותה קפה והולך.

<טובה חיה זינבר מולכו: זו לא בקרה.

<טובה חיה זינבר מולכו: גם ברוב המקרים הם לא עושים בכלל, הם לא בודקים את הצרכים שלך לפני, הם לא באים עם העובד הזר.

<טובה חיה זינבר מולכו: במקרים רבים הם שולחים את העובד הזר אליך והוא מראיין אותך – התהפכו היוצרות עד לרמות שהוא שואל אותך: 'איזה חדר יש לו', 'האם יש לו מיטה טובה ולא טובה', 'כמה בדיוק אתה שוקל, והאם יש לך WIFI'.

<טובה חיה זינבר מולכו: זה הגיע לרמות שאי אפשר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נאפשר לעוד מישהו.

אלי אלאלוף: יהודה דורון בבקשה.

אלי אלאלוף: אני מזכיר, לא יותר מדקה וחצי עד שתי דקות.

<דורון יהודה: אני אגע בנקודה שחבריי לא נגעו בה.

<דורון יהודה: יש לנו בעיה מאוד מאוד קשה לכל ציבור הנכים.

<דורון יהודה: אני אומר שגם לגמלאים.

<דורון יהודה: התשלום שאנחנו אמורים לשלם היום לעובד הזר נושא בחובו הרבה הרבה דברים והרבה תשלומים שלנכה אין את התשלומים האלה.

<דורון יהודה: היום להחזיק עובד זר עולה בסביבות 10,000 שקל כאשר אתה צריך לשלם לו: חופשות, קניית שבת וכדומה וכדומה.

<דורון יהודה: אתה מגיע לסכומים שאתה לא משלם.

<דורון יהודה: אותם נכים רבים נתבעים בבתי הדין לעבודה.

<דורון יהודה: תובעים אותם על זה שהם לא משלמים את התשלומים.

<דורון יהודה: עוד דבר, כאשר העובד הזר עוזב את הארץ הוא מגיש את התביעה ולפעמים זה עשר שנים שאתה צריך לתת לו פנסיה ואת כל התשלומים מסביב ואתה לא יודע מאיפה לתת את הכסף הזה.

<דורון יהודה: זה יוצר מצב שאנחנו לא נוכל להמשיך עם הנושא הזה.

<דורון יהודה: היום אתה מדבר על נושא של קו העוני.

<דורון יהודה: קו העוני נושק את ציבור הנכים ואת הגמלאים בצורה מאוד קשה, כי אם הוא צריך לתת כסף שאין לו והוא צריך לקחת מה-2,500 שקל או מה-2,700 שקל שהוא מקבל ולשלם גם את זה לעובד הזר.

<דורון יהודה: אני שואל אותך מאיפה הוא יחיה?

<דורון יהודה: מאיפה אותו אדם צריך לחיות?

<דורון יהודה: חבר'ה תעשו פעם חשבון ותראו שמכניסים את הנכים מבלי שהם רוצים, הם גם מתביישים בזה, הם לא רוצים להגיד שהם בקו העוני כי מספיקה להם הנכות.

<דורון יהודה: אנחנו מכניסים אותם למעגל חדש נוסף, אנחנו מכניסים אותם למצוקות שהם לא יוצאים מהן.

<דורון יהודה: אף נכה לא יצא מהמצוקות האלה.

אלי אלאלוף: אני כל כך מסכים אתך שאני אפילו לא מחפש לתקן דבר מדברייך.

אלי אלאלוף: עוד נציגה של משרד ממשלתי שלא משחקת באייפון שלה.

אלי אלאלוף: אני שונא את זה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שמי שישחק באייפון שלו שלא יכנס לישיבה כאן.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ארנה זמיר: ארנה זמיר מנהלת אגף סיעוד במוסד לביטוח לאומי.

<ארנה זמיר: היה לפני כשנתיים דיון מעמיק בנושא של עובדים זרים.

<ארנה זמיר: הייתי חברה מטעם המוסד לביטוח לאומי בוועדה בראשות דוקטור שמשון שושני.

<ארנה זמיר: הוא עשה עבודה מדהימה, מאוד יסודית.

<ארנה זמיר: שמענו את נציגי הנכים, הורי ילדים נכים ואת הזקנים, את החברות ואת התאגידים מהמרכז ומהפריפריה.

<ארנה זמיר: באמת הוא ניסה לתת ראיה מאוד כוללת - - -

אלי אלאלוף: מי הזמין את העבודה של דוקטור שמשון שושני?

<ארנה זמיר: רשות ההגירה.

<ארנה זמיר: יש דוח ויש ההמלצות, אבל בחילופי הגברא במשרד הפנים אני חושבת שהדוח לא מיישום במלואו.

<ארנה זמיר: היו לנו אחר כך גם בעיות נוספות, הדברים לא עצרו שם.

<ארנה זמיר: בכל מקרה צריך לזכור שאנחנו מדברים על אוכלוסיות הטרוגניות וצריך לאפשר חופש בחירה להתארגנות בצורות שונות.

<ארנה זמיר: יש את אלה שביקשו את הגמלה בכסף, זאת אומרת שדווקא מבקשים לשאת במלוא האחריות של העסקת העובד הזר ללא עזרה של גורם מתווך.

<ארנה זמיר: יש כאלה שמבקשים את הסיוע של הגורם המתווך.

<ארנה זמיר: אלה ואלה צודקים, כל אחד והצרכים שלו.

<ארנה זמיר: כמובן שישנה הבעיה של העלויות הנוספות כי עלתה בעיה שמשרד הכלכלה לא סגר מהי תבנית ההעסקה הראויה לעובד זר וכמה שצריך לשלם.

<ארנה זמיר: היום העלויות הגבוהות שאנחנו מדברים עליהן, כשלא פתרנו את השאלה של תשלום עבור שעות נוספות, תשלום של 24 שעות ביממה, בצורה חד-משמעית - - -

<דורון יהודה: היה בג"צ בנושא הזה.

<ארנה זמיר: אני יודעת.

<ארנה זמיר: אבל מחכים להכרעת משרד הכלכלה.

<ארנה זמיר: הסוגיה הזאת נשארה פתוחה ותמיד יש סכנה שהדברים יהיו עוד יותר יקרים.

<ארנה זמיר: הבעיה הקשה שלנו היא שאנחנו בעצם משיתים שירותים לאזרחים שלנו על ייבוא של כוח אדם כשאין לנו, במצב כזה, בעצם שליטה על תנאי השוק.

<ארנה זמיר: אלו מצבים משתנים שיש להם גם השלכות חברתיות לנושא הייבוא.

<ארנה זמיר: עד כמה שאפשר אנחנו צריכים לפתח שירותים שירחיבו את האפשרויות לטפל באנשים שזקוקים לשירות ללא תלות בעובדים זרים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה בועז.

<בועז עטרה: שמי בועז, אני אזרח מן השורה.

<בועז עטרה: שני ההורים שלי סיעודיים.

<בועז עטרה: אימא שלי שבע שנים, אבא שלי בשנה האחרונה.

<בועז עטרה: שמעתי פה הרבה דברים יפים ונכונים.

אלי אלאלוף: יפים עוד לא שמעתי.

<בועז עטרה: יפים, יפים בתיאוריה.

<בועז עטרה: מכובדים.

<בועז עטרה: ההורים שלי לא קיבלו קצבה ולא יקבלו קצבה דרך הביטוח הלאומי כי אין להם עובד זר.

<בועז עטרה: אף אחד לא רוצה לעבוד אצלם.

<בועז עטרה: העובד הזר הוא העריץ, הוא השליט, הוא קיבל את המנדט ממדינת ישראל פשוט לעשות ככל העולה על רוחו.

<בועז עטרה: הוא נכנס אלי הביתה דקה, מסתובב והולך.

<בועז עטרה: חברות כוח האדם, סליחה אני מתנצל, זו בדיחה אחת גדולה, הן לא נותנות לי אחריות לא של שתי שניות שעובד יעבוד אצלי בבית.

<בועז עטרה: הן רק גוזרות 2,000 שקלים וזה כל מה שמעניין אותן.

<בועז עטרה: אדוני, אני לא גר בפריפריה, במושב בלב הארץ, מושב מאור.

<בועז עטרה: חילקו את הארץ לאזורים גאוגרפים על מנת לעזור לפריפריה ועשו נזק לזקנים של תל אביב.

<בועז עטרה: מתל אביב אי אפשר להכניס עובדים חוקיים.

<בועז עטרה: אין בישראל, בשום משרד, והתקשרתי לעשרות, עשרות של משרדים, עובד זר אחד חוקי פנוי שרוצה לעבוד אצלי.

<בועז עטרה: אימא שלי במצב שכיבה, אבא שלי במצב שכיבה.

<בועז עטרה: חלוקת הארץ לאזורים, אנחנו התלוננו עליה, לא פתרה לנו את הבעיה.

<בועז עטרה: היא מנעה רק דבר אחד, תל אביב עם פחות עובדים זרים נקודה.

<בועז עטרה: מר נקש אמר דברים, אני נמצא אצלו בוועדת חריגים כבר חודשיים ימים.

<בועז עטרה: לא קיבלתי תשובה לא שחור ולא לבן.

<בועז עטרה: הוא פגש אותי בשבוע שעבר בישיבה.

<בועז עטרה: העלויות הכספיות שלי בחודש אדוני, קרסתי כלכלית.

<בועז עטרה: ההורים שלי אין להם שקל אחד.

<בועז עטרה: אני עצמי פירקתי את קרנות ההשתלמות שלי ונתתי אותן להורים שלי.

<בועז עטרה: אני לא מסכן, אני עובד קשה בשביל הפרנסה שלי, אבל ההורים שלי בני 84, שניהם במיטה שוכבים.

<בועז עטרה: אדוני אני מצהיר כאן בפני כולם, אני עבריין בשם החוק, אני מעסיק עובדים זרים בלתי חוקיים כי מדינת ישראל גורמת לי להיות כזה.

<בועז עטרה: זה אחת.

<בועז עטרה: שתיים, ההורים הם בני 4 , שאינם מבינים מימינם ושמאלם, הפכו להיות יבואנים של עובדים זרים.

<בועז עטרה: שלוש דקות מקסימום שבוע.

<בועז עטרה: סליחה על הפער הגדול של בין שלוש דקות לשבוע, מקסימום שבוע והעובד הזר לא נמצא אצלי בבית.

<בועז עטרה: עובדים זרים לא רוצים לעבוד אצל נכים קשים, עובדים זרים לא רוצים לעבוד אצל קשישים סיעודיים, עובדים זרים עושים בארץ בשם החוק ככל העולה על רוחם.

<בועז עטרה: אנחנו, אני ולא אני באופן אישי, ההורים שלי, קשישים ונכים וילדים נכים בשער הגולן ובבאר שבע ומושב שאני גר בו שהוא לב הארץ, 45 דקות מפה, אף אחד לא רוצה לעבוד אצלי בבית.

<בועז עטרה: הם רשאים לעשות את כל זה בשם החוק.

<בועז עטרה: כל חוק הסיעוד בישראל, סליחה, צריך להתפרק וללכת למציאות החדשה של שנת 2015.

<בועז עטרה: העובדים הזרים האלה מרווחים יותר ממני שכר בחודש.

<בועז עטרה: הם מרווחים יותר כסף ממני.

<בועז עטרה: אני לא יכול לעמוד בעלויות שלהם כשהם לא חוקיים.

<בועז עטרה: אני לא יכול לעמוד בעלויות שלהם כשהם כן חוקיים והם לא עובדים אצלי.

<בועז עטרה: אני לא רואה שום צורה איך אני מוציא כסף מהמוסד לביטוח לאומי אם אין לי עובד זר בצורה ישירה.

<בועז עטרה: עם כל הכבוד לוועדה המכובדת הזאת, מישהו פה צריך פשוט לעצור.

<בועז עטרה: אנחנו מדברים דברים קטנים, קטנים, קטנים, קטנים.

<בועז עטרה: הפתרון שלי לבעיה ברשותך וסליחה שאני חצוף.

<בועז עטרה: אמרתי את זה למר נקש בשבוע שעבר, אני אמרתי את זה לכבוד השר סילבן שלום בתקשורת ביני ובינו.

<בועז עטרה: הפתרון הוא החרגה מידית של כל מה שמונח על שולחנו, רק בהבחנה אחת בלבד, אם מישהו נפטר כבר או שהמטפל ברח לו.

<בועז עטרה: את כל וועדות החריגים.

<בועז עטרה: תן לנו לחיות, תן לנו אפשרות לקיים את עצמנו בכבוד.

<בועז עטרה: הפתרון שלי לעניין.

<בועז עטרה: בישראל מסתובבים אלפי אם לא מאות עובדים זרים בלתי חוקיים שהם מעל שבע שנים בארץ, הם עובדים בישראל אצלי.

<בועז עטרה: הנה אני מצהיר כאן קבל עם ועדה, הם עובדים בישראל, אנחנו מבקשים אותם בגלל שהם דוברי עברית, בגלל שהם בעלי מקצוע ובגלל שהם מנוסים ובגלל שהם פה וגם בגלל שאף אחד לא הוציא אותם מפה, לאשר לנו אותם פר בנאדם.

<בועז עטרה: הלך, לא עלנו, מטופל לעולמו, אותו בנאדם אני אחראי עליו, נשים סכום כסף בצד שיצא מהארץ.

<אבנר עורקבי: אני לא אדבר, תשמע את האימא כדי לשמוע את המצוקה.

אלי אלאלוף: אני חוזר.

אלי אלאלוף: לפני כשבוע עבר "חוק הסיעוד" בכסף וגם באלטרנטיבה.

אלי אלאלוף: אני מציע, חלק מכם כדאי שיבדוק את האפשרות הזאת.

אלי אלאלוף: אני לא מדבר על הלא חוקיים.

אלי אלאלוף: יש אפשרות לקבל את קצבת הסיעוד בכסף ולא כפי שהיא היום ברוב המקרים.

אלי אלאלוף: היא לא טובה אבסולוטית, אבל היא מקלה בצורה מסוימת.

<אבנר עורקבי: הבאתי אימא מיוחדת.

<אבנר עורקבי: שעתיים בדרך מתענה עם הילדה.

<אבנר עורקבי: תן לה אפשרות לדבר.

<אבנר עורקבי: אני מוותר על הדיבור שלי.

<טלי יצחקי: בבקשה רק דקה וכדי שזה ירשם בפרוטוקול.

<טלי יצחקי: יש את התקנה הגאוגרפית שכולם כבר הבינו שהיא תקנה גרועה.

<טלי יצחקי: הרעיון שלי, אני כבר באה עם הרעיון ויצא לי לדבר עם נקש.

<טלי יצחקי: אני פשוט רוצה את זה רשום.

<טלי יצחקי: אני טלי יצחקי, אימא שלי קשישה, כרגע אני כבר לא נמצאת בוועדת חריגים.

<טלי יצחקי: כבר דיונים בבית משפט בתביעה אל מול רשות האוכלוסין.

<טלי יצחקי: מי שחילק את הארץ לאזורים עשה עבודה גרועה.

<טלי יצחקי: הם יודעים את זה, כולם יודעים את זה.

<טלי יצחקי: פריפריה זה איזה מושג פוליטי.

<טלי יצחקי: אני אומרת תגדירו יישובים.

<טלי יצחקי: מתחת ל12 אלף איש, 15 אלף תושבים.

אלי אלאלוף: הבנו שהנושא של החלוקה של הארץ לא עובד.

<טלי יצחקי: עובד שיראה נכונות ויעבוד באותם מקומות שלוש שנים רצוף, נאריך לו את הוויזה ב-12 חדש.

<טלי יצחקי: הוא יקבל בונוס.

<טלי יצחקי: אנחנו לא יכולים לתת לו יותר כסף, אבל כדי שהוא יישאר בפריפריה נחזק אותו ונאריך לו את הוויזה.

אלי אלאלוף: אני מברך את כניסתו של חבר הכנסת, חבר הועדה אברהם נגוסה.

<מיכל סויסא: יכול להיות שאני אחזור על דברים שחברים אמרו פה.

<מיכל סויסא: אני אימא לילדה בת 9.5.

<מיכל סויסא: קיבלנו את ההיתר להעסיק לעובדת זרה כבר בינואר.

<מיכל סויסא: אם אתם רואים את הילדה המתוקה שלי, זאת לא ילדה שלא פשוט לטפל בה.

<מיכל סויסא: זו ילדה שדורשת המון המון התעסקות, 24 שעות ביממה.

<מיכל סויסא: זה גם לילות וגם ימים, זה טיפול רפואי אינטנסיבי.

<מיכל סויסא: אני לא מדברת על אשפוזים, אני מדברת באמת על התעסקות יומיומית בבית.

<מיכל סויסא: זה סקשנים וזה שימוש באמבו והפסקות נשימה.

<מיכל סויסא: זאת אומרת שהטיפול בילדה הוא מאוד מאוד אינטנסיבי.

<מיכל סויסא: אנחנו נמנענו מלהעסיק עובדת זרה כבר שנים, לא רצינו להכניס עובדת הביתה.

<מיכל סויסא: באיזו שלב, כשאני ובעלי נשברנו, החלטנו שאין בררה כי אנחנו לא מסוגלים להמשיך יותר לבד.

<מיכל סויסא: יש לי עוד שלושה ילדים, שיהיו בריאים, בבית.

<מיכל סויסא: ההתנהלות בבית הייתה כבר בלתי אפשרית והחלטנו שאנחנו מזמינים עובדת זרה.

<מיכל סויסא: בשעה טובה בינואר קיבלנו היתר.

<מיכל סויסא: פניתי לתאגידים לקבל עובדת זרה.

<מיכל סויסא: הייתי בטוחה שתבוא לי קבוצה של בחורות ואני רק אצטרך לבחור את הבחורה.

<מיכל סויסא: תראו כמה זה הזוי, באמת הזוי.

<מיכל סויסא: אף אחת לא הסכימה לטפל בילדה המקסימה שלי.

<מיכל סויסא: זאת אומרת, כל הבנות המדהימות שנמצאות פה בארץ במאגר, רובן בכלל לא תרצנה לשמוע על אופציה כזאת שלבוא לטפל בילדה מונשמת בבית, ילדה שצריכה טיפול רפואי כל כך אינטנסיבי.

<מיכל סויסא: רובן בכלל לא טרחו להגיע לבדוק, ואלה שכן טרחו לבוא לבדוק ראו את המתוקה, המהממת שאתם רואים מול העיניים שלכם, אמרו לה בפרצוף שלה 'אנחנו לא מוכנים לעבוד אתך'.

<מיכל סויסא: תשעה חודשים אני חיפשתי עובדת ואמרו לי התאגידים, אני פניתי להמון תאגידים, אני מבטיחה לכם שפניתי להמון תאגידים, אמרו לי: 'גברת תעשי ייבוא מחוץ לארץ.

<מיכל סויסא: אין בררה, לא תצליחי למצוא מישהו שתהייה מוכנה לבוא לטפל בילדה כמו תמרוש'.

<מיכל סויסא: לא רצינו להביא מישהי מחוץ לארץ כי זה חתול בשק.

<מיכל סויסא: בלית בררה באיזשהו שלב, ברוך ה' מצאנו עובדת מדהימה שהייתה תשע שנים בארץ.

<מיכל סויסא: מדהימה ברמות, משהו שלא מהעולם הזה, קוראים לה בטי.

<מיכל סויסא: היא התחילה לעבוד עם תמרי.

<מיכל סויסא: תוך שבועיים היא למדה לטפל בתמר, ככה דברים שאחיות לא מסוגלות לעשות, כך היא עשתה עם תמרי.

<מיכל סויסא: היא למדה מהר מאוד לטפל בתמר.

<מיכל סויסא: אני זוכרת את המילים שלי כשאנשים שאלו אותי איך זה עם בטי, אמרתי 'טעמתי טעם גן עדן.

<מיכל סויסא: פתאום נחתי'.

<מיכל סויסא: חבר'ה, הבת שלי אמרה לי, אני זוכרת, 'אימא זה לא יאומן, יש לך זמן ללטף את הכלב שלך בבוקר?'.

<מיכל סויסא: תבינו, המציאות שלנו היא מאוד אינטנסיבית, אין לי זמן לעצור, אין לי.

<מיכל סויסא: בטי נכנסה אלינו הביתה והגשנו בקשה לוועדה הומניטרית.

<מיכל סויסא: תסלחו לי, אני מתייפחת מבפנים.

<מיכל סויסא: הגשנו בקשה לוועדה ההומניטרית לעובדת המדהימה הזאת.

<מיכל סויסא: אני אומרת לכם מראש, אני באמת ביקשתי וניסיתי לקבל מראש עובדות מהמאגר ולא הצלחנו בשום ואופן למצוא.

<מיכל סויסא: הגשנו בקשה לוועדה הומניטרית לבטי.

<מיכל סויסא: היינו בטוחים שיאשרו לנו.

<מיכל סויסא: היינו לחוצים מתי יאשרו לנו.

<מיכל סויסא: אז קיבלנו מכתב שהם לא מאשרים לנו את בטי בגלל אזור גאוגרפי.

<מיכל סויסא: אנחנו גרים באזור 2 פריפריה, או.

<מיכל סויסא: קיי., אני גרה באזור פריפריה בית שמש.

<מיכל סויסא: הם לא מאשרים את בטי בגלל שהיא עבדה בבאר שבע שזה אזור 3 וזה פריפריה.

<מיכל סויסא: זאת אומרת, הם לא מסכימים להעביר מפריפריה אחת לפריפריה שנייה.

<מיכל סויסא: אני שלושה חודשים נלחמתי על בטי.

<מיכל סויסא: הגעתי לחברי כנסת, הגעתי ליועץ המשפטי, הגעתי לתקשורת, הגעתי למי שאתם לא רוצים ולא הצלחתי לקבל את בטי בסופו של דבר והתייאשנו.

<מיכל סויסא: בסוף בטי חזרה לנפאל ואנחנו נשארנו עוד פעם לבד.

<מיכל סויסא: ניסיתי עוד פעם לחפש מישהי ולא מצאתי.

<מיכל סויסא: בסוף אמרתי אין בררה חבר'ה, אין לי שום בררה אחרת אני אקח מישהי מחוץ לארץ.

<מיכל סויסא: עשינו ייבוא מחוץ לארץ.

<מיכל סויסא: חיכינו חודש וחצי עד שהביאו לנו עובדת מהפיליפינים.

<מיכל סויסא: בסקייפ הייתה נראית סוף הדרך מכאן עד להודעה חדשה, מתוקה, מקסימה, אחות במקצוע.

<מיכל סויסא: הגיע לארץ, הייתה אצלנו כמה ימים.

<מיכל סויסא: טיפלה בתמרי כמה זמן, הלכה ליום חופש לחברות שלה וחזרה למחרת הביתה ואמרה 'את זה אני לא עושה'.

<מיכל סויסא: 'גברת, את זה אני לא עושה.

<מיכל סויסא: גברת זה לא מגיע לי.

<מיכל סויסא: אני צריכה לישון ככה וככה שעות'.

<מיכל סויסא: פתאום היא מאוד עייפה.

<מיכל סויסא: הלו, בשביל מה באת לארץ?

<מיכל סויסא: לא בשביל לטפל בילדה שלי.

<מיכל סויסא: היא התחילה לזייף לי על ימין ועל שמאל.

<מיכל סויסא: כל יום ראשון כשהיא נסעה היא חזרה במוצאי החופשה שלה הביתה עם דרישות חדשות.

<מיכל סויסא: דרישות חדשות, תלונות חדשות, היא בוכה לי בבית, היא מתלוננת, היא מקטרת, היא מסיטה לי את תמר.

<מיכל סויסא: אני נשבעת לכם, ה' יסלח לי, חודשיים היא הייתה אצלנו בבית ואז באיזה שלב אמרנו לה 'עם כל הכובד, או שאת עובדת כמו שצריך או שתצטרכי לעזוב'.

<מיכל סויסא: היא עזבה.

<מיכל סויסא: לעניות דעתי וסליחה אם אני טועה.

<מיכל סויסא: הבחורה הזאת פשוט חיכתה במשך שנה שלמה בפיליפינים לקבל כרטיס כניסה לארץ.

<מיכל סויסא: הראשון שהזמין אותה היא באה לארץ ולא במטרה לעבוד עם תמרי אלא במטרה לקבל את כרטיס כניסה ואחרי זה לעבוד עם איזו קשישה שגרה לבד בבית.

<מיכל סויסא: הרבה יותר קל להם לעבוד אם קשישה שגרה לבד בבית.

<מיכל סויסא: הן לא עובדות איפה שיש משפחה שעומדת להן על הראש.

<מיכל סויסא: הן לא צריכות לטפל בילדה בצורה כל כך אינטנסיבית, הן כל היום משחקות בטלפון שלהן.

<מיכל סויסא: היא עזבה, נשארנו לבד.

<מיכל סויסא: או.

<מיכל סויסא: קיי.

<מיכל סויסא: ב-30 באוגוסט ג'נין עזבה ומאז אנחנו לבד עם תמר.

<מיכל סויסא: לפני שבועיים הקב"ה זימן לנו עובדת חדשה, לא חדשה.

<מיכל סויסא: היא שמונה שנים בארץ.

<מיכל סויסא: בחורה מהפיליפינים, מדהימה.

<מיכל סויסא: , סליחה לפני כן.

<מיכל סויסא: בחודש האחרון דיברתי יותר אנגלית מאשר עברית.

<מיכל סויסא: אני ראיינתי בחורות, אני לא מחפשת יותר במאגר, אני לא בודקת אותן בכלל, הן לא מסתכלות לכיוון שלי.

<מיכל סויסא: אני התחלתי לראיין רק בנות שצריכות ויזה, ועדה הומניטרית.

<מיכל סויסא: חבר'ה, אני ראיינתי עשרות עובדות בלי ויזה.

<מיכל סויסא: אתם שומעים, בלי ויזה.

<מיכל סויסא: אני ראיינתי בנות שנמצאות כאן בארץ.

<מיכל סויסא: הם הגיעו לתמר, לילדה המתוקה הזאת ואמרו לי 'לא'.

<מיכל סויסא: הן לא מוכנות לטפל בתמרי.

<מיכל סויסא: באמת הגיעו עובדות שלא היו מוכנות בשום אופן לטפל בתמרי ואני עברתי באמת הרבה מאוד עובדות.

<מיכל סויסא: שלא לדבר על עוגמת הנפש שבדבר, לי, לתמר ולכל המשפחה שלנו.

<מיכל סויסא: מפה לשם בערך לפני שבועיים הגיע אלינו בחורה בשם ליזה, בחורה פיליפינית.

<מיכל סויסא: תקשיבו, היא עבדה לפני כן בתקופת ניסיון עם חולה שיש לה את מכונת הנשמה שמחוברת לצוואר ושיש לה כבר ניסיון בתחום הזה.

<מיכל סויסא: הבעיה שלי היא, שהמשפחה ההיא ביקשה ועדה הומניטרית על ליזה.

<מיכל סויסא: עכשיו, באיזה שלב הם החליטו שהם לא יכולים לממן עובדת נוספת והם ביטלו את הוועדה ההומניטרית.

<מיכל סויסא: עכשיו אני בשיא הלחץ, יאשרו לי אותה או לא יאשרו לי אותה.

<מיכל סויסא: כי מבחינת החוקים של הועדה ההומניטרית 'הגישו בבקשה לליזה לא יאשרו לי את ליזה'.

<מיכל סויסא: חבר'ה למצוא אחת כמו ליזה זה לחפש מחט בערימת שחת.

<מיכל סויסא: כלומר, אם לוקחים לי עכשיו את ליזה אני מבטיחה לכם שזה בשבילי שיא ההתמוטטות.

<מיכל סויסא: לפני שליזה נכנסה אלינו, אני באמת בשיא הכנות, לפני שליזה נכנסה אלינו הביתה, כמה ימים לפני שליזה נכנסה אלינו הביתה אני התמוטטתי.

<מיכל סויסא: באמת, בעלי חזר מהעבודה ומצא אותי על המיטה בבכי היסטרי.

<מיכל סויסא: אמרתי לבעלי וה' יסלח על המשפט שאמרתי לו: 'חיים אני לא מסוגלת יותר.

<מיכל סויסא: אין לי בררה אחרת, אני לא יכולה יותר לטפל בתמרי, צריך לשים אותו במוסד'.

<מיכל סויסא: ואני בחיים שלי לא חלמתי שאני אגיד כזה משפט, שאני אכניס את הבת שלי למוסד?

<מיכל סויסא: אני אוהבת את הבת הזאת כמו אני לא יודעת מה, אני מטורפת על הילדה שלי, אין, היא החיים שלי.

<מיכל סויסא: אני הגעתי למצב שאני באמת, אני לא יכולה לטפל בה לבד.

<מיכל סויסא: אז אני מגיע לוועדות ההומניטריות שהמטרה שלה היא להיות הומניים ולאשר מקרים חריגים, לבוא ולעזור לנו ולמצוא פתרונות לטפל בילדה המדהימה הזאת שהיא שווה פי מאה מכל הילדים שנמצאים בעולם.

<מיכל סויסא: במקום לעזור לנו הם מעמיסים עלינו ומעמיסים עלינו חוקים.

<מיכל סויסא: אני יכולה להבין את ההיגיון שלהם מצד אחד, אבל חבר'ה זו וועדת חריגים.

<מיכל סויסא: מגישים שם בקשות חריגות.

אלי אלאלוף: בבקשה אל תזרקו משפטים מיותרים כי זה לא הזמן.

אלי אלאלוף: תודה מיכל על האומץ שלך לבוא ולהסביר לנו כמה המצב עגום ולא אנושי ולא הומניטרי ולא מסודר.

אלי אלאלוף: לצערי זה גם לא מקרה חריג.

אלי אלאלוף: אני ממש נשאר ללא תשובות.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שגם לי.

אלי אלאלוף: אני גם ליוויתי משפחה, אחות, גיס, חמה.

אלי אלאלוף: המצב הוא באמת עגום, טירוף.

אלי אלאלוף: תודה לחברת הכנסת שהביא את הנושא הזה לדיון.

אלי אלאלוף: אני אלמד את הדוח של דוקטור שושני.

אלי אלאלוף: אני אשמח לשבת אתך אדון נקש ללימוד.

אלי אלאלוף: אני אשב עם החברים שלי מוועדת המשנה של וועדת הפנים, עם דני ורויטל וננסה לעבד ביחד תכנית נהירה.

אלי אלאלוף: תכנית ארוכה יותר כדי לנסות להתמודד עם המצב הנורא שקיים שלא סובל אפילו זמן ארוך.

אלי אלאלוף: אני באמת רוצה להודות למי שבא לבטא קשיים אישיים, משפחתיים.

אלי אלאלוף: תפקידנו כמחוקקים ובוודאי גם כאזרחים למצוא לכם פתרונות.

אלי אלאלוף: אל תבקשו ממני כרגע סיכום מחייב.

אלי אלאלוף: לא הייתי מספיק מוכן ואני מודה בזה.

אלי אלאלוף: נכין את עצמנו וננסה לקיים דיון בתחילת דצמבר, אני מקווה.

אלי אלאלוף: זה מיד אחרי אישור התקציב.

אלי אלאלוף: לי יש רק הערה אישית למר נקש, היות ושמעתי אותך והתרשמתי מהנכונות לעזור, תבדקו מה אתם יכולים לעשות וכמה מהר מאשר מחר בבוקר.

אלי אלאלוף: אני מבקש, תתקפו את כל הנושא של לוח הזמנים.

אלי אלאלוף: אני בטוח שאתה מודע, אבל יכול להיות שיש עוד מה לשפר.

אלי אלאלוף: אני בטוח שיש עוד מה לעשות ובאופן מידי.

אלי אלאלוף: המקרים ששמענו, מה זה הם קשים, איזה עוצמות יש במיכל.

אלי אלאלוף: אני לא יודע איך היא מצליחה לעשות את זה ולתפקד עם הילדים האחרים שלה.

אלי אלאלוף: אני מאחל רק בריאות לכולם וגם ל"תמרוש" במיוחד.

אלי אלאלוף: באמת אני נאלץ לסיים את הישיבה.

אלי אלאלוף: מר נקש תוכל להעביר לנו את הדוח של שושני?

אלי אלאלוף: כשאתה מעביר לנו תוכל להתייחס לדוח.

אלי אלאלוף: לא כעת כי אני חייב לסיים את הוועדה.

אלי אלאלוף: אנחנו חברי הוועדה נלמד אותו.

אלי אלאלוף: שוב אני מודה לכם.

אלי אלאלוף: את הדיון הבא נקיים בדצמבר.

אלי אלאלוף: אני מקווה שנבוא עם דברים ועם יותר בשורות.

אלי אלאלוף: תודה רבה.