ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 89, 2015-11-11 10:10

איתן כבל: אפשר לעבור לנושא הבא.

איתן כבל: אני חושב שעשינו מהלך יפה, אדוני מנכ"ל משרד התקשורת, ובואו ברשותכם נתקדם לנושא הבא.

איתן כבל: הגיע הנציג של האוצר?

<לאה ורון: הגיעו שניהם.

איתן כבל: ואיפה השני?

איתן כבל: כבר אמרתי לפרוטוקול מזל טוב.

איתן כבל: קרו דברים מאז שהיינו פה בדיון האחרון, אז באמת שיהיה לך ולרעייתך מזל טוב.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לעבור לנושא הבא, הוא נושא הארכיון.

איתן כבל: אבל ברשותכם, אני מבקש לומר עוד כמה דברים בהקשר הזה.

איתן כבל: קודם כול, השאלה שהעלה חבר הכנסת פולקמן, ארצה התייחסות לגבי הדין ודברים שאמור היה להתנהל בין הרשות לבין ההסתדרות.

<אחיה גינוסר: ואגודת העיתונאים.

איתן כבל: ואגודת העיתונאים – סליחה, אני מתנצל.

איתן כבל: ואומר שוב: ואגודת העיתונאים, כדי שהדברים יבואו לידי ביטוי, שלום לך.

איתן כבל: ואני רוצה לומר לאנשי האוצר, ברשותכם, לפני שאני פותח את נושא הארכיון, שהוא בעצם כמו שעורכי-דין אוהבים לומר, בקליפת אגוז דרכו אתה יכול להסתכל פנימה אל כל הדברים שמתנהלים.

איתן כבל: השיח שאני מקבל מכל כיוון, שהאוצר הפך להיות, אחרי שהעברנו פה, נלחמנו, נאבקנו, השתטחנו, ועוד נראה אם תאגיד השידור הישראלי, כפי שהתעקש שיהיה אקוניס, יצא כפי שאנחנו - - -

נחמן שי: אמר והלך.

איתן כבל: שאנחנו מבקשים שיצא ברוב פאר והדר לדרך החדשה שלו.

איתן כבל: ואני לא אומר זאת בציניות.

איתן כבל: ואני גם מנצל את ההזדמנות הזו להודות לכל העובדים שנושאים בתקופה הזו על כתפיהם את הנטל הגדול.

איתן כבל: ואין כאן, אני בטוח שאני מדבר בשמם של כל חברי הוועדה, ואני אומר זאת מכל הלב ונא להביא את זה לידיעתם.

איתן כבל: ויחד עם זאת, האוצר שהשתדל להקפיד כאן על קלה כבחמורה, בעצם יש מי שיאמר: חונק את הרשות בדרכו שלו.

איתן כבל: ובעצם כל אשר ביקשנו לעשות, לתקן, הולך להסתיים ולמות אפילו לא מיתת נשיקה כי האוצר מערים קשיים גדולים מאוד.

איתן כבל: אז ברשותך, לפני שאני צולל לתוך השיח הנוקב – והוא נוקב – על ארכיון רשות השידור, אם תוכל בבקשה לתת כמה מילות התייחסות, כדי שנדע איך אנחנו יכולים להתקדם מפה.

איתן כבל: שם ותפקיד לפרוטוקול, אתה ותיק פה.

<עפר מרגלית: עפר מרגלית, רכז תקשורת באגף תקציבים.

<עפר מרגלית: הטענות האלה – אני מכיר שהיו בתקופה שהייתה את כל הלקונה סביב האגרה.

<אתי בנדלר: סביב מה?

<עפר מרגלית: סביב אי גביית האגרה.

<עפר מרגלית: התקופה ההיא הייתה באמת תקופה בעייתית, כי איך שפורש החוק מבחינתנו ואיך שפורש מבחינת הכנ"ר – הייתה לקונה.

<עפר מרגלית: מהרגע שהדבר הזה הוסדר, וגם דרך אגב לפני שהייתה את הבעיה עם האגרה, כל עוד נגבתה אגרה, לדעתי, אתם יכולים גם לשאול את החברים פה מולנו, העניינים מתנהלים בצורה שקופה ומצוינת מול דרישת התקציב.

<עפר מרגלית: מגיע התקציב.

איתן כבל: עפר, אפשר להתפרץ לדבריך?

איתן כבל: ואקח את הזכות שלי כיושב-ראש.

איתן כבל: לא הייתי מעלה את השאלה אילו לא שמעתי מהצד שפה דברים הפוכים.

איתן כבל: אני לא מבקש לבזבז את זמננו על שיח מסדרונות.

איתן כבל: עפר, אני ברשותך - - -

<עפר מרגלית: לא, אני לא מכיר שיש טענה כזאת, אני אומר לך בשיא הכנות.

איתן כבל: אתה יודע מה, עצור כאן.

איתן כבל: אדוני הכנ"ר, עכשיו תקשיב, אני מבקש – אתה יודע מה, סליחה, אני לא מבקש, אני תובע ממך, בקצרה, כי זה לא הדיון, כי אני רוצה לצלול פנימה.

איתן כבל: ואנחנו לא מעמידים פנים.

איתן כבל: אנחנו מביטים האחד בשני, אנחנו רוצים לדעת בדיוק איפה הדברים עומדים.

איתן כבל: אני רוצה בדיוק ממך – זו חובתך ועל כך מונית.

איתן כבל: בבקשה.

<דוד האן: בסדר גמור.

<דוד האן: אדוני היושב-ראש, קודם כול נדמה לי שקלעת בדבריך כשפתחת את הנושא של הארכיון באומרך שבדיון על הארכיון תקבל תמונת מצב בעצם על ההתנהלות ברשות השידור כולה.

<דוד האן: אין דבר מדויק יותר מזה.

<דוד האן: זה נכון לחלוטין.

<דוד האן: לא אפתח באמת כרגע את הכול כי אני רוצה להתמקד, אבל לומר שרשות השידור מקבלת כסף באופן שוטף זו לא אמירה שמשקפת את המציאות.

<דוד האן: ואני לא יודע מה נושא האגרה קשור לפה, האגרה היא היסטוריה.

<דוד האן: ודאי שהוא מעולם לא היה קשור גם לנושא הארכיון, אם כבר לתפעול השוטף, מעולם זה לא היה קשור לנושא הארכיון.

<דוד האן: אני חייב לציין שהפירוק הזה הוא פירוק מאוד מאוד ייחודי ומאוד מאוד כאוב - -

עיסאווי פריג': תתמקד באוצר.

<דוד האן: - - במובן הזה שיש מפרק באופן רשמי ויש מפרק דה פקטו.

<דוד האן: והמפרק דה פקטו נוגע לא נוגע, הכול מאחורי הקלעים, אין טביעות אצבע שלו בשום מקום, אבל הכול נעשה על פיו.

<דוד האן: כל האחריות עלי כמפרק, כל הסמכויות אצלם.

<דוד האן: אני לא יכול לזקוף אצבע, להניע אצבע בלעדיהם.

<דוד האן: הם הבנק והם צריכים להזרים לי שקל אחרי שקל וזה הולך לאט.

עיסאווי פריג': הם עומדים בהתחייבויות שלהם כלפיך?

<דוד האן: לא, הכול בסדר.

<דוד האן: כל היום לדרוש עוד ועוד ועוד דיווחים, וכסף אין.

<דוד האן: עכשיו אכנס קונקרטי, בנושא הארכיון אנחנו מתריעים על זה מן היום הראשון שנכנסתי לתפקיד.

<דוד האן: למדנו את נושא הארכיון, הבנו שבנושא הארכיון נקודה אחת היא קריטית יותר מהכול, והיא הזמן.

<דוד האן: חלוף הזמן הוא האויב של ארכיון רשות השידור, שהוא היסטוריה מהלכת של מדינת ישראל.

<דוד האן: כל יום שעובר הבלאי במצב הפיזי של הסרטייה הולך וגובר.

<דוד האן: זה במצב ירוד בלתי אפשרי.

<דוד האן: אמצעי מיגון לא קיימים.

<דוד האן: רק לפני חודש – לא יודע מי קרא על כך, אני קראתי על כך – לפני חודש הייתה הצפה עקב פיצוץ בצינור בארכיון ה"ניו-יורק טיימס" בארצות-הברית.

<דוד האן: ארכיון תמונות נפגע, שיקמו חלק מזה, לא שיקמו את הכול.

<דוד האן: למזלם, להם יש גיבוי.

<דוד האן: לנו אין.

<דוד האן: פיצוץ בצינור, פילם שיידלק ויתלקח, והלך ארכיון רשות השידור.

<דוד האן: התרענו, עוד לפני שאנחנו מדברים בכלל על חידוש של הארכיון, עוד לפני שדיברנו על דיגיטציה, על כל הדברים האלה, שיש גם עליהם הרבה מה לומר ויש תוכנית עבודה מסודרת, קודם כול מיגון למצב הנוכחי.

<דוד האן: אנחנו חודשים מתעסקים בזה.

<דוד האן: אז כל דבר יכול להיות תהליכים.

<דוד האן: זה נכון, חשוב שיהיו תהליכים.

<דוד האן: עד גבול מסוים.

<דוד האן: הזמן פה - - -

נחמן שי: בכמה כסף מדובר?

נחמן שי: דבר במספרים.

<דוד האן: מה, על המיגון?

איתן כבל: אני מכיר את זה, ארחיב את השאלה של חבר הכנסת נחמן שי.

איתן כבל: נלך מן הכבד אל הקל הפעם.

איתן כבל: אמור לי מה המסגרת שנדרשת כדי להפוך את הארכיון שכבר יש לי דז'ה וו מסיפורי הארכיון האלה, כמה העלות כדי להביא אותו למקום אחר לגמרי שאתם מצפים?

איתן כבל: ומה נדרש כדי לעשות את זה למקוטעין, כדי למשל שחס וחלילה מחר לא יהיה שריפה, הדבר הבסיסי שקוראים לו מטפים שיכולים לפעול בתוך המקום הזה, ומה קורה בימים אלה?

<דוד האן: מאה אחוז.

<דוד האן: אז אחלק את זה לשניים.

<דוד האן: באמת, לעניין המיגון אנחנו יושבים בפעם האני לא יודע כמה, כי כל פעם גורמים עלומים כלשהם מרשות השידור תמיד יעלו טענות וידאגו להפיץ אותן, כאילו שמבצעים מהלכים בצורה לא ראויה, רק כדי להשהות דברים או בשל שיקולים אני לא יודע מה אחרים.

<דוד האן: אנחנו נמצאים בדיון האלף על העניין של המטפים וכן הלאה, כשאת הדיונים האלה ניהלנו עוד כשהשר ארדן היה השר הממונה על רשות השידור.

<דוד האן: זו מסגרת כספית של סדר גודל של כ-6,000,000 שקלים.

עיסאווי פריג': זה הכול?

נחמן שי: זה הבטחת המיגון?

<דוד האן: כן.

נחמן שי: אתה לא מדבר על השימור עכשיו.

איתן כבל: כולל דיגיטציה?

<דוד האן: לא לא לא.

איתן כבל: למה נבהלתם?

נחמן שי: לא, זה רק הזרנוקים שיפעלו אם תהיה שריפה.

איתן כבל: הבנתי הבנתי.

<דוד האן: נושא השימור ארוך הטווח של הארכיון – דיגיטציה, כשהדיגיטציה לא מתחילה ב-day one של הטיפול, קודם כול צריך להכין את החומרים לדיגיטציה, לתקן אותם.

<דוד האן: זה סיפור שלם.

<דוד האן: יש תוכנית עבודה שלמה שגובשה שמבוססת על התקשרויות קודמות של רשות השידור שעודן בתוקף, כולל עם אוניברסיטת הרווארד, כולל חברה מבצעת מטעם אוניברסיטת הרווארד כאן בארץ.

<דוד האן: All in all, הפרויקט הזה מוערך על ידינו בתוכנית מפורטת שהצגנו בסדר גודל של 130,000,000 שקלים.

עיסאווי פריג': מה לגבי הגיבוי?

עיסאווי פריג': ציינת הגיבוי.

איתן כבל: אין דבר כזה גיבוי שוטף נכון להיום.

איתן כבל: נכון להיום הדבר היחיד שיכול לשטוף את זה זה המים שייכנסו.

נחמן שי: הכנ"ר, איך הגעתם ל-130,000,000 שקל?

נחמן שי: זאת עלות הדיגיטציה של הארכיון הנוכחי של רשות השידור?

<דוד האן: כן.

<דוד האן: יש פירוט שלם - - -

נחמן שי: של המעבר מחומרים מתכלים לחומרים - - -

איתן כבל: הפרויקט מאל"ף ועד תי"ו.

<דוד האן: מאל"ף ועד תי"ו, מדברים פה על ההכנות של החומרים לשימור - - -

נחמן שי: יש לי כמה כתבות שנעלמו.

נחמן שי: ובילי ניסתה למצוא אותן, לא מצאה אותן.

<דוד האן: כן, יש כמה.

<עמית ליאור: - - - מהכסף של שלדון אדלסון?

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: חברים, ברשותכם, בואו נתקדם.

איתן כבל: עכשיו הכנ"ר הציג בקליפת אגוז את העניין.

איתן כבל: הוא אמר כאן, עפר, שני דברים.

איתן כבל: הוא אמר שהקול קול יעקב והידיים ידי עשיו בתהליך הזה שקוראים לו רשות השידור.

<דוד האן: אני מבין שאדוני היושב-ראש מכוון לפרשת השבוע.

יוסי יונה: יצא ככה טוב.

יוסי יונה: פרשת תולדות עכשיו.

איתן כבל: מאז שעשיתי קמפיין למזוזות אני נזהר, שלא עוד יעשו עלי כתבות שאני חס וחלילה גם יהודי.

איתן כבל: עפר, שמעת את הכנ"ר.

איתן כבל: הכנ"ר אמר את הדברים בצורה ברורה, לא מתחמקת, לא ליד, אמר: אתם פשוט הורגים את הכול, מהארכיון ועד – בקיצור, לא יקום תאגיד ציבורי חדש לשיטתם.

רועי פולקמן: לשיטת מי לא יקום?

איתן כבל: לשיטתו של הכנ"ר.

<עפר מרגלית: אני לא מבין מה זה קשור.

<קריאה: יקום אולי תאגיד, אבל בלי הארכיון, בלי הרחבות.

רועי פולקמן: ארכיון זה דיון אחר.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, דיון על הקמת התאגיד הוא דיון חשוב, קיימנו אותו - - -אני לא חושב שזה הדיון.

איתן כבל: קודם כול, אני מודה לאדוני שמנהל לי את הדיון.

איתן כבל: ברשותך, אני אומר זאת, שאין לי כוונה לפתוח את הדיון עכשיו.

איתן כבל: האמת, זה מה שהוא אמר.

איתן כבל: לא ביקשתי מעפר עכשיו לפתוח את כל היריעה, אלא לומר: הדברים שנאמרו כאן, אני אומר אותם, גברתי, בצורה ברורה.

איתן כבל: אני לא אומר: אולי יקום – לא יקום.

איתן כבל: לפי הדברים שאומר כאן הכנ"ר, באופן שבו הדברים מתנהלים, בסופו של התהליך הזה, מהארכיון שהוא אבן מרכזית בתהליך הזה, עבור דרך העובדים, עד הפקת יצירת מקור – לא יקום.

<אתי בנדלר: יקום על ריק.

איתן כבל: לא, זה לא נקרא יקום.

עיסאווי פריג': לפני שנשמע את האוצר יש לי - - -

נחמן שי: איתן, אני רוצה להתייחס.

איתן כבל: אז עיסאווי ונחמן.

עיסאווי פריג': ברשותך, כאן עלו דברים, אני אישית הופתעתי איך הדברים מתנהלים.

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את מנהלת הארכיון, איך הדברים התנהלו עד עכשיו שם.

עיסאווי פריג': בשתי דקות.

איתן כבל: יותר טוב לך שלא תשמע.

עיסאווי פריג': איפה מנהלת הארכיון?

עיסאווי פריג': נשמע שתי דקות איך הדברים התנהלו.

עיסאווי פריג': לי זה חשוב.

עיסאווי פריג': מה, לא היה גיבוי עד עכשיו לפני זה?

עיסאווי פריג': הדברים התנהלו ככה?

נחמן שי: היא תספר לך סיפורי אלף לילה.

איתן כבל: עיסאווי, אתן, אוקיי.

איתן כבל: בבקשה, נחמן.

נחמן שי: תראו, הסוגיה הזאת מוכרת לי היטב בתקופה שהייתי יושב-ראש רשות השידור, והוזעקתי לא פעם ולא פעמיים כדי לנסות ולחלץ את הארכיון, שאז כמובן היה עולה הרבה פחות ואז היו עולים על המסלול, והבעיה הזאת כבר היום הייתה נפתרת בצורה כזו או אחרת.

<אתי בנדלר: על איזה שנים אתה מדבר?

נחמן שי: על 2000, 15 שנה.

נחמן שי: וכבר אז זה היה קרוב לנקודת – עכשיו, אני תמה בכלל איך הם יכולים למצוא משהו בארכיון הזה, איך הם יכולים להוציא אותו.

<בילי סגל: אפשר הכול למצוא.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: באמת, הארכיון נראה כמו ארכיון, במקום שייראה כמו ה-state of the art, שהיום נראים הארכיונים בכל העולם.

נחמן שי: זאת הבעיה האמיתית.

נחמן שי: בכלל זה במקרה ברשות השידור, לצורך העניין.

נחמן שי: במקרה רשות השידור הייתה שם מ-67'-68' והתחילה לתעד, אחרת אף אחד לא היה עושה את זה, ומדינת ישראל לא היה לה היום כמעט שום תיעוד בפילם או בווידיאו.

נחמן שי: לא היה.

נחמן שי: הם היחידים שעושים את זה, בלעדיהם אין.

נחמן שי: כשהתחלנו ברשות השנייה, גם כן נקטתי שיטה של לשמור, הוריתי להם ובסוף עשינו את זה בעצמנו, לשמור את כל החומרים המשודרים בערוץ 2 לסוגיו.

נחמן שי: אבל אני לא יודע מה קורה שם.

נחמן שי: הדבר הכי מרכזי זה שמה.

נחמן שי: אי-אפשר יהיה לספר את ההיסטוריה של מדינת ישראל בעוד 100 שנה בלעדיהם, אי-אפשר יהיה.

<אסנת טרבלסי: בעוד עשר שנים.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: אני מסתכל קדימה.

נחמן שי: לכן אני חושב שגם בכלל צריך לחשוב על מקורות כספיים מחוץ לרשות השידור.

נחמן שי: אולי הארכיון הלאומי, אולי איזושהי דרך אחרת.

נחמן שי: הם לא יוכלו לקחת 130,000,000 שקל, הם בקושי עוברים כל חודש תשלום משכורות.

נחמן שי: ולכן אני חושב שאתה צריך לקחת על עצמך תפקיד מוביל בעניין הזה.

נחמן שי: אנחנו צריכים לצלצל בכל הפעמונים – שלמה, אתה יושב פה, תעביר את זה לראש הממשלה, היסטוריה הוא יודע, חוץ מפה ושם טעויות - - -

<קריאה: - - -

נחמן שי: לא, עזוב, לא מתחשבנים אתו עכשיו.

נחמן שי: הוא היסטוריון, הוא מבין, הוא מבית – זה כמו שיש לכם את המועצה, יש לכם את הקרן הזאת לשימור.

רועי פולקמן: כן, של פינסקי, יש שם מלא כסף.

נחמן שי: אני לא יודע אם יש מלא.

רועי פולקמן: אני יודע שיש מלא.

נחמן שי: מוכרח להימצא מקור חוץ תקציבי.

נחמן שי: זאת תהיה, אני לא אוהב את הביטוי הזה, זאת תהיה בכייה לדורות.

נחמן שי: אני לא אוהב את זה, אבל זאת תהיה בכייה לדורות.

נחמן שי: והאישה המופלאה הזאת שיושבת שם, בילי, היא מחזיקה בציפורניים ובידיים ובכל מה שיש לה כדי שהעסק הזה לא ייפול.

נחמן שי: רק תדעו להעריך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אי-אפשר לשכפל אותך, אז ככה גם כן יעשו דיגיטציה.

<קריאה: ישמרו עלייך.

איתן כבל: כן, פרופ' יוסי יונה.

יוסי יונה: תראו, אני באמת, אדוני היושב-ראש, רוצה להצטרף, בכאב הייתי אומר, לדברים שחברי נחמן שי אמר.

יוסי יונה: הדברים האלה ממש לא יעלו על הדעת, סליחה על השימוש בקלישאה מהסוג הזה.

יוסי יונה: אבל אם אנחנו חברה שכל הזמן חוגגת את העבר שלה, רוצה להתחבר אל העבר שלה, מציינת את ההיסטוריה שלה העמוקה, הארוכה, והנה התנהלות שבאמת לא ניתן לתאר אותה אלא כהתנהלות מופקרת למול מה שאתה כינית בצדק רב, נחמן שי, נכס לאומי.

יוסי יונה: הרי היה צריך להפריד את זה באמת מכל הסוגיות של הכונס נכסים והפירוק ותקופת המעבר וכו'.

יוסי יונה: התגייסות, התגייסות שהיא ציבורית, התגייסות שהיא אמיתית, התגייסות שהיא מעניינינו.

יוסי יונה: ההיסטוריה שלנו מונחת שם והיא נרקבת.

יוסי יונה: זה לא יתואר דבר שכזה, שההיסטוריה שלנו, נותנים לה להיות בתוך שלוליות, דפים שהם לא יודע מה, סרטים מתפוררים וכו'.

יוסי יונה: איך אפשר בכלל לקבל דבר כזה?

יוסי יונה: עכשיו, אני לא יודע, נחמן אומר: הגוף הזה והאחר.

יוסי יונה: לא, זו צריכה להיות איזושהי באמת קריאת פעמונים מצלצלים לראש הממשלה, למדינת ישראל, לממשלת ישראל, פשוט לגייס את הסכום הזה, ולהגיד שזה אתם יודעים מה, פרויקט ייחודי.

יוסי יונה: לא עסקנו פה בשידור הציבורי, אוקיי?

יוסי יונה: עזבו את כל הנושא הזה.

יוסי יונה: אלא פשוט לומר: יש כאן איזשהו פרויקט הצלה של הארכיון הזה.

יוסי יונה: אני פשוט לא מבין כיצד נושא שכזה אפילו הופך להיות חלק ממשא ומתן בתהליך המעבר בין העבר לבין העתיד.

יוסי יונה: ואני מתריע ותובע מכולנו שנתגייס לדבר הזה באמת כפרויקט לאומי, אחד מהחשובים ביותר שניצב לפנינו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, גברתי, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<אסנת טרבלסי: אסנת טרבלסי, יושבת-ראש פורום היוצרים הדוקומנטריים.

<אסנת טרבלסי: ואני רוצה בצניעות לקחת איזשהו קרדיט לעובדה שדנים פה, כי נזעקנו לפני כשבועיים אחרי שהגיעו אלינו, אלי במיוחד, כי היצירה הדוקומנטרית ניזונה, זו הזרוע הכי חשובה שלנו, כשאנחנו עושים סרטים, אם עושים עכשיו סדרה על תולדות ארץ ישראל לרשות השידור, ואם עושים סרטים כמו העיוורים שזכה אתמול גם בפרסים על משוררות, סופרים וכו'.

<אסנת טרבלסי: המצב של הארכיון הוא בכי רע, ולא אחזור על הדברים שאמרו חברי הכנסת.

<אסנת טרבלסי: אני רק רוצה להוסיף עוד שני דברים.

<אסנת טרבלסי: המצב הפיזי של הסלילים ושל החומרים הוא בכי רע.

<אסנת טרבלסי: אבל גם הסיטואציה שאנחנו כיוצרים באים, תבינו, וזה שנים כבר – עשיתי עכשיו סרט על הסרט הערבי של יום שישי.

<אסנת טרבלסי: היינו צריכים לראות סרטים.

איתן כבל: דרך אגב, דרך הסרט הערבי אפשר לראות את כל השינוי שחל.

איתן כבל: ממש.

<אסנת טרבלסי: לגמרי.

<אסנת טרבלסי: אביא לראות את – עכשיו, באים לחפש חומרים, הקטלוג הוא ידני רוב הזמן.

<בילי סגל: לא, הכול ממוחשב.

<אסנת טרבלסי: לא, אבל יש דברים שצריך.

<אסנת טרבלסי: אם אנחנו רוצים למצוא דברים שנמצאים בפילם, אנחנו צריכים לעשות להם העברה על חשבוננו, באולפנים שאומרים לנו ברשות השידור, לא בכל מקום.

<אסנת טרבלסי: יש איזה כאוס.

<אסנת טרבלסי: ולא נדבר על ארכיון הרדיו.

<אסנת טרבלסי: סליחה, את צודקת, בארכיון הרדיו, אם אראה לכם איך הדברים מקוטלגים, אתם לא תאמינו שאנחנו ב-2015.

<אסנת טרבלסי: זה פשוט לא יתואר: כרטיסיות שהכתב עליהן - - -

<מנחם גרנית: לא לא, כל הכרטיסיות עברו דיגיטציה.

<מנחם גרנית: סליחה.

<אסנת טרבלסי: סליחה, עכשיו עושים סרט על בן גוריון, הבמאי שלח לי תמונות של הכרטיסיות, שהן חצי מחוקות.

<מנחם גרנית: תשלחי אותו אלי, אראה לו בדיוק איך מחפשים במערכת הממוחשבת שלנו.

<אסנת טרבלסי: שלא נדבר על איך המצב של הדברים נמצא.

<מנחם גרנית: לא לא, זה לא נכון.

<קריאה: סליחה, לא, הוא המנהל שמה.

<אסנת טרבלסי: בסדר, אני אומרת את זה על סמך ההתנסות של יוצרים שעושים סרטים ומגיעים, גם לארכיון הרדיו וגם לארכיון הטלוויזיה, וצריך לעשות את העבודה הזאת.

<אסנת טרבלסי: מעבר לזה, שפה אולי גם נצביע על עוד כשל שקורה בתקשורת הזאת בין הכנ"ר לבין האוצר, שפיטרו אנשים ולא הביאו אנשים חדשים ונוצר – יש עכשיו את בילי, אני לא יודעת אם יש לה עובד או שניים, הם לא יכולים לעמוד בעומס הפניות.

<אסנת טרבלסי: הם לא יכולים לעמוד בעבודה שהם צריכים לעשות.

<אסנת טרבלסי: אז זה גם צריך.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: ד"ר תהילה אלטשולר, בבקשה, המכון הישראלי לדמוקרטיה.

<תהילה אלטשולר: בוקר טוב.

<תהילה אלטשולר: אני רוצה להתחיל במה שאמר הכנ"ר פה קודם על זה שהארכיון באמת הוא המיקרוקוסמוס בשביל להבין את כל מה שקורה ברשות השידור.

<תהילה אלטשולר: מבקר המדינה כבר דיבר על זה, ועדת לנדס דיברה על זה, ואין שום צורך לחזור.

<תהילה אלטשולר: אף אחד לא היה נותן לילדים שלו להיות בתנאים פיזיים כמו אלה שאנחנו נותנים לנכסי התרבות של מדינת ישראל להיות בהם.

<תהילה אלטשולר: אנחנו מאוד עסוקים בלהגן על כל מיני דברים מפני סיכונים לא קיימים, ואנחנו לא דואגים לארכיון של רשות השידור.

<תהילה אלטשולר: אבל אני רוצה לגעת פה בשתי נקודות.

<תהילה אלטשולר: הנקודה הראשונה היא שאלה שמופנית כלפי האוצר.

<תהילה אלטשולר: כל הזמן מדברים פה על הכנ"ר שפונה לאוצר והאוצר שמחזיר לכנ"ר.

<תהילה אלטשולר: מה קורה שם באמצע?

<תהילה אלטשולר: מהי פרוצדורת המימון של רשות השידור היום?

<תהילה אלטשולר: איך בדיוק תהליך קבלת ההחלטות הזה מתרחש?

<תהילה אלטשולר: איפה השקיפות של התהליך הזה?

<תהילה אלטשולר: יש רואה חשבון חיצוני, הוא זה שצריך להחליט לגבי ההתקשרויות – הוא מעכב?

<תהילה אלטשולר: באוצר מעכבים?

<תהילה אלטשולר: איך יכול להיות מצב שהתחייבו לתת 6,000,000 שקלים למטפים, in heaven's name, אנחנו לא מדברים עדיין בכלל על הארכוב של הארכיון – איפה הם?

<תהילה אלטשולר: והדבר הזה הוא דבר שבעיני טעון הבהרה.

<תהילה אלטשולר: ויש צורך שהוועדה תדרוש לדעת אותו.

<תהילה אלטשולר: איך נעשית או איך מתרחשת פרוצדורת המימון של השידור הציבורי עכשיו?

<תהילה אלטשולר: בנוסף, אני חושבת שמה שעוד היינו שמחים לראות, ארגוני היוצרים וארגוני החברה האזרחית, זה את תוכניות העבודה שנעשו כדי להציל את הארכיון.

<תהילה אלטשולר: זאת תוכנית עבודה רב-שנתית, נוכל להסתכל עליה, אולי גם חברות מסחריות אחרות שיש להן רעיונות בצורה קצת יותר אפקטיבית, אולי קצת יותר זולה, אולי יהיה משקיע שיהיה מעניין אותו להיכנס לדבר הזה.

<תהילה אלטשולר: אנחנו רוצים לראות את תוכניות העבודה, אנחנו רוצים להיות מסוגלים לעקוב אחר היחס בין התכנון לביצוע.

<תהילה אלטשולר: והערה אחרונה, והיא באמת קשורה גם לדיון קודם.

<תהילה אלטשולר: אחת המטלות שלקחתי על עצמי כארגון חברה אזרחית סביב תהליך החלפת המנוע תוך כדי נסיעה שמתרחש כאן עם רשות השידור, הוא לוודא שלא נקבל עוד מאותו דבר.

<תהילה אלטשולר: והדבר הזה נכון גם לגבי העתקת מסמך נקדי כמות שהוא ב-2015, שזה דבר חסר שחר בעיני.

<תהילה אלטשולר: אבל בה במידה אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו באמת שומרים על הארכיון ברמה העמוקה שלו, מתוך תפיסה שמי שיצטרך להשתמש בו אחר כך אלה אזרחי מדינת ישראל.

<תהילה אלטשולר: האם ארכיון רשות השידור צריך - - -

עיסאווי פריג': את מי זה מעניין?

<תהילה אלטשולר: אותי זה מעניין.

<תהילה אלטשולר: זה מעניין את הילדים שלי בעיקר.

עיסאווי פריג': אין אקזיט שם, מה יעניין את האוצר?

עיסאווי פריג': אין אקזיט.

<תהילה אלטשולר: זה מעניין בעיקר את הילדים שלי.

<תהילה אלטשולר: ומה שאני רוצה לומר פה, ובאמת הרחבתי על זה בחוות הדעת, אבל להגיד את זה במשפט אחד: ארכיון רשות השידור לא עומד לבד, הוא חלק ממארג הרבה יותר רחב של מידע שמגיע לנו לקבל.

<תהילה אלטשולר: זה יכול להיות מידע מהלמ"ס וממרכז מיפוי ישראל, זה יכול להיות מידע על התיאטרון הלאומי, הצגות של התיאטרון הלאומי.

<תהילה אלטשולר: הממשק כדי לחפש את התכנים האלה יהיה חייב להיות ממשק אחיד.

<תהילה אלטשולר: לא יכול להיות מצב שבו אנחנו עסוקים היום רק בסלילים ולא שואלים את עצמנו איפה החזון, מה צריך להיות החזון.

<תהילה אלטשולר: האם החזון צריך להיות למשל שכל המידע צריך להיות פתוח בצורה חינמית?

<תהילה אלטשולר: שכל המידע צריך להיות פתוח בצורה חינמית אולי גם לשימוש מסחרי?

<תהילה אלטשולר: הרי הדבר הזה נעשה מכסף ציבורי, יפוצו מעיינותיו החוצה.

<תהילה אלטשולר: כל השאלות האלה הן השאלות שאין לגביהן מספיק דיון ציבורי היום.

<תהילה אלטשולר: לכן, אם יורשה לי, כשבאמת מתחילים או ממשיכים את התהליך הזה, חשוב מאוד לשתף את התקשוב הממשלתי, חשוב מאוד לשתף את גנז המדינה.

<תהילה אלטשולר: אלה אנשים עם יידע איך משמרים יידע לדורות הבאים.

<תהילה אלטשולר: תחשבו על "גוגל", השאלה של הקטלוג הופכת להיות השאלה הכי חשובה בעידן הדיגיטלי.

<תהילה אלטשולר: ולכן לחשוב היום באיזה דרך אנחנו מארכבים את הארכיון, היא זאת שתעזור לנו.

<תהילה אלטשולר: כי אמרה פה בילי נכון, אפשר אולי למצוא כל דבר היום בארכיון רשות השידור, אבל זה עולה המון כסף.

<בילי סגל: לא לא לא.

<תהילה אלטשולר: רק שנייה.

<תהילה אלטשולר: למה זה עולה המון כסף?

<תהילה אלטשולר: תרשו לי להציע לכם.

<תהילה אלטשולר: זה פרדוקס ארכיון רשות השידור.

<תהילה אלטשולר: ככל שנתמהמה עם הדיגיטציה, ככה יעלה יותר כסף לחפש בארכיון, ויעלה יותר כסף לקבל את החומרים.

<תהילה אלטשולר: כמה שהשליפה של המידע תהיה יותר פשוטה, כך באמת עלות החיפוש תרד.

<תהילה אלטשולר: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני רק רוצה ברשותכם להזכיר, שוחחתי - - -

<אחיה גינוסר: את הנדל"ן גם אפשר לחלק, כי זה כספי הציבור.

<אחיה גינוסר: אפשר לחלק את זה לאנשים.

<אחיה גינוסר: מה זה שייך?

<תהילה אלטשולר: מה זה שייך?

<אחיה גינוסר: איזו מין אמירה זאת?

<עמית ליאור: מה זאת אומרת מה זה שייך?

<עמית ליאור: הציבור נהנה?

<עמית ליאור: אין לו רשות להיכנס ולראות את נכסי הצאן ברזל שלו?

<אחיה גינוסר: גם הפרסומות בקול ישראל הן כספי ציבור, אז נחלק אותן גם?

<אחיה גינוסר: מה זה השטויות האלה?

איתן כבל: חיקה.

<קריאה: לא, נמשיך לשלם - - -

<אחיה גינוסר: יש עוד ארכיון - - - כסף בעולם?

איתן כבל: סליחה, אוציא אתכם מפה, זה משעמם אותי מה שאתם אומרים.

איתן כבל: סליחה, אם לא שמתם לב.

איתן כבל: מאוד משעמם.

איתן כבל: אני רוצה להגיד לכם את הדבר הבא.

<עמית ליאור: - - -

איתן כבל: סליחה, אתה רוצה שאוציא אותך?

<עמית ליאור: לא, חס וחלילה.

איתן כבל: די, עזוב.

איתן כבל: שנייה, אני רוצה להבהיר.

איתן כבל: מה אתם מפרשנים אחד את השני?

איתן כבל: היא לא אמרה דבר כזה.

איתן כבל: אני מבין את מה שאתה אומר, אתה מגן על מי שאתה צריך להגן, היא בסך הכול אמרה, דרך אגב זאת אמירה שרצה כבר שנים בחלל האוויר, יכול להיות שאין לה בסיס, יכול להיות שאין לה בסיס.

<תהילה אלטשולר: אני משתדלת בדרך כלל לא לומר אמירות שאין להן בסיס.

איתן כבל: תהילה, לא אמרתי שאת יושבת קרנות ושמעת את זה באיזושהי פינה.

איתן כבל: לא אמרתי.

איתן כבל: כתבת פה דוח, הוא מספיק גדול, ויש כאן דוח של מבקר המדינה שאומר את הדברים דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: כל הנקודה היא, חיקה, שהיא בסך הכול אמרה פה דברים מאוד ברורים.

איתן כבל: אני מכיר את זה, זה בסדר גמור שאתה מגן על המערכת, אבל לא צריך להיסחף עם האמירה הזאת.

איתן כבל: כי זה לא הסיפור, הסיפור הוא כאן, כפי שאומר מבקר המדינה, ואני מצטט, אם יורשה לי, הוא אומר כך: "שימור וגיבוי של נכסי מורשת – החומרים השמורים בארכיונים של הרשות נתונים בסכנת כליה" – כליה זאת לא מילה מכובסת – "בשל היעדר התנאים הנדרשים לאחסון נאות, בשל עייפות החומר של הפורמטים השונים ובשל שחיקה של הסרטים מהשימוש התכוף בהם.

איתן כבל: נוסף על כך, ארכיוני הרשות אינם עומדים בדרישות הבטיחות למניעת שרפות ואין בהם מערכות לגילוי אש ואף לא מערכות לכיבוי אש.

איתן כבל: רוב החומרים ששודרו בערוץ הראשון ממועד הקמתו ועד ינואר 2013" – עכשיו אנחנו בנובמבר 2015 – "אינם מגובים.

איתן כבל: רק בשנת 2012 תקצבה הרשות את הגיבוי של כל מערך ההקלטות של שידורי הרדיו".

איתן כבל: ומסכם המבקר: "על הנהלת הרשות לפעול בנחישות ובמרץ להשלמת פרויקט הדיגיטציה ברדיו ובטלוויזיה ולהיערך להשלמת ההמרה של הסרטים שאין בכוונת האוניברסיטה לממן את המרתם.

איתן כבל: כל דחייה נוספת של השלמת הפרויקט עלולה לגרום לאבדנם של החומרים ולעכב את הנגשת חומרי הארכיון לציבור הרחב.

איתן כבל: על הנהלת הרשות לנקוט את האמצעים הנדרשים לאחזקת חומרים ארכיוניים בהתאם לתנאי השימור והגניזה הנדרשים על ידי גנזך המדינה, וכן עליה לפעול לאלתר לעמידה בהוראות הבטיחות למניעת שרפות.

איתן כבל: על הנהלת הרשות להפיק לקחים מהממצאים שהועלו לגבי תוצאות המכרז לשיקום סרטי הפילם, וכן עליה ליצור כלים יעילים לפיקוח על ביצוע שירותים הניתנים לה, כדי שתמלא את חובתה כנאמן הציבור – המופקד על אינטרסים ציבוריים ועל כספי ציבור – להבטיח כי ייעשה שימוש מיטבי בכספי ציבור".

איתן כבל: דהיינו, קודם כול, כל מה שכולנו אמרנו, המבקר אמר בצורה הכי ברורה, הכי חדה, לא ליד, לא מכובס.

איתן כבל: עכשיו, אני אומר לכם, מי שהיום מנהל את רשות השידור: המבקר לא סופר מי היה אז – היום אתם המנהלים, האחריות היא שלכם.

איתן כבל: ואני אומר לכם, שאני תובע מכם לצלצל בכל הפעמונים, כמו שאחד מחברי הכנסת כאן אמר, ולהדגיש, אם הבעיה, לא נצא מכאן עד שנדע בדיוק על מי אנחנו מכוונים את כל ה"ספוטים", את כל הזרקורים, כדי שנדע בדיוק מה הולך להיות עם הארכיון.

איתן כבל: אנחנו לא יוצאים מכאן, יאיר, בלי שאנחנו יודעים - -

עיסאווי פריג': על מי מוטלת האחריות.

איתן כבל: - - על מי מוטלת האחריות ומי צריך לתת את התשובות, כי אני אומר לכם: בעיני יש כאן עניין פלילי, אם לא מטפלים בסיפור הזה.

יוסי יונה: רשלנות פלילית.

איתן כבל: יש פה רשלנות פלילית.

איתן כבל: אני אומר את זה.

איתן כבל: אני חובב היסטוריה.

איתן כבל: דרך אגב, לפרוטוקול רק, מה שאמר חבר הכנסת עיסאווי פריג', שלא תטעי, הוא לא יצא חוצץ נגד דברייך, הפרוטוקול לא מבין ציניות.

איתן כבל: הוא התייחס לדברים בציניות, שהטיפול לא נעשה כי אין כאן איזה סוג של אקזיט שאפשר לעשות ממנו רווח.

עיסאווי פריג': נכון, אין לו רווח.

איתן כבל: בבקשה, יאיר, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<יאיר טרצ'יצקי: יאיר טרצ'יצקי, יו"ר ארגון העיתונאים.

<יאיר טרצ'יצקי: קודם כול, אני מרגיש שלמדתי היום פה מהאוצר שיעור טוב לחיים: אם תעצור אותי המשטרה על מהירות מופרזת, אגיד שאני חושב שיש פה איזה לקונה בחוק ושיש לי חוות דעת משפטית שאומרת שאפשר לנסוע הרבה יותר מהר ממה שכתוב בחוק.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שחלק מרכזי מכל הסיפור פה של רשות השידור, וזה נוגע גם לארכיון אבל נוגע גם לדברים אחרים, זה העניין של המימון.

<יאיר טרצ'יצקי: למיטב הבנתי, אין שום לקונה בחוק.

<יאיר טרצ'יצקי: זאת אומרת, היועצת המשפטית של הוועדה כבר אמרה שהחוק אומר בצורה מפורשת מי היה אמור לממן את רשות השידור.

<יאיר טרצ'יצקי: נאמרה שיש איזה חוות דעת משפטית מסתורית שיש למשרד האוצר, שמאפשרת לו על פניו לפעול בניגוד לחוק, כפי שכל היתר תופסים אותו.

רועי פולקמן: אני רק לא מבין איך זה קשור לדיון.

רועי פולקמן: יש פה דיון על הארכיון שלאורך שנים לא טיפלו בו.

רועי פולקמן: עכשיו בזמן פירוק צריך 130,000,000, זה לא חלק מהפירוק.

רועי פולקמן: רגע, אז עם כל הכבוד, מה זה קשור לדיון הזה?

<יאיר טרצ'יצקי: תודה על ההערה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שאחרי הרבה מאוד פעמים שאנחנו מקיימים את הדיונים האלה פעם אחרי פעם, אני חושב שמשרד האוצר צריך להראות את חוות דעת הזאת ולהראות על מה היא מתבססת.

רועי פולקמן: - - - מה קשור?

<יאיר טרצ'יצקי: אגיד למה זה קשור.

<יאיר טרצ'יצקי: כי אני חושב שעניין ארכיון רשות השידור הוא בסך הכול עוד דוגמה לבעיה שדברים פה לא מתנהלים כמו שצריך.

רועי פולקמן: יש מלא בעיות ברשות השידור, כי היא לא נוהלה לאורך שנים.

רועי פולקמן: זה לא קשור לעובדות.

רועי פולקמן: למה הארכיון מוזנח 20 שנה?

רועי פולקמן: זה קשור לפירוק?

<יאיר טרצ'יצקי: תראה, לא היית חלק מהליך החקיקה של חוק רשות השידור, לא היית אז חבר כנסת.

רועי פולקמן: לא, לפחות בגרסה - - - הייתי מעורב, אני חבר הוועדה, עבדנו על זה לאורך - - -

<יאיר טרצ'יצקי: אוקיי.

<יאיר טרצ'יצקי: אני לא חבר כנסת, אבל עדיין יש לי זכות דיבור בלי הפרעות.

איתן כבל: אתה צודק.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שישבנו לפני קצת יותר משנה הרבה מאוד אנשים שיושבים פה בחדר, אבל גם אנשים אחרים, והיינו חלק מתהליך חקיקה שהובטחו בו הרים וגבעות, ומאז אותם הרים וגבעות שהובטחו דברים פשוט מתנהלים לא כמו שצריך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תיכף נשמע את האוצר.

איתן כבל: כן, בילי.

<בילי סגל: אני קודם כול רוצה לברך על הדיון הזה.

<בילי סגל: ואני חושבת שהריבון אכן צריך להידרש, כפי שנעשה במדינות אחרות, להצלה של ארכיון לאומי.

<בילי סגל: בממשלה כבר הכריזו לפני כמה שנים שהארכיון הוא לאומי, אבל אין כיסוי פיננסי לזה.

<בילי סגל: וזה תפוח אדמה לוהט שזורקים אותו מאחד לשני.

<בילי סגל: הנהלות מתחלפות.

<בילי סגל: אני יודעת שהכנ"ר עשה מאמצים גדולים מרגע שהוא נכנס, אבל בלי כסף זה לא יזוז.

<בילי סגל: וה-130,000,000 – לא צריכים לשים אותם על השולחן ברגע זה.

<בילי סגל: זו תוכנית לחמש שנים.

<בילי סגל: ואני חושבת שאם כל המדינות עשו את זה, יש פה מספיק כסף, אני קוראת כל יום בעיתונים איך מאות מיליונים רצים ממקום למקום.

<בילי סגל: הארכיון שלנו, בזכות כוח אדם מקצועי, שעזב אגב מרביתו בעזיבה לא מבוקרת, ארכיון הטלוויזיה מקוטלג לעילא ולעילא, יש לנו היום שני ארכיונים, מ-2013 יש לנו ארכיון דיגיטלי.

<בילי סגל: ואין לו גיבוי, צריך להיות גיבוי במקום מרוחק.

<בילי סגל: והארכיון האנלוגי שמן הסתם בגלל האמצעים שלו, הפורמטים השונים, לא היה לו מעולם גיבוי.

<בילי סגל: הדברים הללו נמצאים בסכנת כליה.

<בילי סגל: הארכיון בשנתיים-שלוש האחרונות עשה את כל ההכנות לפרויקט הדיגיטציה.

<בילי סגל: הסבנו את כל התוכנות של מסדי הנתונים האנלוגיים והכנו את זה לפרויקט דיגיטציה.

<בילי סגל: זו עבודה שחורה וקשה מאחורי הקלעים.

<בילי סגל: מה שאנחנו צריכים עכשיו זה את התשתית הטכנולוגית.

<בילי סגל: וכאן יש כסף, יש לנו תוכנית עבודה.

<בילי סגל: לא תהיה ברירה, נצטרך לגייס אנשים חדשים ולהכשיר אותם.

<בילי סגל: אבל אני חושבת שאנחנו חייבים עכשיו לעשות את זה.

<בילי סגל: מישהו צריך להיות אחראי, כפי שיושב-ראש הוועדה אמר, ולהתחיל את זה עכשיו.

<בילי סגל: כי עברה כבר שנה, הסרטים התדרדרו, תחלוף עוד שנה.

<בילי סגל: צריך להחליט מי עושה את זה, ביחד עם התאגיד החדש, להתחיל את זה ולהעביר את זה לתאגיד החדש.

<בילי סגל: אבל מה שהברור שהסטגנציה הזאת, לא ניתן להמשיך אותה.

עיסאווי פריג': צריך להצביע על אחראי.

עיסאווי פריג': מי לוקח את האחריות ואת מי מאשימים?

איתן כבל: חברים, אנחנו צריכים להתכנס לכדי סיום החלק הזה.

איתן כבל: אדוני הכנ"ר, בבקשה.

<דוד האן: דבר אחד אני רוצה להצטרף למה שהרגע ציינה בילי.

<דוד האן: זאת נקודה נכונה.

<דוד האן: רק לידיעת הוועדה, לא נותרו הרבה עובדים בארכיון לפעולה, ונוכל לגייס ממערכים אחרים של הרשות, כיוון שתהליך הפרישה מרצון היה תהליך בלתי מבוקר, עקב כוחות שפעלו מעל המפרק בין ההסתדרות לבין המדינה.

<דוד האן: לגבי המימון, כאמור, נכון, מדובר, כמו שאמרתי קודם, ב-130,000,000 שקלים בסך הכול.

<דוד האן: זה לא אומר שהכול ביום הראשון.

<דוד האן: תוכנית הדיגיטציה והשימור היא תוכנית לסדר גודל של חמש עד מקסימום שבע שנים, וכמובן שהמימון אמור להיות פרוס בהתאמה על פני התקופה הזו.

<תהילה אלטשולר: לפי התוכנית הזאת נסיים עוד לפני ה-BBC.

איתן כבל: טוב, לפני שעפר עונה, יש כאן חומר ארכיוני שהוא בדיגיטציה, שאני מבקש אפרופו, איך אומרים, יש לנו כל הזמן דז'ה וו.

איתן כבל: אז היועצת המשפטית העלתה מן האוב הלא רחוק את הדיון בעניין הזה, איך אומרים, מעניין לעניין באותו עניין.

איתן כבל: אנחנו אוהבים גם לחזור ולשוחח על עניינים ולטחון אותם עד דק, בעיקר כשלא קורה איתם כלום.

איתן כבל: אז יש פה מהדיון של הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, מה-2 ביולי 2014.

איתן כבל: אדלג כך ואגיע לעניינים – בילי, את כוכבת, ולטובה, חס וחלילה, שלא תהיי מודאגת – בילי סגל: כי אני חושבת שלא מספיק - - - כי הנהלה שלא יהיה לה כסף תסתפק בלהנגיש ברזולוציה מאוד נמוכה.

איתן כבל: גם תהליך השימור שלנו היום, זה נכפה עליי, אנחנו עוד לא התחלנו אותו, אבל אני דרשתי רזולוציה הרבה יותר גבוהה, כפי שנהוג בעולם; שר התקשורת גלעד ארדן: מה, לא התחלתם?

איתן כבל: אמרו לי שאתם על סף סיום; בילי סגל: תשאל אותי אז אני אגיד לך; שר התקשורת גלעד ארדן: אברהם לא העביר 15 מיליון מתכנית תמר לעניין?

איתן כבל: בילי סגל: לא; שר התקשורת גלעד ארדן: מה לא?

איתן כבל: בילי סגל: עדיין לא הועבר; ואז אני אומר: זו בעיה בהנגשת הכסף; שר התקשורת גלעד ארדן: עבר או לא עבר?

איתן כבל: בילי סגל: לא עבר.

איתן כבל: אני מוכרחה – ואיזה גמגום קל – הארכיון היום כבר מוכן; שר התקשורת גלעד ארדן: טוב, אבל מה ההערות שלך לסעיף?

איתן כבל: מה היה היה.

<אתי בנדלר: ואז כבר עוברים לסעיף - - -

איתן כבל: ואז אנחנו עוברים לדברים אחרים.

איתן כבל: בקיצור, איך אומרים, מספרים עלינו בדיחות בחלם.

<רותם אברוצקי: אם לא יקרה שום דבר, כשנכניס בפעם הבאה את הקלטת של "נאום הקופים" של דוד לוי לטייפ, מה שנראה זה שלג.

<רותם אברוצקי: זו השורה התחתונה.

איתן כבל: מה שאני רוצה לומר לכם – חברים, עפר, בבקשה.

עיסאווי פריג': כל עוד אין אחראי, אין אשם, אין את מי להאשים.

רועי פולקמן: יש הנהלה לרשות השידור.

רועי פולקמן: אני לא מבין מה אתה - - -

עיסאווי פריג': אין משרד תקשורת.

עיסאווי פריג': יש יחידת סמך שמנסים לשייך אותה - - -

איתן כבל: לפני שעפר אומר, אני - - -

עיסאווי פריג': אין אחראי.

עיסאווי פריג': על מה אתה מדבר?

איתן כבל: עיסאווי, אני רוצה רק ברשותכם להכניס כאן, פשוט כדי להזכיר לנו, גם למה שאמר יאיר לגבי התהליכים.

איתן כבל: היועצת המשפטית של הוועדה, בשבתה כיועצת המשפטית של הוועדה המיוחדת שהכינה את החוק, התייחסה בזמנו לשאלה מאוד מרכזית, שהיא מה קורה בתקופת הביניים, כשיש הפסקה של תשלום האגרה, ויש את החלל הזה עד שהרשות תתחיל לפעול, תקום ותפעל על-פי כל הכללים, ויש סעיף תקציבי מסודר.

<אתי בנדלר: נכון, סעיף 113 לחוק.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: ויתרה מכך, אני רוצה להזכיר שבכל הדיונים זה היה נושא מאוד מרכזי בשיח, חבר הכנסת עיסאווי פריג', היית חלק ממנו, כי היו לנו דאגות וחששות על השלכות פוליטיות שעלולות לנבוע מכך שהאוצר יעביר את הכסף.

איתן כבל: ודנו בכל השאלות - - -

<אתי בנדלר: לאו דווקא השלכות פוליטיות, פשוט שהכסף לא יזרום.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני מסביר דבר דבר.

איתן כבל: ובשורה התחתונה, שבתהליכים כאלה ואחרים לא יהיה כסף.

עיסאווי פריג': אז מה?

עיסאווי פריג': היה כתוב.

איתן כבל: ואז היועצת המשפטית הוציאה את חוות דעתה שאומרת שכל עוד השידור הציבורי לא מתחיל לפעול במתכונתו החדשה חובת האוצר היא להמשיך ולהעביר את הכסף, גם כשאין אגרה.

איתן כבל: זה אם אני אומר את זה בשורה - - -

<אתי בנדלר: החוק קובע את זה, זה לא אני קובעת את זה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: הרי חוות הדעת שלך נובעת, כי מישהו רצה לפרשן את זה אחרת.

<קריאה: - - - פשוט הביא חוות דעת אחרת.

איתן כבל: אז זה העניין.

איתן כבל: לכן הדברים ברורים, האוצר היה מחויב.

איתן כבל: הבעיה היחידה - - -

<קריאה: - - -

איתן כבל: סליחה, חברים, תזמין אותו לקפה.

<עמית ליאור: אחרי זה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, שבתוך הדיון הזה האוצר אמר אז לפרוטוקול שהסיבה היחידה, וזה מה שהתחיל גם לומר עפר, שבזמנו הם עצרו את התהליך, כיוון שהגענו לשלב שלא היה ברור לאן כל הסיפור הזה הולך.

איתן כבל: והדברים נאמרים, נכתבו בפרוטוקול.

איתן כבל: ומרגע שלשיטתם – אני מביא דברים, מנסה להשתדל ולהביא דברים, עפר, בשם אומרם – ומרגע שהלקונות האלה הוסרו, לא צריכה להיות מניעה מהעברה תקציבית מסודרת על-פי מערכת היחסים.

עיסאווי פריג': מי אמר לך שהלקונות הוסרו?

<עפר מרגלית: הוסרו.

איתן כבל: לא אמרתי.

איתן כבל: אני רק מצטט עדיין את הדברים.

איתן כבל: מרגע זה, אנחנו פה בתחילת הדיון בסעיף הזה, אומר הכנ"ר: בכל הכבוד, כבר סיימנו את הלקונה, סיימנו את כל הבעיות.

איתן כבל: אמורה להיות מערכת יחסים עקב בצד אגודל, במובן הזה שיש תוכנית שאמורים להתקדם לתוכה.

איתן כבל: אומר הכנ"ר, אומרת ההנהלה הנוכחית של רשות השידור, שהדברים לא מתקדמים ובעצם הכול או כמעט הכול מעוכב.

איתן כבל: אני לא מציע לך להתחיל לשקול מילים.

<דוד האן: לא.

<דוד האן: האוצר כן מממן אותו באופן שוטף בשוטף פלוס רבעון.

<דוד האן: זאת אומרת, אחרי שמסתיים הרבעון - - -

עיסאווי פריג': הוא בסדר, האוצר.

<דוד האן: - - אחרי שזחלנו והקופה התרוקנה.

<אסנת טרבלסי: אבל לא לטובת כל מה שהשידור הציבורי - - -

איתן כבל: עפר, בבקשה.

איתן כבל: חברים, סליחה, הוצאנו את כל אשר יש לנו לומר.

איתן כבל: בבקשה, עפר, ואף אחד לא מפריע לו.

<עפר מרגלית: לגבי ההתנהלות, באמת מאז שתוקן החוק בוועדה וזה מוסדר העניין, באמת מבחינתנו, גם האנשים של דוד ידברו, אנחנו עובדים – דוד, אתה צריך להבין את זה – כל גוף ממשלתי שעובד עם כספי ציבור, וכל הממשלה מתנהלת ככה, כפוף לביקורת ופיקוח של משרד האוצר, כי אנחנו אחראים על הכסף של כולם פה, על הכסף של הציבור.

<עפר מרגלית: אין מה לעשות.

<עפר מרגלית: הגוף שהכי מחויב לתהליך הזה, וזה מהשר ועד אחרון האנשים אצלנו, זה תהליך של הקמת רשות השידור החדשה במשרד האוצר.

<עפר מרגלית: זה פרויקט שהוא סופר חשוב לנו, אני חושב שהוא חשוב לאזרחי מדינת ישראל, ולא נעשה שום דבר במזיד לפגוע בו.

<עפר מרגלית: מצד שני, יש לנו אחריות מתוקף תפקידנו.

<עפר מרגלית: וכסף שעובר, אז יש רואה חשבון שמבקר ובודק את החשבוניות.

<עפר מרגלית: ואנחנו רואים את הצעת התקציב - - -

<דוד האן: - - -

<עפר מרגלית: דוד, לא הפרעתי לך.

איתן כבל: דוד, אתן לך.

איתן כבל: דוד, ברשותך, את כל השיחה הזאת הייתם צריכים לנהל במקום אחר במקום לנהל אותה עכשיו.

<עפר מרגלית: אנחנו מנהלים.

<עפר מרגלית: חבל לי שהוא עושה את זה, אני לא מבין את האינטרס, אבל - - -

איתן כבל: עפר, עזוב את זה.

איתן כבל: אני מבקש שתציג את הדברים כמו שהם.

<תהילה אלטשולר: מה זאת אומרת?

<תהילה אלטשולר: גם יש אינטרס ציבורי: אנחנו רוצים לדעת.

<עפר מרגלית: לא, בסדר גמור.

<עפר מרגלית: אפרופו, אני מאוד מסכים האמת עם כמעט כל הדברים שאמרה תהילה.

<עפר מרגלית: לגבי כל הצעת תקציב שהכנ"ר מגיש לאוצר, אני מבחינתי, תגידו לי אם מבחינתכם, שיהיה פומבי, ביום שהוא מפרסם אותה שיהיה באינטרנט, פתוח לכל הציבור, אין לנו מה להסתיר שם.

<עפר מרגלית: גם השאלות שאנחנו מגישים לך, אין לי בעיה לשלוח אותן לכל הציבור, ואת התשובות שלך.

<עפר מרגלית: כל התהליך הזה, אם אתם רוצים שיהיו שקוף – מול הוועדה, מול הציבור - - -

איתן כבל: רעיון לא רע בכלל.

<עפר מרגלית: בכיף.

<עפר מרגלית: אין לנו מה להסתיר, אנחנו גאים בעבודה שאנחנו עושים.

<עפר מרגלית: זה דבר ראשון.

<אתי בנדלר: רק, עפר, איך אתה מתייחס למילים שכתובות בחוק, אולי אני לא מבינה אותן נכון, בסעיף 113(ב)(3), שמתייחס להגשת בקשה רבעונית.

<אתי בנדלר: וזה אני מבינה, הכנ"ר אמר שהוא מגיש תמיד בקשות רבעוניות לפני הרבעון.

<אתי בנדלר: נאמר ככה: הוגשה לפי פסקה (2) בקשה רבעונית, יועבר הסכום הנדרש לפני תחילת הרבעון.

<עפר מרגלית: נכון.

<עפר מרגלית: זה מה שאנחנו רוצים לעשות, חד-משמעית.

<עפר מרגלית: הסעיף הזה מקובל וככה אנחנו רוצים לפעול.

<אתי בנדלר: אבל אני מבינה שאומר פרופ' האן שמעולם הוא לא קיבל לפני תחילת הרבעון.

<עפר מרגלית: זה לא מעולם.

<עפר מרגלית: חבר'ה, אתם צריכים להבין - - -

<אסנת טרבלסי: - - - אבל הרבה אחרי.

איתן כבל: סליחה, עפר, חברים, אני שמח שניתנה לי הזכות להפגיש ביניכם, ולהבין איך בדיוק אתם פועלים.

איתן כבל: אנחנו לא נצא מכאן עד שנבין, שלא יהיה "אכלו לי, שתו לי".

איתן כבל: עכשיו אנחנו בדיון "אכלו לי, שתו לי" – העברתי, לא העברתי, הגשתי, לא הגשתי.

<עפר מרגלית: לא, הכול פתוח.

איתן כבל: סליחה, עפר.

איתן כבל: אתה אומר פתוח, הוא אומר פתוח, ושום דבר לא מתקדם.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, כדי שהתהליך יהיה ברור, תסיים את הדברים שלך, חשוב לי לשמוע את הצד שלך, כמו שתמיד אני מאפשר פה בוועדה, ואחר כך נעבור לסיפור דרך שהוועדה רוצה שיקרה.

איתן כבל: אם יש אי הבנות, נסדיר אותן במקום.

<עפר מרגלית: בסדר גמור.

<עפר מרגלית: לגבי העברה מראש, עוד פעם, העניינים פה, כל הזמן קרו דברים.

<עפר מרגלית: זה גוף בפירוק, זה לא הרשות החדשה, שהעניינים יהיו עסקים כרגיל.

<עפר מרגלית: מה לעשות, כל הזמן יש הפתעות.

<עפר מרגלית: ברי, המנהל החדש נכנס – מתי נכנסת לתפקיד?

<ברי בר-ציון: חודש.

<עפר מרגלית: חודש הוא נכנס לתפקיד.

איתן כבל: בהצלחה, זו הזדמנות - - -

<עפר מרגלית: מאז, לא יודע, לפחות מבחינתו – עוד פעם, אולי אופתע שוב – היחסים מצוינים ויש אמון מוחלט, וכל בקשה שהגיעה אלינו אושרה, לפעמים בטלפון, בלי כל הנהלים ובצורה הכי off record, רק כדי שהעניינים יתקדמו, כי זה חשוב לנו.

<עפר מרגלית: והוא יוכל להעיד על זה.

<עפר מרגלית: לא יודע מה דוד אומר, זה מול ברי, וחד-משמעית, אני חותם על זה.

<עפר מרגלית: דבר שני, עכשיו רק הוא עובד על הצעת התקציב, אז הזמן עובר, מה אעשה, הוא נכנס לפני חודש.

<עפר מרגלית: העסקים כרגיל, ואני חותם לך על זה פה: תהיה הצעה שתוגש מספיק זמן מראש, נאשר אותה ויועבר כסף מראש, אין לנו שום בעיה, ככה אנחנו מעדיפים לפעול.

<עפר מרגלית: אנחנו לא עובדים בדיעבד עם אף - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: הארכיון.

<עפר מרגלית: ארכיון.

<עפר מרגלית: לגבי הארכיון, אני לפחות נתקלתי בזה פעמיים.

<עפר מרגלית: פעם אחת בישיבה אצל גלעד ארדן, הייתה ישיבה, דוד, שהיית שותף בה, אצלו במשרד.

<עפר מרגלית: שם נאמר, וגם אושר על ידינו, שהם יציגו איזה תוכנית להגנה מיידית מה שנקרא על ה"ספרינקלרים" והדברים האלה, ומבחינתנו אמרנו: זה דבר חשוב וראוי לתקצב, אין לנו שום בעיה.

<עפר מרגלית: פעם הבאה ששמעתי על זה, לפני כמה ימים ברי פנה אלי, אומר לי: מה לגבי הארכיון?

<עפר מרגלית: מה השיקולים?

<עפר מרגלית: אמרתי לו: עלא כיפאק, תציג תוכנית, אין לנו שום מניעה, זה נושא שאנחנו חושבים שחשוב לתקצב.

עיסאווי פריג': אז הם מאשימים - - -

<עפר מרגלית: לא, אף אחד לא אשם.

<עפר מרגלית: אתם צריכים להבין, זה גוף בפירוק, אין לי שליטה פה על הכול.

רועי פולקמן: עם כל הכבוד, יש מנהלים לרשות.

עיסאווי פריג': הם אשמים שלא הגישו?

רועי פולקמן: יש לרשות מנהלים.

<אסנת טרבלסי: - - -

<עמית ליאור: - - -

איתן כבל: לא רוצה עזרה, סליחה.

איתן כבל: לא עזרתם עד היום, אנחנו נעזור עכשיו.

איתן כבל: די.

<אסנת טרבלסי: אנחנו לא עזרנו?

איתן כבל: לא אתם.

איתן כבל: כאילו, כל אחד עכשיו נותן את העצות שלו.

איתן כבל: סיימנו את העצות.

<עפר מרגלית: עיסאווי, שמע מה אני אומר.

<עפר מרגלית: הנושא הזה, ברגע שתוגש תוכנית, כפי שסוכם עם ברי, לדעתי זה – לא יודע, אתה תגיד תוך כמה זמן.

איתן כבל: לא לא, סליחה.

איתן כבל: סיימת?

איתן כבל: בבקשה.

<עפר מרגלית: זה לגבי הארכיון, ההצלה המיידית מה שנקרא.

<עפר מרגלית: לגבי פרויקט הדיגיטציה, שהוא הפרויקט הכי חשוב, ועוד בוועדת לנדס אמרנו את זה והכנסנו את זה לתקציב ההקמה, היה תקציב ייעודי לנושא הזה.

<עפר מרגלית: עכשיו, הייתה התלבטות, ופה עוד פעם אני מתחבר למה שתהילה אמרה, מי צריך לעשות את הדבר הזה?

<עפר מרגלית: האם עושים את זה בטכנולוגיה כזאת או כזאת?

<עפר מרגלית: עם ראייה החוצה כלפי הציבור או עוד פעם בראייה המיושנת של הרשות הישנה?

<עפר מרגלית: סברנו, וזה היה בשיתוף בזמנו עוד עם השר גלעד ארדן, שמי שנכון שיעשה את התהליך הזה זה עם הפנים קדימה, זה מי שרואה – עוד פעם, כל התהליך שנעשה – שייעשה, ולא צריך להרוס מה שכבר עשו, אבל הסכומים הגדולים, שעוד פעם, גם עליהם, ה-130 הזה הוא לא קדוש, ותיעשה עבודה, אלדד כבר עובד עליה, לראות איך אפשר לעשות את זה.

<עפר מרגלית: ואנחנו, אין לנו פה, אני לא מבין בדיגיטציה.

<עפר מרגלית: העבודה שתיעשה תעבור את הביקורת.

<עפר מרגלית: אם היא טובה, נתקדם איתה.

עיסאווי פריג': שנה וחצי ועוד אין כיוון?

<עפר מרגלית: שנייה, עיסאווי.

<עפר מרגלית: ומי שמקדם את זה, ונכון שזה יהיה ככה, זה הגוף שהולך להשתמש בארכיון הזה, זה הגוף החדש, התאגיד הציבורי החדש.

<דוד האן: רק ראוי לציין שהשר ארדן סבר אחרת מכם.

<עפר מרגלית: אני לא חושב - - - עמדתנו.

עיסאווי פריג': לא משנה.

עיסאווי פריג': איפה זה עומד מבחינת הוצאה לפועל?

איתן כבל: אוקיי, סיימת?

איתן כבל: ברי, בבקשה.

רועי פולקמן: - - -

עיסאווי פריג': לא, התאגיד לא יקום.

<עפר מרגלית: למה לא יקום?

<עפר מרגלית: הוא כבר עכשיו עושה תוכנית, עיסאווי - - -

איתן כבל: די, חבר'ה.

איתן כבל: די די די.

איתן כבל: צריך כבר להתכוונן.

<עפר מרגלית: אתה מדבר כאילו אתה חושד במשהו – זה סתם.

<עפר מרגלית: אני לא רוצה לשים כסף במקום שעד היום הוכיח שהוא לא יודע לנהל את הכסף.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': הבנתי.

רועי פולקמן: הרשות הישנה, הכוונה.

רועי פולקמן: אנחנו - - - תאגיד.

<עפר מרגלית: אנחנו לא שם.

רועי פולקמן: נכון, בסדר.

איתן כבל: די, חבר'ה.

איתן כבל: אנחנו עוברים עכשיו לסתם שיח של יושבי קרנות.

איתן כבל: בוא נתקדם.

איתן כבל: בבקשה, ברי.

<ברי בר-ציון: אדוני היושב-ראש, שני נושאים.

<ברי בר-ציון: אני רוצה להציע הצעה שהיא הצעה פרקטית.

עיסאווי פריג': תציג את עצמך - - -

<ברי בר-ציון: סליחה, שמי ברי בר-ציון ואני המנהל המיוחד של רשות השידור מזה כחודש וכמה ימים.

<קריאה: טוב להכיר.

<ברי בר-ציון: יש לי הצעה קונסטרוקטיבית – אנחנו באמת מדברים הרבה בחודש האחרון ויש יחסי אמון ופתיחות.

איתן כבל: תודה למנכ"ל משרד התקשורת, שצריך להמשיך בשגרת יומו.

<ברי בר-ציון: לגבי הארכיב, אני רוצה להציע לך הצעה פשוטה.

<ברי בר-ציון: חברנו אלדד קובלנץ לא יכול להתחיל להקים את העסק מחר בבוקר.

<ברי בר-ציון: אני מציע שנתחיל, אנחנו בין כה וכה עובדים אתו בתיאום, אנחנו מדברים אתו פעמיים בשבוע, נתחיל את העבודה.

<עפר מרגלית: במקום שיחת טלפון - - -

<ברי בר-ציון: לא, אבל זה נכון.

איתן כבל: עפר, לפעמים, אתה יודע - - -

<עפר מרגלית: בסדר, אוקיי.

<ברי בר-ציון: בסדר.

<ברי בר-ציון: אבל זה בדיוק – ולגבי העיכובים שדיברו עליהם של כספים, אציע לך הצעה ביום ראשון, איך אנחנו פותרים את זה.

<ברי בר-ציון: קבענו פגישה ממילא לשבת ולדבר על נהלי עבודה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: רצית לומר משהו?

יוסי יונה: לא, אני שמח על הדיאלוג הקונסטרוקטיבי שמתנהל פה?

<אסנת טרבלסי: עוד דבר קטן אפשר?

עיסאווי פריג': אתה אומר בעוד חודש אתה כבר יוצא לדרך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: מילה.

<אסנת טרבלסי: מילה.

<אסנת טרבלסי: כשהכנו את הפנייה אליכם, אחד הרעיונות שהיו לנו, ואני חושבת שאולי גם יכול לייעל, באמת כי מדובר בנושא כל כך חשוב כמו הארכיון.

<אסנת טרבלסי: ודרך אגב, לדברי מי שהקימו את פורום הארכיונים, המצב של ארכיון רשות השידור דומה למצב של הארכיונים בעוד הרבה מקומות.

<אסנת טרבלסי: זאת אומרת, הארכיונים בהרבה מקומות מוזנחים.

<אסנת טרבלסי: אולי צריך למנות סמנכ"ל לענייני ארכיון או מטעם הרשות או מטעם משרד התקשורת, שזה יהיה מה שהוא עושה.

<אסנת טרבלסי: ולא שהדברים ייפלו בין הכיסאות, ואלה מעבירים את הכסף בזמן ולא.

<אסנת טרבלסי: זו ההצעה.

<אסנת טרבלסי: תודה.

איתן כבל: תודה, יקירה.

איתן כבל: אני, ברשותכם, רוצה לסכם.

איתן כבל: קודם כול, אני באמת שמח על הפגישה הזאת.

איתן כבל: ומי שחולל אותה, אם זה אתם היוצרים – תבורכו – כן כן, איגוד התסריטאים, פורום היוצרים מה שאנחנו קוראים, שאני מכיר היטב ומלווה הרבה מאוד שנים.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם כך: אני מציע, עפר, כנ"ר, אדוני המנכ"ל הנכנס – אה, לפני כן, סליחה, שמעון אלקבץ ביקש ממני לומר משפט, העורך הראשי.

<שמעון אלקבץ: רק משפט אחד - - - לחבר הכנסת יונה, בדברים שנאמרו כאן בקשר לסעיף ההשתקה, כפי שהוא מכונה.

<שמעון אלקבץ: ברשות השידור, בתחנות "קול ישראל" ובערוץ הראשון יש חופש עיתונות מוחלט, יש עבודה עיתונאית נקייה מכל פנייה ומכל לחץ כזה או אחר.

<שמעון אלקבץ: ואם יש כאלה, אז הרי שהם נהדפים מול חומת מגן מאוד גדולה ומאוד בצורה.

<שמעון אלקבץ: שיהיה ברור לפרוטוקול.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חשוב שאמרת.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני שוב מודה לפורום היוצרים שהעלו את הנושא על סדר-היום.

איתן כבל: הוא נושא בעל משמעות לאומית, ואין כאן אפילו שמץ של הפרזה בעניין.

איתן כבל: ואני אומר את זה כאזרח מדינת ישראל, ובכל גם כאדם שחובב היסטוריה וקורא המון היסטוריה.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את זה כך, כי אני לא רוצה לתת סיכום ככה: אזמן לשבוע הבא, עפר, דיון אצלי בחדר יחד עם מי שתחליטו מהאוצר, גורם מוסמך מכם, ונקבע בינינו בתוך החדר - - -

<אתי בנדלר: מר קובלנץ כמובן.

איתן כבל: בוודאי אלדד.

איתן כבל: אני אומר מהצד היום שנוגע גם לפירוק וגם לאלדד וחבורתו שמקימים את המערכת החדשה של תאגיד השידור הישראלי – אתה שומע, אקוניס?

איתן כבל: – ואני אומר את זה כך: כדי שנוכל לעשות את הדברים בצורה שהיא לא לא הבנתי, כן הבנתי, אז נשב, אכתוב באופן אישי את הדברים, ונפיץ אותם גם לחברי הוועדה בצורה מסודרת.

איתן כבל: מי שירצה מחברי הוועדה להצטרף לפגישה הזאת, איידע, אשמח מאוד, אבל זה צריך להיות פורום לא רחב מדי ולא ויכוחי, הוא לא הולך להיות פורום וכחני.

איתן כבל: הוא פורום פשוט להעלות את הדברים, שיהיה סיפור דרך לכל תהליך הזה, הן בטיפול של הארכיון והן בטיפול של המערכת הכוללת.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.