ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 118, 2015-10-26 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

מיקי לוי: אדוני, הצעה לסדר.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתן לך הצעה לסדר.

משה גפני: נראה על איזה עיתון תדבר היום.

מיקי לוי: על יתד נאמן.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר הבינוי והשיכון מר יואב גלנט.

משה גפני: הנושא של השיכון הוא נושא מרכזי בתוך החברה הישראלית, גם בממשלה הנוכחית, ואנחנו תולים הרבה תקוות בך, אדוני שר השיכון.

משה גפני: הנושא הה הוא נושא מרכזי.

משה גפני: הייתה הצלחה גדולה עכשיו עם מחיר למשתכן בעפולה.

משה גפני: אין היום את הנושא של הטבות המס בכלל ואין תכנית כרגע.

משה גפני: אני פשוט מודיע שאין היום את הנושא של הטבות מס לישובים.

משה גפני: אין לי כרגע תכנית מתי אני מביא את הנושא אבל הוא לא על סדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין במחלוקת.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא מביא את זה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא יודע על מחלוקת אבל בינתיים אני לא מביא את זה.

<קריאה: גם אם אנחנו כאן אומרים שבורא עולם יעזור, אבל בינתיים אנחנו כאן.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, אני רוצה הערה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: תן לי לסיים.

משה גפני: אני אתן לך אבל ביקש גם מיקי לוי.

משה גפני: אנחנו תכף נשמע את שר השיכון, את המנכ"ל ואת צוות המשרד שלו.

משה גפני: אני רק רוצה לומר ש-שישים אלף אנשים נמצאים בעלטה ללא פתרון בנושא של החשמל.

איתן ברושי: צריך לעבור לאנרגיה מתחדשת.

משה גפני: אני דיברתי עם יושב ראש חברת החשמל, יפתח רונטל, ועם מיקו צרפתי, יושב ראש ועד העובדים.

משה גפני: לטענת שניהם לא מדובר על משהו שהוא שביתה איטלקית או משהו שנעשה במכוון.

משה גפני: הם טוענים שהיו 170 קווי מתח גבוה שקרסו בסופה שהייתה אתמול וזה לוקח זמן, פחות מאשר במדינות אחרות, לתקן את זה.

משה גפני: אני מקווה שעד הצהריים זה אכן יסתיים כי זה באמת דבר שהוא מאוד מאוד בעייתי.

משה גפני: כל כך הרבה משפחות, קשישים וחולים נמצאים בלי חשמל.

משה גפני: אני מקווה שזה יסודר.

משה גפני: אני חושב שבסופו של דבר הם הצליחו לשכנע אותי שזה לא נעשה בגלל השביתה האיטלקית.

משה גפני: אולי זה התחיל כך אבל אחרי כן כולם הבינן שאי אפשר להחזיק את הציבור כבני ערובה וכולם נרתמו לעניין כדי לפתור את הבעיה שאני מקווה שאכן היא תיפתר.

משה גפני: לפני שאני נותן את הבמה לשר השיכון, ביקשו שני חברי כנסת הצעה לסדר.

משה גפני: קודם מיקי לוי.

מיקי לוי: הצעה אישית אליך ואחר כך את ההצעה לסדר.

משה גפני: אבל הכול בקצרה.

מיקי לוי: בקצרה מכיוון שאדוני חושב בדיוק כמו יושבי השולחן הזה, אני מציע לך להביא לכאן ועכשיו את הטבות המס להצבעה ואתה תנצח.

מיקי לוי: תביא אותן עכשיו כדי שהפריפריה לא תיפגע.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: הצעה לסדר בנושא הבנייה בהר חרת, אותו הר שסמוך לירושלים ומתוכננות להיבנות שם בין עשרים לשלושים אלף יחידות דיור.

מיקי לוי: בהמשך בנייה רחבה בשלב הראשון של 3,000 דירות.

מיקי לוי: אדוני שר השיכון, אני מבקש שתעביר את זה לשר האוצר שהוא יושב ראש קבינט הדיור.

מיקי לוי: מדובר בגן לאומי.

יואב גלנט: יש לך קשר בלתי אמצעי אתו.

יואב גלנט: אין צורך שאני אעביר לו משהו.

מיקי לוי: אבל אתה הממונה על המשרד.

יואב גלנט: באתי לענות בענייני בינוי ושיכון.

מיקי לוי: אתה ממונה על הדיור ולכן יש לך חלק ונחלה בעניין הזה.

מיקי לוי: הר חרת הוא שטח שמוגדר כגן לאומי.

מיקי לוי: ראש העיר ירושלים, ואנחנו יודעים בדיוק מה מצבה של ירושלים עם ההגירה השלילית, הבנייה מסביב לירושלים תחליש את ירושלים.

מיקי לוי: יש אפשרות לבנות בירושלים כ-25 אלף דירות מחר בבוקר.

מיקי לוי: הבנייה הזאת בהר חרת, בכל האזורים, ממציאים בנייה של ערים חדשות כשיש ערים שמשוועות לפיתוח ולעזרה.

מיקי לוי: זה אומר תשתיות, זה אומר ביוב, זה אומר מים, זה אומר חשמל.

מיקי לוי: מתי?

מיקי לוי: בואו נחזק את הערים הקיימות.

מיקי לוי: בעוד 150 שנים יהיה זמן לבנות שם.

משה גפני: תודה רבה.

איתן ברושי: בהמשך להודעת היושב ראש בפתח הישיבה, אני מבקש לומר משפט אחד.

איתן ברושי: הכנסת, עם כל הכבוד, היא לא עובדת אצל הממשלה.

איתן ברושי: ועדת הכספים דנה מספר ישיבות וזה לא יהיה סביר שכל מה שהיה כאן, כולל המאמץ שלך שראוי להערכה וההסכמות שהגענו, יהיו עכשיו פרי של משא ומתן קואליציוני חדש.

משה גפני: אין.

משה גפני: אין.

איתן ברושי: המשא ומתן הקואליציוני הסתיים ואתה יודע כמה נזקים עוד לא פטרו ממנו.

איתן ברושי: אני מבקש שתביא להצבעה בוועדת הכספים, לא במקרה אלא על פי סדר יום שייקבע מראש, את האישור של המפה.

איתן ברושי: אם לממשלה יש בעיה, שתבוא לכאן.

איתן ברושי: היא לא צריכה להביא אותך לפינה.

איתן ברושי: שיבואו לכאן שרי הממשלה ויסבירו כי בסוף אנחנו מצביעים.

איתן ברושי: שגית, כיועצת משפטית, תגידי לי אם אני צודק.

איתן ברושי: האם זה נכון שבידינו הכוח להחליט?

איתן ברושי: היא יועצת משפטית ואני רוצה לדעת אולי אני אומר שגיאה.

משה גפני: אתה לא אומר שום שגיאה אבל זאת לא היא.

איתן ברושי: ראשית, לא אמרתי שגיאה משפטית.

איתן ברושי: שנית, אני מציע שייקבע זמן שפה תיפול הכרעה בהסכמה מלאה או ברוב קולות.

משה גפני: אין שום בעיה קואליציונית, אפילו לא ראש הממשלה אומר לי ולא שר האוצר.

משה גפני: אין בעיה קואליציונית.

משה גפני: זאת החלטה שלי ואני עוד שומע כל מיני דיבורים, גם בין חברי הכנסת למרות שאני חושב שאלה לא בין חברי הוועדה.

משה גפני: אני שומע דיבורים ואני לא רוצה להביא דבר שבסופו של דבר עלולות להיות אתו בעיות.

משה גפני: כרגע זה לא על סדר היום.

משה גפני: אין שום בעיה קואליציונית.

משה גפני: כלום.

משה גפני: לא ראש הממשלה, לא שר האוצר, נדמה לי אפילו לא השר בנט.

משה גפני: אני לא יודע על איזושהי בעיה.

משה גפני: אני יודע רק שאנחנו עומדים בפתחו של תאריך קרוב שאנחנו עלולים ליפול עם כל הנושא של הטבות המס מכיוון שהיום התברר לחלוטין, בגלל הבאנו אותו, שאין קריטריונים בכלל ואז עלול מאוד להיות שבית המשפט יפסול הכול.

משה גפני: אגב, באותה ישיבה השתתף היועץ המשפטי לממשלה והוא תמך בעניין הזה תמיכה מוחלטת.

משה גפני: הוא אומר שזה אומץ להביא את זה.

משה גפני: אמר לי עוד אחד מהלשכה שלו, מישהו בכיר שלא אומר את שמו, שהוא פעם חשב על הפוליטיקאים שיש דברים שהם מעליהם, שהם לא מסוגלים לעשות את זה אבל התברר לו בחוק הזה שזה לא כך.

איתן ברושי: לפי דעתי שם כולם חושבים כך.

משה גפני: בסדר, אבל בכיר מאוד אצל היועץ המשפטי לממשלה אמר את זה.

משה גפני: הוא אמר שהתברר שהפוליטיקאים יודעים להתעלות על עצמם ויודעים לעשות דבר שהוא ממלכתי והוא רציני.

משה גפני: האמת היא שאני מבקש ברכות מרבנים ואדמו"רים ולא מיועץ משפטי לממשלה ולא מבכירים אצלו, אבל הם בירכו וגם זה טוב.

אורלי לוי אבקסיס: באמת מגיע לך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני אביא את זה.

משה גפני: אני אודיע קודם.

משה גפני: אני לא אביא שום דבר במחטף.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

משה גפני: זה הפולקלור של ועדת הכספים שלפני שמתחילים דיון שעל סדר היום, יש עוד דברים.

יצחק וקנין: הברכות של הבוקר.

משה גפני: לפעמים זה אפילו מעניין.

יואב גלנט: בוקר טוב אדוני יושב ראש הוועדה חבר הכנסת גפני, סגן שר השיכון ויד ימיני ג'קי לוי, זרוע ימיני, המנכ"ל , כל חברי הכנסת הנוכחים, האורחים והאזרחים שמייצגים את עצמם או אחרים.

יואב גלנט: ראשית, על מנת להציג תכנית, קודם כל צריך לבחון מה המצב.

יואב גלנט: זה מה שאני למדתי במקומות בהם הייתי מציג תכניות והצגתי אותן בתחומים אחרים.

יואב גלנט: לכן אני רוצה לתאר לכם בתמצית מהי המציאות שאני פגשתי כאשר נכנסתי לתפקידי לפני קצת למעלה מחמישה חודשים כשר הבינוי , ותוך זמן קצר הבינוי והשיכון, כי שינינו את השם או החזרנו את הייעוד כי אנחנו עוסקים גם בשיכון.

יואב גלנט: אני מניח שחלק מכם מכירים את המצב הזה יותר טוב ממני וגם לפי נוסח השאלות שנשמע על ההתחלה, אני מניח שחלק מהשאלות הן שאלות שהתכוונו להעלות אותן לפני שנה או שנתיים ובמקרה הן הגיעו עכשיו אלי בפורום הזה.

יואב גלנט: אני אסביר.

יואב גלנט: בשמונה השנים האחרונות, מחירי הדירות בישראל עלו במאה אחוזים.

יואב גלנט: מתוך זה, בשנתיים האחרונות, בעשרים אחוזים ואני מקווה שאנחנו בתהליך בלימה.

איתן ברושי: כמה בתוך זה מרכיב הקרקע?

יואב גלנט: אם אתה תיתן לי לדבר, אני אגיע לזה.

יואב גלנט: אם שמת לב, כשדיברת, נתתי לך לשאול באריכות.

יואב גלנט: הדבר השני זה שחמישים אחוזים מאוכלוסיית המדינה גרה בין חדרה לאשדוד.

יואב גלנט: המשמעות היא שזה למעלה משישים אחוזים מהאוכלוסייה היהודית במדינה הציונית ולעניין הזה יש השפעות מרחיקות לכת בשני כיוונים, האחד, בצד הגיאו-פוליטי, והשני, בהיבטים הכלכליים כיוון שלהעביר כביש במרכז עולה פי שתיים מאשר להעביר אותו בשטח פתוח כי אתה צריך גשרים ומחלפים ולהזיז צינורות, תשתיות וכן הלאה.

יואב גלנט: זה מושת כמובן על האזרח.

יואב גלנט: הדבר השלישי.

יואב גלנט: אני רוצה לתת לכם נתון שכולם חשים אותו.

יואב גלנט: במדינת ישראל היה ושר הבינוי והשיכון הודיע שבמקום מסוים תכנית המתאר הארצית, התמ"א, מאפשרת אותו, תוקם שכונה, ייקח 15 שנים מרגע ההחלטה ועד שייכנסו האזרחים הראשונים לשכונה הזאת.

יואב גלנט: בהודו זה לוקח שמונה שנים, במערב אירופה ובאמריקה זה לוקח חמש שנים, בסינגפור זה לוקח שלוש שנים.

יואב גלנט: למה זה צריך לקחת 15 שנים בישראל?

יואב גלנט: צריך לבחון את העניין הזה אבל זה דבר שאיננו מקובל.

יואב גלנט: הנושא האחרון הוא המציאות בה אנחנו נמצאים ופוגשים אותה.

יואב גלנט: מאחר ובשנים האחרונות בנינו סדר גודל של בין שלושים לארבעים אלף דירות בשנה במקום כחמישים אלף, אנחנו מתקרבים לפער של כמאה אלף דירות ואנחנו נצטרך בעשרים השנים הקרובות עוד כמיליון דירות.

יואב גלנט: סדר גודל הוא חמישים עד 55 אלף דירות ודרך אגב, על פי התפלגות האוכלוסייה, זה אומר כשישים אחוזים לאוכלוסייה הציונית הדתית והלא דתית, עשרים אחוזים לאוכלוסייה החרדית ועשרים אחוזים לאוכלוסייה הלא יהודית.

יואב גלנט: זה פחות או יותר קצבי הגידול.

יואב גלנט: במונחים מספריים הדברים ברורים.

יואב גלנט: מאתיים אלף דירות לאוכלוסייה החרדית, מאתיים אלף דירות ומעלה לאוכלוסייה הערבית, וכ-600 אלף דירות לאוכלוסייה הכללית.

יואב גלנט: כשאתם מסתכלים על העובדות האלה, יחד עם קצב של 15 שנים ועליית מחירים, ברור לגמרי שאנחנו נמצאים על ספו של משבר ואולי בתוכו.

יואב גלנט: לכן אנחנו קבענו כיצד אנחנו מטפלים בנושא הזה ואני שמתי על הפרק חמישה נושאים שאני רוצה לגעת בהם בקצרה ולאחר מכן להותיר את הבמה למנכ"ל על מנת שיפרט את הדברים כי מכאן אני יוצא לקבינט הדיור שלבד מהתשובות צריך לעסוק גם בהחלטות ובסוף צריך ליישם אותן.

משה גפני: מתי אתה יוצא?

יואב גלנט: אני מניח שבשעה 10:45.

יואב גלנט: אני מבקש לגעת בחמשת הנקודות האמורות שמופיעות על הלוח.

יואב גלנט: אני לא מציג מצגת אלא מעלה את הנקודות.

יואב גלנט: אחרי כן אשל יציג את המצגת.

משה גפני: אם אתה יכול בקצרה, כדי שאני אוכל לתת את רשות הדיבור גם לכמה חברים שיוכלו להתייחס לפני שאתה יוצא כדי שתשיב להם.

משה גפני: אחר כך המנכ"ל יציג את המצגת.

יואב גלנט: אני רוצה לומר לכם במה אנחנו עוסקים.

יואב גלנט: בנייה חדשה.

יואב גלנט: כשאני הסתכלתי על נושא הבנייה החדשה, יש בו, ביסוד, שני נושאים שאנחנו ראינו לנכון לטפל בהם בלוח זמנים קצר.

יואב גלנט: הנושא הראשון הוא תהליך שמבחינה ארגונית יפשט את הבירוקרטיה.

יואב גלנט: בהחלטה משותפת של שר האוצר ושלי, עוד טרם הכניסה למשרדים, למעשה איחדנו את כל הסמכויות שקשורות למשאבים מתחת לגג אחד, מתחת לאחריותו וסמכותו של שר האוצר.

יואב גלנט: שלושת המשאבים העיקריים הם הכסף שכמובן מצוי באוצר, הנושא השני הוא הקרקע באמצעות רמ"י, והנושא השלישי הוא התכנון דרך מינהל התכנון.

יואב גלנט: המשמעות היא ש"הספק" של חומרי הגלם שאתם אנחנו עובדים הוא שר האוצר והחומר שאני עובד אתו, כמו שאתם מבינים, הוא כסף, קרקע ותכנון.

יואב גלנט: בלי שלושת הדברים האלה אי אפשר להתחיל לעבוד.

יואב גלנט: אני חושב שהתהליך שנעשה בקבינט הדיור, במטה הדיור, מתחת לאחריותו של שר האוצר, נעשה בצורה מרשימה.

יואב גלנט: אנחנו שותפים לעניין הזה באינטראקציה שלמה והעסק הזה עובד.

יואב גלנט: עכשיו בא הרובד השני.

יואב גלנט: הרובד השני הוא שצריך לבצע.

יואב גלנט: זאת אומרת, בקצה צריך לבוא בדברים עם הקבלנים, עם האזרחים, עם ראשי הערים, עם ראשי הרשויות, עם הציבור.

יואב גלנט: את זה אנחנו עושים - אני, המנכ"ל, אנשי הצוות שנמצאים כאן, סגן השר שפעיל מאוד בהרבה מאוד תחומים ובעיקר בתחום של הדיור הציבורי וכדומה.

יואב גלנט: אני חושב שקודם כל קונסטרוקטיבית העניין הזה מסודר יותר נכון בהיבט הזה שהוא תומך את התהליכים.

יואב גלנט: הדבר השני.

יואב גלנט: אני רוצה לתאר לכם איך הדברים נראו עת אנחנו הגענו.

יואב גלנט: נניח שאנחנו ניקח את המכרז בקריית מוצקין שהתפרסם על ידינו לפני כשלושה חודשים והיום, במהלך היום, צריכות להיפתח המעטפות ונדע מה הן ההצעות, בדומה למה שקרה לנו בשבוע שעבר בעפולה.

יואב גלנט: יש שם, נדמה לי, 1,028 יחידות דיור על מתחם כורדני שאנחנו מכירים אותו, חלקנו, עוד מימי השירות הצבאי, שם היה מחנה עם רכוש שלל.

יואב גלנט: במצב עניינים רגיל, מה היה עושה מינהל מקרקעי ישראל?

יואב גלנט: היה משווק מאתיים יחידות דיור במחיר מסוים, כשהעסק הזה היה מתחיל, היה משווק את המאתיים הבאות במחיר אחר - - -

משה גפני: יותר גבוה.

יואב גלנט: יותר גבוה, ובסופו של דבר סוחט כסף מהציבור.

יואב גלנט: אנחנו באנו בגישה שהיא שונה לחלוטין וצריך להבין, ואנחנו נמצאים כאן בוועדת הכספים ואנשים מבינים, אני מניח, את הצד של מאזן ההכנסות הלאומי בצורה טובה.

יואב גלנט: אנחנו אמרנו שאם מחיר הקרקע קודם כל, ונניח, אני נותן מספר, הוא מאתיים אלף שקלים, אנחנו בממוצע ברוב המקומות הורדנו אותו ב-150, 120 אלף שקלים.

יואב גלנט: כלומר, במקום להגיד לקבלן שזה יעלה לו מאתיים אלף שקלים, אנחנו באים ואומרים לו שזה יעלה לו חמישים אלף שקלים.

יואב גלנט: בדימונה עכשיו זה שישים, חמישים, סדרי גודל.

<קריאה: 57.

יואב גלנט: 57.

יואב גלנט: לדעתי כולל הפיתוח.

יואב גלנט: אנחנו נותנים את המחיר.

יואב גלנט: זאת אומרת, קודם כל הורדנו 150 אלף שקלים, לשאלתו של חבר הכנסת ברושי.

יואב גלנט: הדבר השני, אנחנו אומרים לקבלן שזה הסטנדרט הניתן, זה המפרט, יש לנו ספר מאוד מדויק שהכנו, לוח הזמנים הוא שלוש שנים מהרגע שאתה התחייבת, תתחרה בבקשה עם שאר הקבלנים על המחיר.

יואב גלנט: בקריית מוצקין, עליה אני מדבר, יש, נדמה לי, 14 מתחמים, התחרו שישים ומשהו קבלנים.

יואב גלנט: אני מקווה שאנחנו נקבל מחירים שהם דומים למה שקרה בעפולה.

יואב גלנט: המשמעות היא שהמחירים ירדו במאתיים או 300 אלף שקלים.

יואב גלנט: מדוע?

יואב גלנט: כי המרכיב האחד הם אותם 150 אלף שקלים שהורדנו, אבל יש עוד מרכיב שהוא משפיע על הקבלן והמרכיב הזה הוא שאין לו הוצאות פרסום, אין לו הוצאות שיווק, אין לו הוצאות מימון והקהל שלו הוא מובטח כי אנחנו יודעים שתהיה תחרות על המחיר למשתכן כי המחיר יותר זול.

יואב גלנט: קבלן הופך להיות לא יזם, לא ספסר של קרקע, הוא הופך להיות קבלן והוא יבנה.

יואב גלנט: לכן הוא יכול להרשות לעצמו מתח רווחים יותר נמוך אך קבוע ואנחנו, את התועלת שהקבלן חוסך לאזרח ביחד עם מה שאנחנו נותנים לאזרח, הקרקע, מקווים שזה יוזיל את מחירי הקרקע למי שצריך.

יואב גלנט: עכשיו אני בא למי שצריך.

יואב גלנט: כאן הרי היו הרבה מאוד קריטריונים, חלקכם עסקתם בהם מכל הכיוונים, ואנחנו הסרנו את כל הקריטריונים למעט קריטריון אחד: מי שזו דירתו הראשונה כזוג נשוי.

יואב גלנט: הוא יכול להיות חרדי, הוא יכול להיות חילוני, הוא יכול להיות ערבי, לא משנה, תיגש למכרז.

יואב גלנט: אין עדיפות לאף אחד, לא לפי מספר ילדיו, לא לפי הכנסתו, לא אם הוא שירת בצבא ולא לפי מקום מגוריו.

יואב גלנט: כולם זכאים, כל האזרחים, אבל בתנאי שזאת דירתם הראשונה.

משה גפני: הראשונה או היחידה?

יואב גלנט: הראשונה והיחידה.

יואב גלנט: זה בא ביחד.

יואב גלנט: הראשונה.

יואב גלנט: הדבר הזה לדעתנו צפוי להוזיל באופן משמעותי את המחיר לזוגות הצעירים.

יואב גלנט: אני מניח שאם אנחנו נעשה את מה שאנחנו מתכננים, וזה בשנה הזאת סדר גודל של כעשרים אלף יחידות דיור, וביחד עם המינהל זה יגיע לארבעים אלף, ואנחנו התחלנו באמצע השנה כידוע לכם, ובשנה הבאה, בהתאם, חמישים או שישים – עוד לא גמרנו את היעדים סופית – הדבר הזה ישפוך מים קרים על עליית המחירים במשק כולו.

יואב גלנט: יצנן אותה.

יואב גלנט: אינני יודע בכמה.

יואב גלנט: דיברתי על מאזן התשלומים הלאומי.

יואב גלנט: מה עשינו למעשה בתהליך הזה.

יואב גלנט: אנחנו אמרנו לאזרח מבעוד מועד שאנחנו נותנים נניח חמישים אלף יחידות דיור, כשכל אחת, נגיד המדינה גובה פחות מאה אלף שקלים על הקרקע.

יואב גלנט: המשמעות היא שחמישה מיליארד שקלים הועברו לאזרחים טרם סגירת התקציב מבעוד מועד כהטבה שנמצאת בכיסו של כל זוג צעיר שהולך להתחתן והוא יכול לממש אותה בלוח זמנים מתאים.

יואב גלנט: כלומר, תקבולי המדינה הם חמישה מיליארד שקלים פחות על קרקע.

יואב גלנט: כלומר, במקום לעתד את ההכנסות ולהשתמש בהן לשימושים עתידיים כי המדינה צריכה כסף, אמרנו שבשעת החירום שנובעת מהמשבר שאותו תיארתי, אנחנו למעשה מעבירים חלק ממחיר הקרקע, לא את כולו כי צריך גם לפתח, ובוודאי לא מספסרים במחיר.

יואב גלנט: כלומר, כאשר נמכור בקריית מוצקין גם אם התהליך יהיה רב שנתי, התהליך יהיה באותו מחיר שמכרנו.

יואב גלנט: זה החיבור של הבנייה החדשה בהיבט הרגולטורי ובהיבט של הוזלת המחיר על הקרקע.

יואב גלנט: עוד נקודה אחת ואני אעצור ואתן מקום לשאלות כי יש הרבה לפרט.

יואב גלנט: אני רוצה לדבר על עוד נושא אחד וזה הדיור הציבורי.

יואב גלנט: במדינת ישראל, נתונים שלמדתי – ולא למדתי אותם מסבתא שלי שגרה בדירת עמידר לפני חמישים שנים, כי אז לא הבנתי את זה אבל הבנתי את זה היום – היו 130 אלף דירות לפני קצת יותר מעשור, לפני 15 שנים, והיום יש בדיור הציבורי שישים אלף יחידת דיור.

יואב גלנט: הסיבה היא כי עברו כאן חוקים ומכרו.

יואב גלנט: חלק מהמכירה נעשה לדיירים שגרים בדירות וחלק נעשה בשוק החופשי, הכול בהתאם להרשאות.

יואב גלנט: התקבל בערך 3.3 מיליארד שקלים.

יואב גלנט: רוב הכסף הזה, רבותיי, לא שימש לרכש דיור ציבורי למרות החוק.

אורלי לוי אבקסיס: היה אמור.

יואב גלנט: היה אמור.

יואב גלנט: נותרו בבנק הזה בערך 700 מיליון שקלים ואנחנו הולכים להשתמש בהם לרכש דיור ציבורי.

יואב גלנט: נשארנו עם שישים אלף יחידות דיור.

יואב גלנט: במונחים של היום, זה בערך שני אחוזים מכמות הדירות.

יואב גלנט: במונחים של העבר, אותם 130 או 140 אלף יחידות דיור היו כמעט 11 אחוזים בתקופה של לפני שלושים שנים וברור לגמרי שהשפעתה של המדינה והיכולת לתת פתרונות, קטנה.

יואב גלנט: אם אתם מסתכלים על זה שאוכלוסיית המדינה גדלה ב-35 השנים האחרונות פי שתיים, מקצת למעלה מארבעה מיליון ללמעלה משמונה מיליון, באופן ממוצע, לצערי זה יותר, גם כמות החלשים גדלה פי שתיים.

יואב גלנט: היא גדלה יותר כי הזנב נמתח.

יואב גלנט: יש הרבה מאוד אוכלוסיות שצריכות פתרון.

יואב גלנט: העניין הזה איננו עניין כלכלי.

יואב גלנט: כשאני הסתכלתי על התמונה, המסקנה הראשית שלי היא שהמינימום שבמינימום שמדינת ישראל צריכה לעשות זה לרכוש אלף דירות לדיור ציבורי כל שנה.

יואב גלנט: אל יקל הדבר בעיניכם, אלף דירות, אם אתה רוכש אותן במיליון שקלים, זה מיליארד שקלים, אבל אנחנו מצאנו כמה פתרונות ואני רוצה לתאר אותם.

יואב גלנט: הנושא הראשון.

יואב גלנט: אנחנו נכנסנו לג'וינט ונצ'ר, הסכם משולב עם הסוכנות היהודית ביחד עם חברת עמיגור שמוחזקת בשותפות ואנחנו נבנה 2,500 יחידות דיור קטנות – למעשה 2,600 - של חמישים עד שישים מטרים שהן על בסיס מתחמים קיימים ב-19 אתרים ברחבי המדינה, בהם יש מקבצים של דיור ציבורי לאוכלוסיות מבוגרות.

יואב גלנט: במקום שיהיו מאה יחידות במתחם, יהיו שם מאתיים ו-300 יחידות.

יואב גלנט: נשפץ, מעין פינוי-בינוי.

יואב גלנט: השטח הוא של הסוכנות, הכסף יינתן במשותף בין הסוכנות למדינה, בערך מאתיים אלף שקלים לדירה מכל אחד, מאה מיליון שקלים כל שנה, חצי מיליארד שקלים המדינה, 500 ועוד 500 הסוכנות, יחד מיליארד שקלים.

יואב גלנט: אנחנו נביא 2,500 יחידות דיור.

יואב גלנט: עוד 500 יחידות דיור בכל שנה לטעמי צריכות לבוא מרכש והתייעלות.

יואב גלנט: אני רוצה לספר לכם משהו על התייעלות.

יואב גלנט: שאלתי איך מחולקות הדירות.

יואב גלנט: התחלנו לברר סגן השר ואנכי ומצאנו כמעט 700 – 670 ומשהו – יחידות ריקות ברחבי הארץ.

יואב גלנט: אמרתי למה זה לא מאוכלס?

יואב גלנט: זה לא חודש לא מאוכלס אלא זה לא מאוכלס חמש שנים, עשר שנים, עשרים שנים.

יואב גלנט: לכן אני אומר שאת השאלות הייתם צריכים לשאול מישהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: שאלנו ולא קיבלנו תשובות.

יואב גלנט: יושבים כאן אנשי המשרד.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אדוני השר, לשאלה שלך.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: צריך לזכור לגבי שרי השיכון לדורותיהם שלא כולם היו חברתיים והדיור הציבור עניין אותם.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: לכן מצאנו את הצרה שמצאנו.

משה גפני: למה הדירות עומדות ריקות?

יואב גלנט: הדירות עמדו ריקות.

יואב גלנט: אני אסביר.

יואב גלנט: הנימוק הבסיסי אמר שהקריטריונים אינם מאפשרים לאכלס.

יואב גלנט: הקריטריון נניח אומר הכנסת מינימום, ושלושה ילדים.

יואב גלנט: יש במקום מישהו שמרוויח מאה שקלים מעל הכנסת המינימום ויש לו שלושה ילדים או שיש לו רק שני ילדים ולכן הוא לא רשאי להיכנס.

יואב גלנט: התוצאה היא שבבית שאן לבדה עמדו מאה דירות ריקות או שמונים.

יואב גלנט: בדימונה 120 דירות ריקות.

יואב גלנט: באופקים.

אורלי לוי אבקסיס: רצו למכור אותן במחירי מתנה לגופים אחרים, לעמותות וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: עצרנו את המכירה הזאת ביחד עם היועץ המשפטי.

משה גפני: כמה באופקים?

יואב גלנט: ארבעים או חמישים.

יואב גלנט: אני ממשיך את הדברים.

יואב גלנט: אני רוצה לתת לכם תמונת מצב ולומר מה המצב היום.

יואב גלנט: המצב היום הוא שכ-500 פלוס מהדירות כבר שופצו.

יואב גלנט: על 450 יש כבר השתכנות.

יואב גלנט: 300 כבר נכנסו לגור ועוד 150 בתהליך, ועד סוף השנה, כפי שהתחייבתי, כל הדירות האלה, למעט שוליים שאולי לא נמצא, ישוכנו בהן אנשים.

יואב גלנט: אני מעדיף להסביר לאזרח מדוע אזרח אחר נכנס לדירה מאשר להסביר לשניים למה הדירה הריקה.

יואב גלנט: זה הרי מובן מאליו.

יואב גלנט: השנה, כחריג, בגלל שהיה מלאי ריק, אנחנו נגיע ל-600 או 700 איכלוסים רק על בסיס הדירות הריקות ועוד שיפורים שאנחנו עושים.

יואב גלנט: אם כן, זאת דוגמה נוספת.

יואב גלנט: הנושא האחרון שאני אגע בו במסגרת הדיור הציבורי.

משה גפני: דירה ריקה, זה לא רק שאין פתרון חיובי אלא זה יותר מקום שלילי.

יואב גלנט: זה מקום שלילי.

משה גפני: גרתי באופקים ואני מכיר את זה.

יואב גלנט: זאת בעיה גדולה.

יואב גלנט: אני ביקרתי באופקים במקבצים של הדיור הציבורי של עמידר.

יואב גלנט: באות אלי נשים שנמצאות שם ואומרות שהדירה הזאת עומדת ריקה שנים.

יואב גלנט: אמרתי להן, לא עוד.

יואב גלנט: הנקודה האחרונה שקשורה לדיור הציבורי ובה אני אסכם את הדברים.

יואב גלנט: תראו, אנחנו חיים במדינת ישראל של המאה ה-21.

יואב גלנט: אנחנו לא צריכים לאפשר מצב שמצד אחד כל שכבות הציבור נושאות בנטל כי הן משלמות מע"מ לפי חוק ומגייסות את הבנים שלהן לצבא לפי חוק, ומצד שני אתה נכנס לשכונה ואתה אומר שכאן אי אפשר לחיות כי החתולים, פחי האשפה, האנשים, כולם גרים באותו מצב.

יואב גלנט: למה צריך להיות במצב הזה?

יואב גלנט: אנחנו נשקיע בשנה הבאה סדר גודל של 170 מיליון שקלים בשיפוץ דירות קיימות ובשיפוץ השכונות, מה שהיה שיקום שכונות ההיסטורי.

<קריאה: למה מה שהיה?

<קריאה: צריך להחזיר את זה.

יואב גלנט: ג'קי ואורלי מכירים את שיקום השכונות מהבית כי אצלם נולד הרעיון הזה של שיקום שכונות.

יואב גלנט: אני אומר שזאת העלות הכי נמוכה על מנת להביא אדם לדיור הוגן.

יואב גלנט: למה שבן אדם יגור במצב שאי אפשר להיכנס, שהאימא מתביישת שהבן שלה יקרא לחבר שלו לבוא לעשות אצלו שיעורי בית כי זה נראה נורא ואיום?

יואב גלנט: למה להיות במצב הזה?

יואב גלנט: אני לא יכול להגדיל לה את הבית אבל אני יכול לטפל בתשתיות הביוב, אני יכול לשפץ את חדרי המדרגות, אני יכול לעשות את זה.

יואב גלנט: העלויות הן לא גבוהות.

יואב גלנט: אנחנו ניכנס לזה בשלב ראשון כפיילוט על עשר ערים ברחבי הארץ.

משה גפני: זאת אומרת, אתה מתכוון להחזיר את שיקום שכונות.

יואב גלנט: במגבלות.

יואב גלנט: אני יכול לשפץ את המתחמים שאני אחראי עליהם ושהם בבעלותי, בבעלות המדינה, באמצעות עמידר או עמיגור או חברות אחרות ולהיכנס להסכמים עם ראשי הערים על מקומות שיש בהם עירוב של אנשים.

יואב גלנט: נתתי שתי דוגמאות ולא פירטתי הכול בתחום הדיור הציבורי.

יואב גלנט: הדברים האלה הם ההיי לייטס.

יואב גלנט: אני לא רוצה לדבר עכשיו על הנושאים האחרים בהם המנכ"ל ירחיב.

יואב גלנט: תודה.

משה גפני: מכיוון שאתה יוצא מוקדם, אני רוצה שחברי הכנסת יתייחסו ואחרי כן נדון עם המשרד.

משה גפני: אורלי לוי ואיתן ברושי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת רוצה לברך את מי שעומד היום בראש המשרד, לא רק משרד הבינוי, אלא החזיר עטרה ליושנה ועכשיו המשרד הוא משרד השיכון והבינוי.

משה גפני: ואל יהיו ברכותיה קלות בעיניך.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשאני סוערת, יש לי באמת לא רק מקום גדול - - -

משה גפני: גם אני חושב שיש כאן תכנית.

אורלי לוי אבקסיס: לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: סוף סוף אנחנו רואים באמת את מי עומד בראש המשרד, ולא בכדי הוא החזיר את האכלוס וקרא למשרד משרד הבינוי והשיכון.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר גם באנשים, לשכן אותם.

אורלי לוי אבקסיס: מה שעשה השר גלנטי יחד עם סגנו ג'קי לוי, זה באמת שינוי מחשבתי והשינוי הזה הוא לא עניין של מה בכך כי סוף סוף מגיע שר ואומר, רגע, עם הנתונים האלו אי אפשר להמשיך ולחיות.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מסתכל על מה היה קודם, מסתכל על מה שיש לו עכשיו, מסתכל על חומרי הגלם.

אורלי לוי אבקסיס: לא אמר לך השר גלנט אבל בעצם רוב הדירות ששוכנו עכשיו אלה דירות שעמדו מיועדות למכירה בשוק החופשי למי שרוצים ביקרם או לספקולנטים שמשפצים ואחר כך משכירים את הדירות בשכירות משנה לזכאים של הדיור הציבורי, שזה דבר הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על כך שבלי השקעה גדולה של כספים חדשים, הצליחו לשפץ מאות דירות ולתת מענה למאות משפחות שעמדו חסרי קורת גג, עם השתתפות לא ריאלית בשכר דירה.

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים שנמצאו זכאי, שנמצאים בקצה הקצף החברתי של המדינה, ברוע לב ניתנה להם תעודה, לא משתתפים אתם בשכר החופשי ברמה כזאת שמאפשרת להם את ההשלמות, אנשים מתחילים איזשהו חוזה וגם אף אחד בשוק החופשי לא בדיוק רוצה להשכיר להם דירות כי בעלי הנכס רוצים להבטיח את קיום הרווחים, ומי שכאן השכיר דירה – אני לא יודעת כמה מהאנשים – יודע שצריך להביא ערבויות, צריך להביא ערבים, צריך לתת צ'קים של ביטחון וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסיות האלה בכלל לא מנהלות אשראי בבנקים ואין להן את היכולת.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו הביצה והתרנגולת.

אורלי לוי אבקסיס: העזרה בשכר דירה באה רק אחרי שאתה מביא חוזה חתום וסגור.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני מודה לך גם בשם חברים נוספים שנושאים את הדגל החברתי הזה ואולי זאת הקדנציה השלישית שאנחנו מנסים.

אורלי לוי אבקסיס: סוף סוף יש גם מי שמקשיב וגם מי שפועל בעניין.

אורלי לוי אבקסיס: כן הייתי רוצה לשמוע, ואני ממש מברכת על העניין של הבנייה החדשה, אבל אדוני היושב ראש ואדוני השר, אנחנו יודעים שיש בעיה אמיתית בנוגע לזוגות צעירים שזאת דירתם הראשונה להשיג את ההון העצמי הנדרש.

אורלי לוי אבקסיס: בנק ישראל מגביל את הבנקים בעלות המשכנתא שיכולים לתת לזוגות הצעירים והם נדרשים להציג כשלושים אחוזים הון עצמי.

אורלי לוי אבקסיס: הרוב יודע, גם בנק ישראל, גם משרד האוצר ואחרים, שההון העצמי המוצג על ידי אותם צעירים הוא באמת לא הון עצמי שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: הם לווים אותו, אם דרך משפחה או חברים או דרך המוסדות המוכרים כמו הבנקים או אשראי חוץ בנקאי שנותנים להם הלוואות לכל מטרה.

אורלי לוי אבקסיס: הם מסתבכים הרבה יותר כי אף אחד לא בודק כמה הם באמת יכולים להחזיר.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני ההלוואות שהם לוקחים, ההלוואות המשלימות האלו, בסופו של דבר הן בריביות מטורפות ובשורה התחתונה אני שומעת אמירות גם מהאוצר שאנשים ימשיכו לגור בשכר דירה אם אין להם הון עצמי.

אורלי לוי אבקסיס: הבעיה תלך ותחריף לא בשנה-שנתיים הבאות.

אורלי לוי אבקסיס: תחשוב על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים כאן על הפנסיה.

אורלי לוי אבקסיס: רוב האנשים לא הצליחו לצבור הון מספיק לפנסיה.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות לפי תוחלת החיים, אם אתה מחלק את זה פר חודש, לא הצליחו.

אורלי לוי אבקסיס: כשהם יגיעו לגיל הפנסיה, אלו שהיום הם דור הביניים, מהפנסיה התקציבית לפנסיה הצוברת, יגיעו לנקודת זמן שסיימו לעבוד, יצטרכו במעט כסף שנשאר להם גם לשכור דירות במחיר השוק ואז זאת קטסטרופה אחת גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו היום מסלילים את הדרך לפנסיונרים הומלסים.

אורלי לוי אבקסיס: לא יהיה להם כסף גם להתנהל , גם לקיום בסיסי וגם לשכור דירה.

אורלי לוי אבקסיס: הפתרון הוא אחד.

אורלי לוי אבקסיס: הוא היה בעבר ומשרד השיכון ידע לתת אותו והמדינה ידעה, משכנתא בערבות מדינה.

אורלי לוי אבקסיס: לא נסכן את הבנקים, לא נדרוש מהם לתת יותר ממה שבנק ישראל ייתן אלא יהיה סעיף משכנתאות מכוונות במשרד השיכון כאשר בכל שנה חוזרות הרזרבות למשרד האוצר ואני חושבת שהאוצר בונה על כך שלא ינוצלו.

אורלי לוי אבקסיס: הריביות שם הן ריביות שאינן תואמות לשוק החופשי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שהבנקים – ואדוני היושב ראש נתן גם דעתו על כך - הריבית על המשכנתא של המדינה יותר גבוהה.

משה גפני: זה עולה כאן לדיון ביום רביעי.

משה גפני: אני רוצה להכניס את זה לחוק ההסדרים, גם לגבי הנושא של גובה הריבית למי שאין לו דירה, נושא עליו דיבר השר.

אורלי לוי אבקסיס: עושים רווח על הקהל השבוי.

אורלי לוי אבקסיס: באזור עדיפות א' המשכנתא עוד יותר יקרה מכל השאר וזה אבסורד.

משה גפני: בקדנציה הקודמת שלי באמת הכנסנו את זה לחוק ההסדרים אבל זאת הייתה הוראת שעה שהסתיימה.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין, גם כשהפחיתו, היא יותר גבוהה מאשר בבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שצריך לפתוח גם מבחינה אחראית את הנושא של ערבות המדינה על המשכנתא ודווקא באותם מכרזים שהם מחיר מטרה.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: באים ואומרים שאם אתה עכשיו בא ועוזר לצעירים, הביקוש יעלה, מחירי השוק יעלו בהתאם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על פרויקטים שהמחיר ידוע מראש.

אורלי לוי אבקסיס: הפרויקטים האלה אדישים לעניין של היצע וביקוש.

אורלי לוי אבקסיס: דיבר השר גלנט על כך שמתחרים על המחיר והמחיר של הראשון יהיה בדיוק כמו המחיר של האחרון.

אורלי לוי אבקסיס: כאן, גם אם הביקוש יהיה גבוה, המחיר הוא קבוע.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אלו הפרויקטים שחייבים להתחיל בהם כדי שאנחנו נתמודד היום לא רק עם אותם זוגות צעירים שקורסים תחת השוק הדרקוני של שכירות הדיור החופשי אלא אנחנו מדברים על הפנסיונרים העתידיים שלא תהיה להם קורת גג.

אורלי לוי אבקסיס: לפחות יגיעו לפנסיה, יסיימו את המשכנתא ואז דאגה אחת ירדה להם מהראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מאחלת לך הצלחה גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: אני ערה ועוקבת אחרי כל מה שאתה עושה, גם אתה סגן השר.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, כשצריך לבקר אותו, אני עושה זאת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שאצלי אין הנחות.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שיש לנו באמת באמת מקום בו אנחנו יכולים להסתכל ולהגיד חוויה מתקנת על מה שעברנו בשתי הקדנציות הקודמות.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: היות ואני יודע מה עברתם, אני חושב שאתם צריכים חוויה מתקנת.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה מספק אותה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת איתן ברושי ואחריו חברת הכנסת רחל עזריה.

איתן ברושי: גם אני רוצה לברך את השר ואת הצוות הבכיר שאתו.

איתן ברושי: אני מכיר חלק מהאנשים ואני בטוח שאנחנו בידיים טובות אבל נפוליאון אמר שצריך לספור אותם כשהם חוזרים.

איתן ברושי: אני מציע במשרד כזה, כמו עוד כמה, לקבוע איזושהי בקרה של הוועדה.

איתן ברושי: ונאמר במרץ שנה הבאה לקבל עדכון אחרי שנאשר את התקציב.

איתן ברושי: אני רוצה להעיר שתיים-שלוש הערות.

איתן ברושי: אני מברך ותמכתי גם כאופוזיציה בריכוז הסמכויות.

איתן ברושי: החסרת כאן משרד מאוד חשוב שגם הוא נתון למרותו של כחלון וזה המשרד להגנת הסביבה.

איתן ברושי: אין משרד שעשה יותר צרות לבנייה בארץ מאשר הנציגים שלהם בוועדות המחוזיות והמקומיות.

איתן ברושי: אני מקווה שאחדות המטרה תאפשר בנייה יותר זריזה.

משה גפני: אבל הגנת הסביבה זה דבר חשוב.

איתן ברושי: מאוד חשוב.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, כמו שאתה אמרת על ההטבות, הבעיה העיקרית בחיים היא המינון.

איתן ברושי: הפרופורציות.

איתן ברושי: זאת הבעיה.

משה גפני: זה תמיד נכון.

איתן ברושי: מי כמוני יודע מה זאת הגנת הסביבה.

איתן ברושי: אני בא משם.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שריכוז הסמכויות בינתיים לא פתר את רוב הבעיות ואני אומר את זה כאן בגלוי.

איתן ברושי: אם לא יחליפו חלק מהאנשים שהעבירו אותם ממשרד למשרד אבל הם לא שינו את דרכם ולא את ההתנהלות שלהם, לא קרה שום דבר.

איתן ברושי: למשל, במה שנקרא רמ"י, רשות מקרקעי ישראל, למשל במועצה הארצית לתכנון ובנייה, ואני לא מתכוון לבינת.

איתן ברושי: אני אומר שלא חלה התקדמות מספקת למרות אביגדור יצחקי ולמרות כל השמות שהוזכרו כאן.

איתן ברושי: לא חלה התקדמות מספקת בנושאים שהיו צריכים כבר להיפתר אחרי מספר חודשי שלטון.

איתן ברושי: אחד הדברים הבולטים זה תמ"א 35 שזאת גזרה שאי אפשר להשלים אתה ואישור התב"עות בקצב שאי אפשר לקבל אותו.

איתן ברושי: אני רוצה להעיר עוד הערה אפרופו מפות העדיפות, ואני בטוח שהשר, המנכ"ל וראש המטה יודעים שיש שתי מפות חשובות בשיכון שלא הזכירו אותן כאן.

איתן ברושי: האחת היא מפת העדיפות של המינהל והשנייה היא מפת העדיפות של משרד השיכון.

איתן ברושי: כשאומרים חמישה מיליארד שקלים, לא ברור לי, אדוני השר, לכמה דירות זה מתייחס ולאיזה זמן, שנה, שנתיים, חמש שנים, אבל חלק מההנחות, שלפי דעתי צריך להגדיל אותן ולאחרונה קיבלו החלטה להגדיל הנחות, קשורות למפות עדיפות שאו-טו-טו יחזרו לדיון וכדאי לא להגיע למצב המביך שאנחנו עומדים בו עכשיו בנושא הטבות מס.

איתן ברושי: לכן אני אומר למנכ"ל, לראש המטה ולאחרים שיש שתי מפות שהן מאוד חשובות.

איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד משפט אחד.

איתן ברושי: עם כל הכבוד, השר גלנט, לירידה במחיר הקרקעות, אני לא בטוח שזה מספיק.

איתן ברושי: אני אומר שצריך להיות ברור כאן היכן העדפת המדינה לפיזור אוכלוסייה.

איתן ברושי: אתה ציינת את הבעיה של הריכוז.

איתן ברושי: אני חושב שלאוצר הייתה מחלה, ואני לא יודע אם נמצא כאן נציג אוצר, אבל במשך שנים הם חשבו שהמינהל הוא קופה ב' של האוצר והם הפכו את המגורים, לא רק במשכנתאות אלא גם בקרקעות.

איתן ברושי: אני חושב שעל הבטון אין לנו שליטה.

איתן ברושי: מחיר הבטון הוא נתון ואני מניח שהשר לא יכול להתערב במחיר שלו אבל מחיר הקרקע הוא מאה אחוזים באחריות המדינה.

איתן ברושי: הקרקע היא בבעלות המדינה.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, יש לנו שר שבא מההתיישבות.

איתן ברושי: הדברים אמורים גם בנושא המים.

איתן ברושי: שני משאבים יקרים הם בידי המדינה, המים והקרקע אבל היא לא עושה בהם שימוש נכון.

איתן ברושי: היה צריך לתת עכשיו איזו תקופת ביניים של עידוד הבנייה, עידוד פיזור האוכלוסייה ולדבר במונחים של דירה ראשונה לזוג צעיר.

איתן ברושי: זה שאומרים שזה פחות 150 אלף שקלים, אני לא יודע מה זה הנחות של מפות עדיפות ומה זה הנחות של השר, אבל השאלה היא 150 אלף מכמה.

איתן ברושי: אומר השר שבשמונה שנים הדירות עלו במאה אחוזים - - -

משה גפני: עשר שנים.

איתן ברושי: עשר שנים.

איתן ברושי: מרכיב משמעותי היא הקרקע והקרקע היא בידי המדינה.

איתן ברושי: לכן המרכיב העיקרי של הוזלת הדירה היא השתלטות על האוצר שהפך את זה למקור הכנסה בלא אמצעי לחיזוק הפריפריה ופיזור האוכלוסייה.

איתן ברושי: אחת ולתמיד צריך להוציא את השליטה בקרקע מידי האוצר.

איתן ברושי: אין לאוצר כלים להתמודד עם היעדים הלאומיים והם בקושי משתלטים על הקופה.

איתן ברושי: הם לא יכולים לנהל את המדינה והגיע הזמן לעשות גבולות לפקידי האוצר ולהעביר את האחריות לשרים ולמנכ"לים.

איתן ברושי: אתם מגיעים ממקום שהיה חיבור בין אחריות לסמכות.

איתן ברושי: אל תתנו למישהו להוביל אתכם למקום לא נכון.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רחל עזריה ואחריה מנואל טרכטנברג.

משה גפני: השר יצטרך לצאת.

משה גפני: מי מהמשרד נשאר?

יואב גלנט: המנכ"ל וסגן השר.

יואב גלנט: כולם.

משה גפני: נמצאים כאן גם ראשי האגפים?

יואב גלנט: כן.

יואב גלנט: אני מציע ששני חברי הכנסת ידברו ואחר כך אני אענה אלא אם אתם רוצים שהמנכ"ל יענה על הכול.

משה גפני: לא.

משה גפני: לפני שאתה הולך, אני רוצה שתגיד כמה מלים.

משה גפני: תאחר קצת לדיון הבא שלך.

יואב גלנט: לא איחרתי כאן בניגוד לאחרים ואני לא אאחר שם.

משה גפני: תגיד לי מתי אתה רוצה להשיב ואחר כך נמשיך את הדיון.

רחל עזריה: אני רוצה לשאול בקשר להתחדשות עירונית.

רחל עזריה: יש מאמץ מאוד גדול וטוב שכך כי באמת עתודות הקרקע הולכות ופוחתות וזה בעצם סוג של עתודת קרקע קיימת ולכן אנחנו צריכים להתחיל לחשוב עליה אחרת.

רחל עזריה: החוק של הקמת הרשות מתקדם, אבל אני רוצה להבין איך מתכננים את הנושא של התחדשות עירונית כך שהעיר תהיה נעימה.

רחל עזריה: זאת אומרת, אפשרות לחיות בתוך פרויקטים לאחר התחדשות עירונית כי לפעמים הפרויקטים הופכים לעמוסים, לא נעימים, בעיות להולכי רגל וכולי.

מנואל טרכטנברג: אדוני השר, אני מצטרף לברכות על פועלך הנמרץ מאז נכנסת לתפקיד.

מנואל טרכטנברג: זה שינוי מרענן וחשוב.

מנואל טרכטנברג: פתחת את דבריך ואמרת שאנחנו נמצאים על ספו של משבר.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לתקן אותך ולומר שהמשבר הזה, אנחנו עמוק עמוק בתוכו.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר לכולנו שהמחאה החברתית פרצה לפני יותר מארבע שנים וזאת הייתה מחאת האוהלים.

מנואל טרכטנברג: כלומר, אנחנו הרבה בתוך המשבר וחשוב מאוד מבחינה תודעתית להגיד את זה.

יואב גלנט: יש לי רק תואר ראשון.

יואב גלנט: אני לא פרופסור.

מנואל טרכטנברג: בסדר, אבל אני אומר שתודעתית זה מאוד חשוב.

מנואל טרכטנברג: לאור זאת שאנחנו עמוק עמוק בתוך המשבר, יש כאן שאלה אמיתית והיא האם התכניות שאתם מציגים - אין ויכוח על כך יש לכם תכניות טובות – האם יש בכוחן באמת כדי להביא לשינוי.

מנואל טרכטנברג: איך רואים את זה?

מנואל טרכטנברג: בציפיות.

מנואל טרכטנברג: הרי שוק הדיור מונע הרבה מאוד מציפיות.

מנואל טרכטנברג: לא רואים היפוך בציפיות וזה סימן רע.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע שהשוק יודע לקרוא את מה שאתם עושים ואת מה שאתם מציגים ולהשליך את זה על המחירים ולקחת את זה בחשבון.

מנואל טרכטנברג: אמרת גירעון של כמאה אלף דירות, אבל האומדן שאני מכיר הוא יותר גבוה מהמספר הזה.

מנואל טרכטנברג: לכן כדי שיהיה היפוך, צריך שהתכנית לחמש השנים הקרובות תסגור את הפער הזה וכרגע זה לא נראה באופק.

מנואל טרכטנברג: עוד הערה אחת.

מנואל טרכטנברג: אורלי העלתה את הנושא הזה של זוגות שאין להם את ההון הראשוני ועל כן צריך להקל עליהם במשכנתאות.

מנואל טרכטנברג: אבל גם אם יקלו, יש שכבה רחבה מאוד בציבור הצעיר שלא יכולה להרשות לעצמה לרכוש דירה וגם לא צריכה.

מנואל טרכטנברג: על כן צריך מה שנקרא דיור בר השגה.

מנואל טרכטנברג: כמה שאני הבנתי את התכניות שלכם בהקשר של שכירות לטווח ארוך, זה לא מה שנקרא דיור בר השגה.

מנואל טרכטנברג: דיור בר השגה, יש לו כמה מרכיבים.

מנואל טרכטנברג: זאת גם שכירות לטווח ארוך, אבל שכר הדירה מותאם להכנסות של הדיירים ולא הנחה ביחס לשוק.

מנואל טרכטנברג: הדבר הזה קיים ברוב מדינות המערב, במיוחד במרכז הקפיטליזם החזירי שזאת ארצות הברית ובמיוחד בניו יורק ובניו ג'רסי, ואין כל סיבה שבמדינת ישראל לא נוכל לעשות את הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: באופן הזה אתה יכול לתת פתרון לעשרות אלפי משפחות צעירות שידן אינה משגת את ההון הראשוני הזה.

מנואל טרכטנברג: צריך מאוד להיזהר שהמשפחות האלו לא ייקחו על עצמן גם בריבית נמוכה יותר הלוואה יותר מדי גדולה אל מול האופק הכלכלי שלהן.

מנואל טרכטנברג: הערה אחרונה.

מנואל טרכטנברג: צריך כמובן להסתכל לא רק על פתרונות דיור אלא גם על פתרונות תחבורתיים ועל פתרונות תעסוקה וכולי.

מנואל טרכטנברג: יש כאן שאלה והיא האם כל המערכות האלה מתואמות או לא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, כפי שאתה רואה, יש כאן חמישה חברי כנסת מהרשימה המשותפת, יש גם שני ראשי ישובים ערביים, ארגון מוסאוא.

יוסף ג'בארין: אני אומר את זה כי זה מצביע על חשיבות הנושא לאוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: אתה בטח מודע להמלצות של צוות 120 וההרגשה שלנו היא שמשהו לא עובד כאן בתרגום ההמלצות לשפת התקציבים.

יוסף ג'בארין: כנראה שיש הבטחה ליישום מסוים אבל זה יישום מאוד חלקי שבהחלט אין בו כדי לעורר כאן או לעשות כאן שינוי משמעותי.

יוסף ג'בארין: אנחנו יודעים שיישום מלא מצריך מעל למיליארד שקלים ואני תוהה היכן זה עומד מבחינת התקציב.

יוסף ג'בארין: יש לנו פשוט בעיה להבין את החלוקה המגזרית בתוך התקציב ואני אשמח אם תוכל להתייחס לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: יש לי הערה גם למרכז המחקר והמידע.

יוסף ג'בארין: נמצא אתנו תמיר אגמון שכתב את נייר העמדה של המרכז.

יוסף ג'בארין: אמנם אין חובה משפטית לעשות התפלגות מגזרית אבל האמת היא שזה מאוד מרשים לראות את ההתפלגות המגדרית שיש בתקציב בנייר העמדה שלהם.

יוסף ג'בארין: למשל, יש התייחסות מאוד מפורשת לסיוע בשכר דירה כאשר מדובר בתקציב מאוד משמעותי של המשרד, מיליארד וחצי שקלים.

יוסף ג'בארין: אני קורא קודם כל למרכז המחקר, אם אפשר בעתיד להתייחס גם להתפלגות מגזרית ואני אשמח אם הוועדה, אם יושב ראש הוועדה יאמץ את ההרגל הזה, שיהיה לנו הרגל לפיו יתקיים דיון וניתוח מגדרי כפי שמופיע כאן אבל שיהיה גם ניתוח מגזרי.

יוסף ג'בארין: אני אשמח גם אם השר עצמו יבקש.

יוסף ג'בארין: הערה אחרונה.

יוסף ג'בארין: כבוד השר בטח מודע לקשיי הדיור בתוך החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: בעיה מרכזית שקיימת כאן היא היעדר שטח ציבורי.

יוסף ג'בארין: צוות 120 דיבר על שני מהלכים שחייבים להתקיים בו זמנית, האחד הוא הרחבת תחומי שיפוט, והשני, הכשרת קרקע לדיור.

יוסף ג'בארין: זה המפתח לפתרון הבעיה ואני מקווה שזה יקבל ביטוי בעבודת המשרד.

באסל גטאס: אולי השר גם יאמר למה אין דיור במחיר למשתכן.

יואב גלנט: במגזר?

יואב גלנט: יש.

משה גפני: אדוני השר, אני מצטער שאתה נאלץ לצאת.

משה גפני: אני מבקש, אם אתה יכול להשיב חלקית.

משה גפני: הדיון ממשיך והצוות נשאר.

משה גפני: הדיון על משרד השיכון יימשך.

משה גפני: אני רק רוצה להוסיף אדוני השר שבעבר היו מענקי מקום, היו הלוואות מסובסדות והמדינה הייתה נראית אחרת מכפי שהיא נראית בעשר השנים האחרונות בעניין של הדיור.

משה גפני: האם אנחנו הולכים באמת לחזור לתקופה ההיא שבעניין הזה היא הייתה תקופה טובה?

משה גפני: היה עידוד לערי הפיתוח, היה עידוד בשכונות, היה עידוד בשיקום שכונות.

משה גפני: האם באמת יש כוונה לחזור לאותם ימים?

משה גפני: אני גרתי באופקים הרבה שנים והיו שם דירות עמיגור וכך היה בכל הנגב ובצפון.

משה גפני: האם הולכים לחזור לזה?

אורלי לוי אבקסיס: הקריטריונים היו יותר קלים.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: היו הלוואות מקום.

משה גפני: היו מקבלים הלוואה לחמש שנים ואם היו גרים חמש שנים, ההלוואה הייתה הופכת למענק.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר.

יואב גלנט: אני מקווה שזה לא הדבר היחיד שהיה יותר טוב לפני הרבה שנים.

יואב גלנט: היו עוד כמה דברים.

משה גפני: נכון, היו עוד כמה דברים טובים אבל זה בדיון על משרדים אחרים.

יואב גלנט: אתם יודעים איך זה, יש נוסטלגיה וגם נטייה לזכור דברים באופן סלקטיבי.

יואב גלנט: היו גם דברים פחות טובים.

משה גפני: אם רצית לדעת אדוני השר מה עוד היה יותר טוב, הנה, ציון נמצא כאן.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יספר לך איזה תקציב היה לשיקום שכונות בטבריה.

יואב גלנט: ראשית, אני רוצה להודות לך שוב, אדוני יושב ראש הוועדה על שזימנת אותנו ואפשרת לי לפרוס את הדברים בצורה מלאה.

יואב גלנט: אני חושב שהנושא הזה הוא נושא שעומד בלבו של הקונצנזוס החברתי.

יואב גלנט: אם היינו מביאים להצעה את הדברים, אני מניח שבסופו של עניין 120 חברי כנסת יתמכו בפתרונות אמיתיים שקשורים לתחום הדיור.

יואב גלנט: לכולם יש צורך והדבר הזה הוא מציק.

יואב גלנט: מדובר על אחד הדברים שהוא, הייתי אומר, ההוצאה המרכזית ואולי גם ההון העיקרי שיש לכל בית אב במדינת ישראל.

יואב גלנט: אני רוצה להתייחס בקצרה לשאלות שנשאלו כאן.

יואב גלנט: לגבי השאלה של חברת הכנסת אורלי לוי.

יואב גלנט: אני חושב שנושא ההון העצמי הוא נושא מרכזי.

יואב גלנט: אני אומר איך אני תפסתי את זה ומדוע לעניין הזה יש חשיבות מאוד גבוהה.

יואב גלנט: קחו למשל אוכלוסיות חלשות במיוחד שנגיד נדרשות לתת הון עצמי של שלושים אחוזים, ונגיד, רק לשם האילוסטרציה, בדירה של מיליון שקלים, נגיד שהם מקבלים הלוואה של 700 אלף שקלים והם צריכים להשקיע 300 אלף שקלים.

יואב גלנט: אין להם את ה-300 אלף השקלים האלה וכתוצאה מזה הם משלמים פחות או יותר תשלום דומה עבור שכירות, בין אם בסיוע המדינה ובין אם בלי סיוע המדינה, כמו שהפריסה שהם היו עושים על אותם 700 אלף שקלים למשך נגיד 25 שנים.

יואב גלנט: המשמעות היא שההבדל בין הגעתו של אדם למצב שהוא עני או לבין הגעתו לכך שהוא מתייצב, נעוץ בהון העצמי.

יואב גלנט: אם יש לו את ההון העצמי הזה, למעשה כל חודש הוא צובר עוד חלק בדירתו, ואם אין לו את זה, באותה דירה שהוא שוכר אותה, הוא הופך להיות אחרי עשרים שנים חסר דיור והבעיה מגיעה לדור השני כי אין לו מה להוריש והתוצאה היא בעייתית.

יואב גלנט: לכן אני חושב שמצביעים כאן על דבר מאוד נכון.

יואב גלנט: מה עשינו.

יואב גלנט: ראשית, אני הייתי ערני כמוכם לכך שלא יתכן שהריבית במשק ירדה מתחת לשני אחוזים לפעמים או מתחת לשלושה אחוזים בוודאי, ואני לא מדבר על ריבית בנק ישראל אלא אחרי שהיא מגיעה לאזרח, ובאותו זמן אנחנו גובים, כמשרד בינוי ושיכון, על המשכנתאות שלושה אחוזים.

יואב גלנט: התוצאה היא ברורה – אף אחד לא לוקח משכנתא.

יואב גלנט: אני סיכמתי עקרונית עם שר האוצר, עוד לפני התקציב, שלאוכלוסיות החלשות אנחנו נדאג למשכנתא שהיא בשני אחוזים ואני אשמח מאוד אם העניין הזה גם יעלה כאן.

משה גפני: יעלה.

יואב גלנט: ויגיע בהסכמה.

משה גפני: כן.

יואב גלנט: זה סיכום בין שר האוצר לביני ערב התקציב בממשלה.

משה גפני: אנחנו ניישם את זה.

יואב גלנט: זה דבר מאוד חשוב.

יואב גלנט: הדבר השני.

יואב גלנט: אני חושב שאנחנו נמצא דרך סלקטיבית על מנת לעזור למשל לאוכלוסיות יוצאי אתיופיה שזה דבר מאוד קיצוני ואתה מסתכל על מאתיים או 300 זוגות שנישאים בשנה ואי להם את ההון העצמי.

יואב גלנט: אם אנחנו נמצא את הדרך לשפר את המצב, נעשה זאת.

יואב גלנט: הנקודה השנייה היא אותה נקודה שהעלה חבר הכנסת ברושי בהקשר לקרקע.

יואב גלנט: אני רוצה לומר לך מה עשינו בקרקע ושלא יקל הדבר בעיניך.

יואב גלנט: ההנחות על הקרקע הן בסדר גודל של שמונים עד שישים אחוזים מערך הקרקע.

יואב גלנט: הבעיה היא שקרקע שנמצאת במקומות מאוד מרוחקים לא שווה הרבה ואז נניח שהקרקע שווה חמישים אלף ואתה נותן אחר כך שמונים אחוזים, הורדת רק ארבעים אלף שקלים.

יואב גלנט: במקומות האלה אנחנו נותנים תגבור, גם סיוע למשתכן, גם סיוע לקבלן ואנחנו מביאים את הסכום בערך ל-120 אלף שקלים.

יואב גלנט: זאת אומרת, יש סובסידיה ישירה או עקיפה דרך הקבלן - - -

<קריאה: עשרים אלף שקלים לדירה.

יואב גלנט: זאת דירה ועוד תחרות, בסופו של עניין זה יוזיל את המחיר.

יואב גלנט: לדעתי אנחנו נראה את זה במקומות שונים.

יואב גלנט: בסופו של דבר השמיכה קצרה.

יואב גלנט: במקומות אחרים בהם הקרקע שווה הרבה, אנחנו תוחמים את זה בסכום כך שהשישים אחוזים לא יגיעו מעבר ל-150 אלף שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: רק חידוד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה תומך ברעיון שהמדינה בעצם צריכה לעזור בערבות על ההון העצמי, על חלק מההון העצמי?

יואב גלנט: ראשית, אני תומך ברעיון.

יואב גלנט: שנית, אני חושב שבסופו של עניין, כמו שקורה תמיד בחיים, הבעיות הן בהיקף יותר גדול מהפתרונות ואנחנו צריכים לתעדף את הפתרונות במסגרת הכללים שיש לנו.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלק מהפתרונות שצריכים להיות.

משה גפני: הוא אמר.

יואב גלנט: חלק מהפתרונות הוא שהמדינה תיתן סיוע למי שבאמת חלש מאוד.

יואב גלנט: האם זה יהיה בדמות של הלוואה עומדת שמחזירים את אותו סכום נומינלי בעוד עשרים שנים ואז הוא נשחק מאוד, או באמצעות ערבות כזאת או אחרת – אינני יודע.

יואב גלנט: אנחנו נמצא את המנגנון.

יואב גלנט: אבל צריך לעזור להם.

יואב גלנט: אמרתי שזה עניין חברתי ולא עניין כלכלי.

יואב גלנט: זה עניין חברתי פר-סה שחייבים לעסוק בו.

יואב גלנט: לשאלתה של חברת הכנסת רחל עזריה לגבי ההתחדשות העירונית.

יואב גלנט: ראשית, אנחנו העברנו בדין רציפות, כמו שאתם יודעים, את הצעת החוק.

יואב גלנט: אני התבוננתי בהצעת החוק, אני שיתפתי פעולה בזה שהיא תגיע לקריאה שנייה ושלישית, אבל אנחנו נצטרך להכניס תיקונים מהותיים.

יואב גלנט: כיוון שהצעת החוק הקודמת נולדה כהצעת פשרה, שאם אנחנו ניקח את המנגנון שמוצע להשתמש בו, אנחנו נימצא עם חוסר כלים על מנת לעבוד באמת.

יואב גלנט: אתם צריכים לעזור לנו, לגרום לזה שיהיה מנגנון אפקטיבי אופרטיבי באמצעות החוק ולא מקום חלוקת תפקידים לכל מיני אנשים שבאים מכל מיני גופים.

יואב גלנט: זאת לא הכוונה שלי.

יואב גלנט: לכן אנחנו עובדים ביחד עם יושב ראש ועדת הרפורמות אלי כהן.

משה גפני: אין ועדת רפורמות.

משה גפני: יש ועדת אלי כהן.

יואב גלנט: ועדת אלי כהן אד-הוק שתדון בנושא הרפורמה בנושא הזה.

רחל עזריה: אבל כרגע בחוק אין שום דבר שמדבר על קריטריונים של איך עושים את ההתחדשות העירונית.

יואב גלנט: המנכ"ל יפרט את זה.

יואב גלנט: אני לא חושב שכל דבר צריך לבוא בחקיקה.

רחל עזריה: בסדר, לכן שאלתי.

אורלי לוי אבקסיס: חלק כבר התחיל בדיונים אצל אלי כהן.

יואב גלנט: אני רוצה להשיב, ברשותכם, על עוד שתי שאלות שנשאלו כאן.

יואב גלנט: לגבי אמירתו של פרופסור טרכטנברג.

יואב גלנט: ראשית, אני פחות מנוסה ואני אינני יודע באיזה פרק זמן אתה מצפה לראות את הסימנים לשינויים שקשורים לאמון הציבור.

יואב גלנט: אני חושב שראינו את המכרז הראשון שהוא כבר דה פקטו בעפולה והיום נראה מכרז במוצקין ואני מקווה שהתוצאות יהיו טובות.

יואב גלנט: אנחנו נראה בעוד ימים אחדים מכרז שהוצאנו בראשון לציון.

יואב גלנט: עד סוף השנה יהיו דברים דומים.

יואב גלנט: ההערכה שלי היא שאם דירה עלתה מיליון והיום היא עולה 700 אלף שקלים באזור מסוים והציבור רואה שאנחנו ממשיכים במגמה הזאת, כי אנחנו משווקים רק במחיר למשתכן, בסופו של עניין הוא יקבל הבנה שיש גרדיינט שהולך לכיוון אחר.

יואב גלנט: כמה זמן זה ייקח, אינני יודע מבחינת הפסיכולוגיה אבל התחושה שלי היא שהעבודה שמצד אחד מאוד מועילה לזוגות הצעירים ולבעלי הדירה הראשונה כי עבורם ההנחה היא משמעותית, ומצד שני היא מצננת באופן כללי את שוק הביקושים באמצעות היצע מוגבר של דירות זולות, תשפיע גם ברמה הכוללת.

יואב גלנט: אני חושב שזאת מגמה נכונה והייתי אומר שזה יהיה דבר אחראי לנסות לשאוף ליציבות מחירים בשלב ראשון בשנה הקרובה, להגיע לשם ולאחר מכן אולי גם נצליח להוריד אותם באופן משמעותי.

יואב גלנט: נקודה אחרונה לגבי המגזר הערבי.

יואב גלנט: ברשותך, אדוני היושב ראש, לאחר מכן אני אצטרך לצאת.

יואב גלנט: אם יהיה צורך, המנכ"ל יפרט כאן בהרחבה את כל הנושא של המגזר הערבי.

יואב גלנט: אני רוצה לומר לכם שאחת הישיבות הראשונות – לא אחת אלא סדרת הישיבות הראשונות – שעשיתי בתפקידי במשרד הייתה עם צוות 120 ימים.

יואב גלנט: אתם ישבתי, שמעתי, עשיתי ביקורים במגזר הערבי ואני חושב שבשבוע הראשון או השני הגעתי לנצרת ופגשתי את עלי סלאם שאני מקווה שהוא עדיין פופולרי בקרב חברי הכנסת של הרשימה המשותפת.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: הוא לא פופולרי, אבל הם חייבים לחיות אתו.

יואב גלנט: אני ראיתי שהוא מאוד פופולרי בנצרת.

תמר זנדברג: הוא עכשיו הכי פופולרי בימין.

יואב גלנט: הבעתי תקווה כי ראיתי שהוא ראש עיר טוב ורציתי להגיד שכאשר הייתי אתו בביקור בשכונת הגליל וראיתי שיש אלפיים יחידות דיור שתקועות על נושא של קו מתח, הנחיתי את המנכ"ל והנושא הזה – שההשקעה בו היא כמה מיליוני שקלים – נפתר.

יואב גלנט: זאת אומרת, קבענו את התהליך ואת המכניזם.

יואב גלנט: אני נותן לכם את זה כדוגמה לכך שאנחנו עובדים בשביל האוכלוסייה הערבית בכל מקום בו צריך.

יואב גלנט: בקרוב אני אהיה בטירה, בטייבה, בקלנסואה ובמקומות נוספים.

יואב גלנט: אנחנו החלטנו והעברנו תקנים במסגרת החלטת הממשלה על הקמת אגף מיעוטים במשרד הבינוי והשיכון שיעסוק בנושא הזה ואנחנו מתכוונים לאייש אותו ולטפל בדברים.

יואב גלנט: אנחנו ניכנס לשינויים בגבולות של חלק מהישובים על מנת לעשות הרחבות ולהוסיף שטחי מדינה שבהם קל לנו להתגבר על הבעיות.

יואב גלנט: אחת הבעיות במגזר הערבי היא שיש ריבוי בעלים ויש מושות שמוחזקות על ידי עשרות בעלים שמתנגדים אחד לשני וכתוצאה מכך הבירוקרטיה הפנימית מקשה מאוד על התהליכים.

יואב גלנט: היכן אנחנו מצליחים יותר?

יואב גלנט: היכן שיש אדמת מדינה.

יואב גלנט: לא הכול הן אדמות מדינה.

יואב גלנט: אם אתה מזיז את קו הישוב, את הקו הכחול, מזיז אותו הצידה ומוסיף שטח במקום שניתן ויש הגדרות גם בגליל, גם במרחב של ואדי ערה וגם במקומות אחרים, אנחנו נטפל בעניין הזה ודרך זה נביא הרחבה כולל שיווק קרקעות לבני מקום.

יואב גלנט: אנחנו מכירים את האופי וההתנהגות של האוכלוסייה הערבית שרוצה לגור באותו מקום.

יואב גלנט: אנחנו נעשה כאן קריטריון שונה והוא לא יהיה כמו באוכלוסיות אחרות עשרים אחוזים אלא הוא יהיה הרבה יותר גבוה על מנת לאפשר את זה.

יואב גלנט: כל התהליכים האלה הם תהליכים שיטופלו.

יואב גלנט: אני מקווה שנצליח לעשות את זה ואני אומר עוד הפעם שמחיר למשתכן הוא לא תכנית ליהודים אלא זאת תכנית לכולם.

יואב גלנט: מבחינתי גם במגזר הערבי אפשר ליישם את התכנית הזאת ולבצע אותה.

יואב גלנט: אני חוזר ואומר שוב שהשטח קטן וגם האוכלוסייה הערבית צריכה להתרגל לזה שהיא בונה בבנייה רוויה.

יואב גלנט: העיקרון שלכל אחד יש בית צמוד קרקע, הוא לא יכול לעבוד בתוך מדינת ישראל הקטנה של 22 אלף קילומטרים מרובעים.

יואב גלנט: ערבים גרים, כמו שאתם יודעים, גם בקהיר, גם בנצרת וגם בעוד כמה מקומות והם גרים לא בדיוק בבנייני צמודי קרקע אלא בבתים אחרים.

באסל גטאס: גם בעכו, גם בחיפה, גם בכרמיאל.

משה גפני: תודה רבה אדוני השר.

באסל גטאס: אדוני השר, צפיפות אוכלוסין בממוצע בכל ישוב ערבי היא יותר גבוהה מאשר בתל אביב.

משה גפני: חבר הכנסת חאג' יחיא, רשות הדיבור לך ואחריו חבר הכנסת יצחק וקנין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה שהשר ישמע את דבריי.

משה גפני: אם אתה יכול להחזיק אותו, בבקשה.

משה גפני: אני לא יכול להחזיק אותו.

יואב גלנט: אדוני היושב ראש, אני מודה לך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: בהצלחה.

משה גפני: חבר הכנסת חאג' יחיא.

משה גפני: המשרד אחר כך יצטרך להתייחס לנושאים שהועלו כאן.

משה גפני: נמצאים כאן גם ראשי ערים שירצו להתייחס.

משה גפני: (היו"ר יצחק וקנין)

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל בכמה נקודות ואני מפנה אותן לסגן השר ולמנכ"ל המשרד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקומות שכבר מפרסמים מכרזים במגזר הערבי, אני לא רואה שום הבטחה שהמגרשים האלה לא עוברים לאנשים שידם משגת והם מחזיקים בהם ולא מגיעים ליעדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לבדוק את הקריטריונים בעניין של השיווק כי זה לא מוסיף לפתרון הבעיה כי אנשים שיש להם את הכסף בצורה זו אחרת קונים את המגרשים ומחזיקים בהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם גם מעלים את המחיר לאחר מכן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במגזר הערבי יש מקומות בהם יש אחוז גבוה של קרקע פרטית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל התכניות שמאשרים – השר כאילו התלונן על כך שאנחנו רגילים לבנייה צמודת קרקע – הקרקע היא פרטית, חלק ממנה מוחזק וגם רשויות התכנון מאפשרות בנייה עד שלוש קומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה מאשר לי רק שלוש קומות, אני אבנה עם שני הבנים שלי והלך המגרש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכולים לבוא בתלונות למגזר הערבי בזמן שהתכנון מגביל אותנו לשלוש קומות או שלוש יחידות דיור או במגרש יותר גדול עד שש יחידות דיור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לבוא ולומר שאנחנו לא רוצים לבנות לגובה, זה לא כל כך נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהעברנו כאן בוועדה את הגדלת היצע הדירות על איקס קרקע.

אורלי לוי אבקסיס: הגדלנו את זה לשמונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברשותך, אפשר להמשיך?

יצחק וקנין: אפשר.

אורלי לוי אבקסיס: הגדלנו את אחוזי הבנייה על אותה יחידת קרקע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו את העניין של שיווק המקרקעין וכאן הנקודה העיקרית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבירוקרטיה, במיוחד במגזר הערבי, של ההפשרה לבנייה, היא כל כך איטית ואנחנו מסתכלים עכשיו ומדברים על תקציב של 2015 ו-2016.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לדעתי חלק מועט ממה שאנחנו נראה בתקציב ינוצל בשנתיים אלה והכול ילך לעודפים והעודפים האלה גם יועברו למקומות אחרים שהם לא למגזר הערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני פונה ורוצה לאשר תכניות בוותמ"לים, בווד"לים, לאשר תכניות קטנות כדי שנוכל לקבל את המגרשים ולהתחיל לבנות כי אחרת התכניות הן לא מאושרות, השטח לא מאושר ונתת סתם תקציב של מיליארדים והמיליארדים האלה לא ינוצלו, למרות שאנחנו לא רואים אותם כאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני מבקש בשיתוף פעולה עם משרד האוצר ללכת למגזר הערבי, במיוחד באזורים האלה, בעניין של הוותמ"לים והווד"לים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עד אז, עד שיהיו לנו מגרשים, אני רוצה שלאנשים שמגיע להם מבחינת הקריטריונים – ואני חושב שצריך גם לעשות להם שימועים, לזכאים – ישתתפו בשכירת דירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השכירות של הדירות, אנחנו לא מקבלים את הנתח שאנחנו צריכים לקבל למרות שאנחנו יותר מחמישים אחוזים מתחת לקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל עוד אין את המגרשים, לפחות לאפשר לי לקבל את השכירות ולפרסם ולעודד את האנשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים מתחתנים, הם רשומים כנשואים אבל בתנאי כי אין להם את הבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם נשואים ארבע וחמש שנים, הם רשומים כנשואים ואין להם את הבית אבל לא מקיימים את הנישואים בפועל.

<קריאה: הם לא גרים יחד?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא גרים יחד כי אין להם את הבית אבל הם נשואים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תאפשר להם את הבית, מחר הם יגורו יחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה כל הסיפור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד נקודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על מצוקת בנייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו עשרות אלפי בתים שהם בבנייה ללא היתר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הצעתי הצעה גם במליאה ואני חוזר עליה כאן ומבקש שגם משרד השיכון יפנים אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה מבנים, רוב המבנים, שהם בייתכנות תכנונית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו באים, לוקחים את תכנית המתאר – כי רוב הישובים הערביים ללא תכניות מתאר – ועושים את התיקונים גם לפי המלצות צוות 120 יום, עושים את התיקונים בתמ"א 35, עושים תכניות להחיל את המבנים האלה בתוך הקו הכחול, לדעתי אפשר להגיד שאנחנו הולכים לשנתיים הקפאת הריסות, עד שאנחנו מתווים את הקו הכחול ורואים מה בפנים ומה בחוץ, כדי לדעת איך לטפל בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הריסה של בית מוסיפה לבעיה הקיימת היום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הקפאת ההריסות והחלת הקו הכחול, התכניות על הבתים הקיימים כי רוב הבתים האלה נבנו בגלל שאין אפשרות לקבל היתרי בנייה כי יש הקפאה ואין תכניות מתאר הרבה שנים.

יצחק וקנין: תודה ידידי.

יצחק וקנין: אני הבא בתור.

יצחק וקנין: גם אני צריך לומר משהו.

יצחק וקנין: רבותיי, אני לא רוצה לקלקל את השמחה.

יצחק וקנין: אני מצטער שאני אהיה קצת שונה מכל הדוברים, חוץ מידידי טרכטנברג שלדעתי הוא צודק לחלוטין.

יצחק וקנין: אני טוען וממשיך לטעון שהטיפול שלנו בכל נושא הדיור לוקה בחסר בגדול.

יצחק וקנין: אני יושב בוועדה כאן בעשר השנים האחרונות ואומר את אותם דברים וחוזר עליהם.

יצחק וקנין: לצערי הרב הדברים שנעשים, הייתי אומר שהם בבחינת אקמול ולא יותר.

יצחק וקנין: אל תיפגעו על שאני אומר את זה ותכף אני אפרט את הדברים.

יצחק וקנין: תראו, רבותיי, ישב כאן שר שיכון – אני דווקא הולך למפלגה שלי כדי שלא תחשדו בי שאני הולך כנגד מישהו או טוען כנגד מישהו – אריאל אטיאס, נגיד בנק ישראל, שר האוצר וכל מי שאתם לא רוצים.

יצחק וקנין: לאורך כל הדרך טענתי טענה מרכזית.

יצחק וקנין: עלות דירה היום – אלה שדיברנו עליהן כרגע, סכום של מיליון שקלים – ארבעים אחוזים מערך הדירה, 35 אחוזים עד ארבעים אחוזים, המדינה לוקחת.

יצחק וקנין: זה כסף שהמדינה לוקחת.

יצחק וקנין: זוג צעיר, כאשר אנחנו מדברים על מיליון שקלים, אבל מה קורה אם המחיר הוא מיליון וחצי שקלים או מיליון ו-800 אלף?

יצחק וקנין: נתתי את כל הדיאגרמות שאתם רוצים במשך כל התקופות והראיתי כמה עלתה דירה בחולון, כמה עלתה דירה בראשון, כמה עלתה דירה במושב יערה, כמה עלתה דירה בשלומי היכן שאני גר.

יצחק וקנין: הראיתי את הכול רבותיי.

יצחק וקנין: אם המדינה לא תשקיע כסף, לא יעזור כלום.

יצחק וקנין: אני אתן לכם דוגמה.

יצחק וקנין: אם יש מישהו שיכול לסתור את מה שאני אומר כאן, בבקשה.

יצחק וקנין: אני יושב בוועדת הכספים ומרים יד ומצביע על העברות תקציביות.

יצחק וקנין: למה אנשים לא לוקחים משכנתא מהמדינה?

יצחק וקנין: כולכם אמרתם את זה ואתם חוזרים ואומרים אותו הדבר, כי המשכנתא יותר יקרה.

יצחק וקנין: אבל למה עושים את זה?

יצחק וקנין: מה עומד מאחורי הדבר הזה רבותיי?

יצחק וקנין: אני אגיד לכם דבר אחד.

יצחק וקנין: שמים מאתיים מיליון שקלים, שני מיליארד שקלים במשכנתאות, מיליארד וחצי שקלים במשכנתאות, בסוף השנה הכסף הזה נשאר ועומד תקוע.

יצחק וקנין: מה עושים לנו.

יצחק וקנין: תעבירו חצי מיליארד לכאן, מאתיים מיליון לכאן, וכך הלאה זה הולך ומסתובב.

יצחק וקנין: רבותיי, מציאות שחוזרת על עצמה בעשר השנים האחרונות.

יצחק וקנין: למי מספרים כאן סיפורים?

באסל גטאס: זה בגלל שהריבית במשק ירדה.

יצחק וקנין: ידידי היקר, המדינה היא הריבון.

יצחק וקנין: מי מוריד את הריבית?

יצחק וקנין: אבא שלי?

יצחק וקנין: נגיד בנק ישראל מוריד אותה ומעלה אותה בהתאם למה שצריך.

יצחק וקנין: איזה חכמה גדולה לחשוב שאנחנו צריכים להוריד את הריבית על המשכנתאות?

יצחק וקנין: כולם מבינים שזה כסף שיישאר מת והאוצר בסוף שנה יבוא וייקח אותו לצרכים שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד רזרבה מתוכננת.

יצחק וקנין: חבר'ה, לא צריך חכמה גדולה.

יצחק וקנין: אל תתפלאו למה זה לא יורד.

יצחק וקנין: אני יושב בוועדה הזאת.

יצחק וקנין: החליטו שאת המדינה הזאת צריך לפתח, לסלול כבישים, מחלפים, רכבות, מה שאתם לא רוצים.

יצחק וקנין: באו לכאן, שמו שלושים מיליארד שקלים בחמש שנים לתחבורה, לתשתיות, ופתרו את הבעיה ורואים איך אנחנו לאט לאט פותרים את הבעיות.

יצחק וקנין: מה הבעיה לקחת שלושים מיליארד שקלים בעשר שנים ולתת למשרד השיכון כדי שיפתור את הבעיה?

יצחק וקנין: יש אינטרס לא להוריד את המחירים של הדירות, רבותיי.

יצחק וקנין: אל תטעו.

יצחק וקנין: שלא יספרו סיפורים כי זאת מציאות קיימת.

יצחק וקנין: דרך אגב, ידידי טרכטנברג, כל מה שאני אומר עכשיו, קח את הפרוטוקולים ואם תמצא שהחסרתי משהו, תבוא אלי בטענות.

יצחק וקנין: אין איזה חכמה גדולה.

יצחק וקנין: אני אתן לכם עוד דוגמה.

יצחק וקנין: ביישובי קו העימות, יישובי גדר על הגבול, קיבלנו מאה אחוזים פיתוח, מענק מותנה לחמש שנים.

יצחק וקנין: ביטלו אותו.

יצחק וקנין: מי ילך לבנות בזרעית שם התשתיות 300 אלף שקלים?

יצחק וקנין: איך הוא ילך לבנות ב-300 אלף שקלים בג'בלאות האלו על אביבים ודובב, היכן שאני גר?

יצחק וקנין: פעם זה היה מאה אחוזים מענק שהוא קיבל מהמדינה ובתשתיות הוא לא נגע.

יצחק וקנין: דרך אגב, הקרקע אפס.

יצחק וקנין: אפס הקרקע.

יצחק וקנין: גם היום הקרקע אפס.

יצחק וקנין: מה עושים?

יצחק וקנין: אתם יודעים כמה דירות אני הבאתי לביבי, לראש הממשלה, תכנית של חמישים אלף יחידות דיור בתב"ע מוכן במועצות אזוריות ובערים, יישובי קו העימות כמו קריית שמונה, נהריה, מעלות, כרמיאל, בדרום, איפה שאתם לא רוצים?

יצחק וקנין: הבאתי עם תכניות מאושרות.

יצחק וקנין: דרך אגב, עוד משהו כדי לסתור את כל מה שאומרים כאן.

יצחק וקנין: שמעתם את השר, נכון?

יצחק וקנין: וטוב שנגיד את הדברים כאן לפרוטוקול.

יצחק וקנין: השר דיבר על שיווק של שלושים אלף, ארבעים אלף.

יצחק וקנין: רבותיי, יש טעות.

יצחק וקנין: יש הבדל בין שיווק לבנייה.

יצחק וקנין: שיווק הוא לא בנייה.

באסל גטאס: מה המרחק?

יצחק וקנין: המרחק הוא גדול.

יצחק וקנין: חבר'ה, השנה שיווקנו ארבעים אלף, חמישים אלף יחידות דיור, וכמה בונים בפועל?

יצחק וקנין: כאן מטעים אותנו ומטעים אותנו ועוד פעם יטעו אותנו.

יצחק וקנין: אין פתרון.

יצחק וקנין: אני אומר לשר האוצר כחלון, כיוון שהוא לקח לידיו את הכול, הוא כבר לא יוכל להגיד שוקנין לא אמר.

יצחק וקנין: אני אומר לו שיש לו את הכסף, הוא הריבון, הוא היום שר האוצר, המינהל בידיים שלו, התכנון בידיים שלו.

יצחק וקנין: חבר'ה, לא יעלה עלה דעת שמדינה לא יכולה לשלוט על דבר פשוט מאוד.

יצחק וקנין: אני זוכר שהביאו לכאן את ההחלטה של נגיד בנק ישראל בנושא של המשכנתאות שהיא קברה את כל הזוגות הצעירים.

יצחק וקנין: כל מי שאין לו אבא עשיר שלא מבין אתו כסף מהבית, אין לו אפשרות כי הוא לא יכול לקחת את המשכנתא ואתם חוזרים ומדברים על אותם דברים.

יצחק וקנין: חבר'ה, ההחלטה הזאת להגביל את המשכנתאות גמרת את הזוגות הצעירים.

יצחק וקנין: אני אגיד לכם עוד משהו.

יצחק וקנין: אני זועק מדם לבי.

יצחק וקנין: אני פעם אמרתי שאני זורק את המפתחות והולך הביתה כי אין לי מה לחפש כאן, כאילו יש כאן חכמי חלם, אנשים שאין להם שכל בראש.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת, חבר'ה, אני מדבר במלוא הרצינות, בשלומי דירה בשכירות עלתה 1,200 שקלים.

יצחק וקנין: אני חוזר, לכו לפרוטוקולים.

יצחק וקנין: היום המחיר הוא 3,000 שקלים.

יצחק וקנין: 3,000 שקלים וזה כאשר שילמו 1,200 שקלים, שלא לדבר על מי שהולך לגור בחולון או בראשון.

יצחק וקנין: מאיפה זוג צעיר כזה יכול להביא את הכסף?

יצחק וקנין: הרי בחיים הוא לא יצליח לסגור את העסק.

יצחק וקנין: חבר'ה, או שהמדינה תשים כסף או שאין פתרון ואל תספרו לנו סיפורים.

יצחק וקנין: סליחה שאני אומר לך את זה, ג'קי, אתה סגן השר ואם היה השר, הייתי אומר לו אותו הדבר.

יצחק וקנין: אני אומר את זה למנכ"ל.

יצחק וקנין: אל תספרו סיפורים.

יצחק וקנין: אין פתרון ואני מבטיח לכם שאנחנו נשב כאן, הקדנציה הזאת תתאריך, ונדבר.

יצחק וקנין: אם לא ישימו כאן תכנית ויאמרו שלושים-ארבעים מיליארד שקלים לטיפול בבעיית השיכון, זאת חבית חומר נפץ הגדולה ביותר שיש במדינת ישראל.

יצחק וקנין: אותם דברים אני חוזר ואומר ואנחנו מדשדשים ולא זזים מטר אחד קדימה.

יצחק וקנין: מחיר הדירות לא ירד.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: מי הבא בתור?

יצחק וקנין: חבר הכנסת באסל גטאס.

באסל גטאס: לא יצא לי להכיר את המנכ"ל וזאת הפגישה הראשונה שלי אתו.

באסל גטאס: הייתה לי הזדמנות לדבר כמה פעמים עם השר.

באסל גטאס: יש קלישאה שאומרת שבכל משבר יש הזדמנות.

באסל גטאס: אולי הדבר הכי מתאים ליישום או להבנה שזה אמיתי שבכל משבר או בכל בעיה יש הזדמנות, זה עניין השיכון בכלל ובמגזר הערבי בפרט.

באסל גטאס: מחקרים שעשינו, שאני עשיתי עוד לפני שהצטרפתי לכנסת, מראים שכמעט שני שלישים מהמשפחות במגזר הערבי צריכות דירה בעשר השנים הקרובות והמחקר האחרון שעשיתי היה לפני חמש שנים.

באסל גטאס: משני השלישים האלה, שני שלישים אומרים שאין להם היכן לבנות.

באסל גטאס: כלומר, שוק הדיור במגזר הערבי נדרש ל-150 אלף דירות בעשר השנים הקרובות, מהן מאה אלף דירות צריכות להיבנות על קרקע או בתכניות בנייה חדשות.

באסל גטאס: יעני, מעל ההורים ומתחת בקומת העמודים ותוספת מאחורה בחצר, נגמר לנו.

באסל גטאס: אין.

באסל גטאס: חייבים מאה אלף דירות מתוכננות או על קרקעות מדינה או בוותמ"לים.

באסל גטאס: מה זה מאה אלף דירות, אדוני המנכ"ל?

באסל גטאס: זה שוק ענק.

באסל גטאס: אנחנו מדברים כאן על שבעים-שמונים מיליארד שקלים.

באסל גטאס: אתה השתמשת במילה נכונה ויפה, השקעה.

באסל גטאס: המדינה צריכה להשקיע כי זאת השקעה עם תשואה הכי טובה שאפשר להעלות על הדעת.

באסל גטאס: אם המדינה נותנת את הקרקע במגזר הערבי חינם, עושה את התשתיות חינם, היא מרוויחה ומחזירה את זה.

באסל גטאס: רק תחשב עבודה, מס הכנסה, כל המסים הנלווים האחרים, מע"מ וכולי – המדינה מחזירה את זה פי כמה.

באסל גטאס: מאה אלף דירות, זה לא שוק בנייה ערבי.

באסל גטאס: אמנם אחוז הערבים בכוח האדם בתחום הזה הוא גבוה, אבל זה שוק ענק למדינה.

באסל גטאס: זה גרוס דרייבר לכל המשק.

באסל גטאס: במקום לשבת עכשיו היכן שיושבות המשפחות החדשות כמו סרדינים, תנו לאנשים לבנות וכולם ירוויחו מזה.

באסל גטאס: לכן צריך ליישם במלואן את המלצות צוות 120.

באסל גטאס: הגוף שלנו מלא הבטחות והמלצות שלא יושמו.

יצחק וקנין: אני שבע קדנציות.

באסל גטאס: זאת הזדמנות ליישם ולפתור וזה לא אנחנו אומרים אלא אומר זאת צוות מנכ"לים שמינתה הממשלה, ממשלת ביבי הקודמת, שבאה ולוקחת על עצמה אחריות ואומרת שכל בעיות התכנון במגזר הערבי, רוב הבנייה ללא היתר, היא אחריות המדינה.

באסל גטאס: סיירת בבקעת בית הכרם וכשאתה יורד לעכו יש לך את דיר אל אסד ו-בני מימין ואחר כך מג'דל כרום.

באסל גטאס: מג'דל כרום, כל השכונה המזרחית, מדברים על 500-600 בתים שהם עכשיו מתחת ל-בני בצלע ההר, כולם לא היתר.

באסל גטאס: שכונה שלמה.

באסל גטאס: רק תחשוב מאיפה הם מביאים חשמל וכל הבתים מוארים.

באסל גטאס: תראה איזו אנדרלמוסיה.

באסל גטאס: כמה הפסידה המדינה.

באסל גטאס: הם מרוויחים בקנסות.

באסל גטאס: אולי מישהו באוצר ישב וחישב כמה ערבי משלם קנסות מול מה שהיה משלם בהיתרי בנייה.

באסל גטאס: אולי זה יותר טוב.

באסל גטאס: יישום ההמלצות, בלי שיהיה קבינט דיור, אני מציע שיהיה קבינט דיור מיוחד למגזר הערבי אותו אתם תובילו.

באסל גטאס: משרד השיכון ייקח על עצמו את יישום ההמלצות כי הן מתוקצבות באופן נורא.

באסל גטאס: אם אגף התקציבים ימשיך לתקצב את ההמלצות כפי שהוא מציע היום, אני אומר לך שהפעם אנחנו לא ניקח את ההמלצות ונתייאש אלא הפעם יהיו שביתות והרבה דברים כדי להכריח את הממשלה ליישם את מה שהיא מבקשת ומה שהיא ממליצה.

באסל גטאס: נותנים 500 מיליון שקלים לחמש שנים שזה לעג לרש.

באסל גטאס: אני רוצה לתת לך נתון כדי תדע משהו שעשינו בעזרת מרכז המחקר והמידע ואני מוכן להעביר לך אותו.

באסל גטאס: בדקנו מה מצב המשכנתאות במגזר הערבי.

באסל גטאס: ראית את זה או מישהו הביא זאת לידיעתך?

<אשל ארמוני: לא.

באסל גטאס: כמה משכנתאות יש במגזר הערבי?

באסל גטאס: מה דעתך?

באסל גטאס: פחות משני אחוזים.

באסל גטאס: יש 250-260 מיליארד שקלים לטובת משכנתאות במדינה, כלומר, אנשים חייבים לבנקים למשכנתאות 250 מיליארד שקלים שהם מהווים את היתרה הקיימת.

באסל גטאס: מזה פחות משני אחוזים לערבים.

באסל גטאס: למה?

באסל גטאס: אתה יודע מה הבעיה?

באסל גטאס: הערבים לא לוקחים משכנתאות.

באסל גטאס: לא נותנים להם משכנתאות ולא בגלל שאנחנו לא רוצים.

באסל גטאס: גם כאן יש אפשרות למדינה להיכנס לעובי הקורה ואני שלחתי מכתב במיוחד לשר האוצר ולשר השיכון בעניין הזה.

באסל גטאס: הבנקים למשכנתאות לא נותנים משכנתא ברמי או בסחנין כי הקרקע לא רשומה בטאבו על שם הבעלים.

באסל גטאס: היא על שם המשפחה.

באסל גטאס: אז הוא לא יכול לשים אותה כביטחון.

באסל גטאס: בנק ירושלים מצא דרך לעשות את זה, לרשום הערת אזהרה בטאבו והוא הולך על הערת אזהרה בטאבו.

באסל גטאס: המדינה יכולה לבוא ולעודד את הבנקים למשכנתאות.

באסל גטאס: כנסו לעובי הקורה, אנשים רוצים משכנתאות ושהמדינה תיתן ערבות מסוימת עליהן.

באסל גטאס: אם המדינה נותנת ערבות על עשרים אחוזים מהמשכנתא, הבנקים ייכנסו לזה.

באסל גטאס: תודה רבה.

יצחק וקנין: חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה אדוני היושב ראש המחליף ואדוני היושב ראש.

תמר זנדברג: סליחה שלא יכולתי להיות בתחילת הישיבה.

תמר זנדברג: (היו"ר משה גפני)

משה גפני: הייתי צריך ללכת לוועדת הכנסת.

תמר זנדברג: אני מתנצלת על שלא יכולתי להיות בתחילת הישיבה.

תמר זנדברג: רציתי להעלות שתי נקודות שקשורות אחת לשנייה ואעשה זאת ממש בקצרה.

תמר זנדברג: הנקודה האחת נוגעת לנושא של ההתחדשות העירונית.

תמר זנדברג: ראיתי במצגת ואני יודעת גם שהמשרד בזמן האחרון שם דגש על הנושא הזה.

תמר זנדברג: אני רוצה לחבר את זה - ואמרת שאתם ממהרים לקבינט הדיור - גם למאמץ הכולל לפתרון משבר הדיור כי משבר הדיור ייפתר לא רק דרך הגדלת ההיצע אלא גם דרך האיכות של מה נבנה.

תמר זנדברג: התחדשות עירונית אמיתית, כלומר, ציפוף הערים הקיימות תוך התבססות על תחבורה ציבורית קיימת ובהקשר הזה עבודה יחד עם המשרדים האחרים – משרד הפנים – בנושא התכנון או בעצם עכשיו עם משרד האוצר ועם משרד התחבורה וכולי, יצירת פתרונות דיור מגוונים, זולים, קטנים, דיור ציבורי, דיור בר השגה, דיור למשתכן – הסתכלות על המעטפת הכוללת של כלל פתרונות הדיור ולא רק על המדד של התחלות הדיור, הוא מפתח לפתרון משבר הדיור וגם להורדת המחירים.

תמר זנדברג: אפשר לבנות המון יחידות דיור אבל אם נבנה יחידות דיור, המחיר שלהן לא נקבע רק לפי הביקוש וההיצע אלא הוא נקבע גם לפי עלויות הבנייה שזה דבר מאוד מאוד גדול ותלוי במשכנתאות ובכסף שנמצא והציבור חייב.

תמר זנדברג: יש כאן המון גורמים.

תמר זנדברג: לכן אפשר לבנות המון יחידות דיור אבל הן כולן יהיו יקרות אם לא נשקיע ביחידות האלה כך שיהיו קטנות, זולות, בתוך מרכזי הערים, בתוך הרקמה העירונית הקיימת וכולי.

תמר זנדברג: כלומר, זאת חשיבה שגם כאשר אתם הולכים לקבינט הדיור, היא חייבת להיות כחלק אינטגרלי מהמחשבה על הפתרונות שנציע.

תמר זנדברג: בהקשר הזה אני רוצה להעלות נושא מאוד מאוד קונקרטי שמתקדם בימים אלה וזאת הבנייה בהרי ירושלים, ספציפית הר חרת, מבואות מבשרת, כל האזור הזה.

תמר זנדברג: אלה תכניות שמתקדמות בימים אלה מקבינט הדיור דרך הוותמ"ל והן חותרות תחת הרציונל.

תמר זנדברג: בזמנו הייתה תכנית ספדי שבוטלה ועכשיו היא חוזרת טלאים טלאים.

תמר זנדברג: מדובר ביחידות דיור שלא יורידו את המחיר.

תמר זנדברג: הן יהיו יחידות דיור יקרות כי התשתיות שצריך לבנות שם והיחידות המתוכננות לא יהיו זולות.

תמר זנדברג: הן מרוקנות את ירושלים מאוכלוסייה.

תמר זנדברג: עיריית ירושלים והמועצות האזוריות שמסביב מתנגדות לתכניות האלה.

תמר זנדברג: אני בכלל לא מדברת על נושאים של שמירת טבע שגם הם נכנסים לנושא.

תמר זנדברג: המחשבה שנוכל לפתור את משבר הדיור רק באמצעות איתור שטחים פתוחים, לא משנה איפה ולא משנה על חשבון מי ולבנות עליהם, היא מחשבה שגויה ולא תביא את הפתרון.

תמר זנדברג: ירושלים נמצאת בתנופת בנייה - ועיריית ירושלים וראש העיר יודע את זה – בתוך השכונות.

תמר זנדברג: אם לא מספיק, היא צריכה להיות יותר אבל בנייה מחוץ לירושלים על שטחים פתוחים, יחידות דיור שיהיו צמודות קרקע או קרוב לזה, שהעלות שלהן תהיה מאוד יקרה תוך משיכת אוכלוסיית יעד מירושלים החוצה, לא רק שלא תפתור את הבעיה אלא היא תחריף אותה.

תמר זנדברג: אני מבקשת שהשיקולים האלה יילקחו בחשבון.

תמר זנדברג: אנחנו בעידן חדש, בעידן המקיים, בעידן של הצמיחה החכמה ונגמר העידן הזה של בניית ערים חדשות ושכונות על שטחים פתוחים כפתרון בלעדי ואין בלתו למשבר הדיור.

תמר זנדברג: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני סגן השר, אדוני המנכ"ל.

משה גפני: לפני כן, גברת נשר מהאוצר, את רוצה להתייחס במשהו לפני שהמנכ"ל מתייחס?

<מעיין נשר: אני אתייחס בקצרה לכמה נושאים.

משה גפני: אתם מביאים כסף לעניין?

<מעיין נשר: אני אתחיל דווקא בתגובות להצעות שנאמרו לעניין המגזר.

<מעיין נשר: באמת דיבר שר הבינוי על צוות של 120 ימים בראשות הממונה על התקציבים שהגיש את המלצותיו והממשלה אימצה אותן.

<מעיין נשר: הבאנו את תיקוני החקיקה הנדרשים מכוח ההמלצות לחוק ההסדרים.

<מעיין נשר: אלה בדיוק הדברים שהועלו כאן.

<קריאה: לא רואים את זה בסכומים.

<מעיין נשר: זה חלק שהמדינה אחראית עליו ואמור לקבל פתרונות באמצעות הדברים שהבאנו בהסדרים לצוות 120 יום.

<מעיין נשר: לעניין הבנייה הבלתי חוקית והסדרתה, יש לנו הצעה שתלויה ועומדת בוועדת הפנים ונדונה בשבועות האלה גם של תקצוב תכניות מתאר מצד אחד, גם אפשרות לתת אישור בדיעבד לבניינים שנבנו לא היתר אם הם לא חורגים באחוז גבוה מדי מהתב"ע וגם הקמה של ועדות.

<קריאה: תב"ע שהרבה שנים לא הייתה קיימת.

<מעיין נשר: כן, אבל יש כבר תב"עות.

<קריאה: מעט מאוד.

<מעיין נשר: לא.

<מעיין נשר: דבר שני.

<מעיין נשר: תובא אליך לוועדה – דיברו כאן על לקיחת משכנתאות במגזר ועניין הרישום - הצעה שבעצם אמורה להקל על הרישום של הדירות במגזר הערבי על ידי זה שבעצם המדינה בחלק שלה של המיסוי אומרת שהמיסוי לא יהווה תנאי לרישום.

<קריאה: דרך אגב, זאת הצעה שלי.

<מעיין נשר: מצוין.

<מעיין נשר: לנושא הריבית אני אגיד כמה דברים.

<מעיין נשר: קודם כל, חבר הכנסת גפני מכיר, זאת הצעה שהוא הביא להוריד את הריבית שהמדינה נותנת לזכאים שיכולים לקבל הלוואות מדינה בריבית מופחתת אם הם עומדים בקריטריונים.

<מעיין נשר: ההצעה הזאת נשקלת כרגע ואנחנו במשרד האוצר בודקים מה האפשרויות ומה עושים עם הריבית לזכאים.

<מעיין נשר: אני כן אגיד שההטבה עצמה לכשעצמה, צריך להסתכל עליה בראיית מקרו.

<מעיין נשר: בסופו של דבר המדינה נותנת מספר כלים והטבות לזכאים לסיוע בדיור.

<מעיין נשר: היא נותנת סיוע בשכר דירה, שזה גדל מאוד בשנים האחרונות, והיא נותנת גם סיוע בריבית נמוכה במשכנתאות לזכאים.

<מעיין נשר: כאשר הריבית בשוק החופשי הייתה חמישה, שישה, שבעה אחוזים, הגיוני שהמדינה תיתן הטבה ורבים ינהרו וייקחו את ההטבה.

<מעיין נשר: כאשר הריבית על משכנתאות יורדת לאזור השלושה אחוזים, ההטבה, גם של המדינה, היא כבר לא כלי מרכזי במכלול הכלים של סיוע בדיור.

באסל גטאס: אבל אתם יותר יקרים מהשוק.

<מעיין נשר: הזכאים שמקבלים מהמדינה, עדיין גם אם הם ניגשים לבנקים בשוק החופשי, הם לא יקבלו ב-2.5 אלא הם יקבלו ב-3.2 ולכן הם כן ייקחו את ההטבה של המדינה ולסעיף הזה עדיין יש ניצול.

<מעיין נשר: העובדה היא שיש לו ניצול.

<מעיין נשר: הנתונים שלנו מהחודשים האחרונים מראים שהריבית על משכנתאות עלתה בחודשים האחרונים כך שהריבית הממוצעת היא כמעט שלושה אחוזים עכשיו.

<מעיין נשר: שוב, ההטבה שהמדינה נותנת כן מנוצלת.

<מעיין נשר: לגבי דיור בר השגה.

<מעיין נשר: חבר הכנסת טרכטנברג כבר לא כאן אבל אני אומר שהמדינה עושה הרבה מאוד והיא חושבת באמת שהכיוון החשוב ביותר שהיא יכולה לסייע באמצעותו, זה הנושא הזה.

<מעיין נשר: יש חברת דירה להשכיר שמוציאה מכרזים בהנחות מפליגות בקרקע להשכרה מוסדית.

<מעיין נשר: השכרה לטווח ארוך, זה בסוף דיור בר השגה.

<מעיין נשר: אם לי כמשפחה יש אפשרות לקבל דירה מושכרת, בין אם במחיר מפוקח ובין אם זה מחיר השוק אבל הוא נשחק כי עשר שנים הוא לא עולה, זה דיור בר השגה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

יצחק וקנין: אדוני היושב ראש, אתה זוכר שישב כאן נגיד בנק ישראל ואני תקפתי אותו.

יצחק וקנין: הוא אמר שמרגישים שנעצרנו ויש התמתנות והמחיר מתחיל לרדת.

<מעיין נשר: לשאלה האחרונה שהעלה חבר הכנסת וקנין שאמר שמשלמים.

משה גפני: המנכ"ל ישיב על כך.

<מעיין נשר: יש סבסודי פיתוח והמנכ"ל ירחיב על כך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מר עורקבי, משפט.

<אבנר עורקבי: רציתי לשאול שאלה אחת.

<אבנר עורקבי: בזמנו הוחלט על האפשרות הזאת שאלה שמתגוררים בדיור הציבורי כדי להוציא אותם מהעוני, יוכלו לרכוש את הדירות שלהם.

<אבנר עורקבי: אני יודע שבזמנו חוקק חוק רן כהן ומרציאנו.

<אבנר עורקבי: הייתי רוצה לשאול מה קורה עם זה כי יש הרבה אנשים מהדיור הציבורי שהם נכים ורוצים לרכוש את הדירות שלהם באותם תנאים כפי שהיו בזמנו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: סגן השר, בבקשה, ואחר כך המנכ"ל.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: היושב ראש, לפני שהמנכ"ל יסכם, ברשותך, אני רוצה להגיד כמה דברים.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אתה לא היית בחדר עת וקנין דיבר.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אני מסכים אתו בכל דבר לצערי, למרות שאני בכובע של סגן.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אני רוצה לגעת בכמה נקודות שאני חושב שאתם כוועדה חייבים להילחם עליהן.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: מחפשים להמציא את הגלגל אבל הגלגל היה קיים ואתה מכיר את זה.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אם תתנו תמריצים והלוואות מקום, ותתנו את הפיתוח במאה אחוזים – הדירות יהיו.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: היום כולם באטרף לבנות אבל תדאגו לאלה שרוכשים ולא לאלה שבונים.

<קריאה: מה זה תתנו?

<קריאה: אתה סגן שר.

משה גפני: הוא אמר שהוא מדבר בכובע אחר.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אני מדבר לוועדה.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: להילחם על הריבית, אפשר להסביר עד מחר.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: על גובה המשכנתא.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: לא יכול להיות שהמשכנתא היא עשרים אחוזים מהבית.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: את המשכנתא צריך להעלות.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: המשכנתא והלוואות המקום יביאו לבנייה ויביאו לכך שאנשים ירכשו דירות.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: כל זמן שהדברים האלה לא יקרו, אנחנו נעבוד סביב כמויות אדירות אבל לא יהיה.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: לכן אני מסכים אתך בכל מילה שאמרת.

משה גפני: זה מה שאמרת?

יצחק וקנין: תקציב התחבורה, שלושים מיליארד שקלים שמים בתחבורה בחמש שנים.

יצחק וקנין: אמרתי שייקחו בשיכון, שהמדינה תשים תכנית לחמש שנים ותנו למשרד הבינוי והשיכון שלושים-ארבעים מיליארד שקלים לעשר שנים אבל שיהיה ברור.

יצחק וקנין: מה עושים?

יצחק וקנין: לא נותנים כלום.

יצחק וקנין: אני אומר לך בגדול שלמשרד הזה אין כלים להתמודד מול הבעיות.

יצחק וקנין: המחירים לא יורדים ולא ירדו.

יצחק וקנין: גם הים אני אומר כאן.

יצחק וקנין: תשמע אדוני המנכ"ל, אני מקווה שאני אתבדה.

יצחק וקנין: דרך אגב, מה שאני אמרתי לך, אמרתי לכל השרים, לכל המנכ"לים ולכל מי שישב כאן.

יצחק וקנין: אמרתי את אותם דברים מילה במילה.

יצחק וקנין: לא יעזור, המחיר לא ירד.

יצחק וקנין: תבינו, המציאות של השיווקים לא מכסה כלום כי זה שיווק ולא בנייה.

יצחק וקנין: לא בונים.

יצחק וקנין: יש בנייה אבל היא לא בממדים אותה אתם מנסים לתאר.

יצחק וקנין: שלושים אלף שיווק, זאת לא בנייה אלא שיווק.

יצחק וקנין: לפעמים אחרי חמש שנים אתה מתחיל לבנות ואני יכול לתת דוגמאות בכל הערים בארץ.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<אשל ארמוני: קודם כל, תודה שהזמנתם אותי.

<אשל ארמוני: זאת פעם ראשונה שאני מופיע בוועדה.

משה גפני: אנחנו מברכים אותך ומאחלים לך הצלחה.

משה גפני: זה תפקיד מאוד מאוד חשוב.

משה גפני: הנושא הזה הוא במרכז הקונצנזוס של החברה הישראלית ואנחנו מתפללים שתהיה לך הצלחה.

<אשל ארמוני: הצלחתי, הצלחתנו.

משה גפני: נכון.

<אשל ארמוני: תראו, אם יש דבר אחד שאני למדתי בזמן הקצר שאני נמצא בתפקיד, שהוא ארבעה וחצי חודשים, זה שזה לא מספיק לדפוק על שולחן ולהגיד שאת זה צריך לעשות.

<אשל ארמוני: זה לא פותר שום דבר.

<אשל ארמוני: זאת אומרת, זה שאני אציג כאן שיש תכנית, ויש תכנית, להגדיל את ההיצעים, להגדיל את השיווקים, להקטין את הפחתים שבין השיווקים להתחלות הבנייה, זה לא מספיק.

<אשל ארמוני: יש מספרים והמספרים האלה עולים בתכנית החומש על מנת להגיע בסופו של דבר למצב שאנחנו מצמצמים את הפער בין ההיצע והביקוש ואנחנו יודעים שכיום הוא עומד על בין מאה ל-150 אלף יחידות דיור.

<אשל ארמוני: השאלה אם יש תכנית לבצע את התכנית.

<אשל ארמוני: זה הסיפור כאן בממשלה.

<אשל ארמוני: האם אנחנו מבינים היכן החסמים.

<אשל ארמוני: למה זה לא הלך, למה זה לא הצליח, האם אנחנו מאתרים ויודעים לתפוס את השור בקרניו.

<אשל ארמוני: זה אחד.

<אשל ארמוני: אני אגיד מה השור ומה הקרניים.

<אשל ארמוני: הדבר השני הוא האם יש לנו נחישות, האם אנחנו נחושים להיאבק על זה.

<אשל ארמוני: אני אומר לכם שאני מתחייב, השר שלי מתחייב, סגן השר מתחייב וכל הצוות הזה שיושב כאן, אנחנו עובדים ימים כלילות כדי להצליח וכדי לפתוח את החסמים.

<אשל ארמוני: מה החסמים הקיימים.

<אשל ארמוני: קודם כל, לא שיווקו מספיק קרקעות, בין אם זאת הייתה החלטה שנבעה מדברים שנאמרו כאן ובין אם זאת הייתה החלטה מחוסר תכנון, זה לא משנה.

<אשל ארמוני: דה פקטו אפשר היה לדעת כמה ילדים יהיו כאן במדינת ישראל עשר שנים קדימה.

<אשל ארמוני: זה לא לבנות כור גרעיני אלא זה בסך הכול לעשות סולם דמוגרפי.

<אשל ארמוני: לא שיווקו מספיק קרקעות ועכשיו משווקים יותר קרקעות ומשחררים יותר קרקעות, ויש הסתכלות כללית עלה מדינה גם הסתכלות הוליסטית, אפרופו הדברים שאמרה חברת הכנסת תמר זנדברג.

<אשל ארמוני: אבל זה ייקח זמן.

<אשל ארמוני: התכנון, הזמן שלוקח לתכנן, הוא בלתי נסבל.

<אשל ארמוני: שבע שנים במוסדות התכנון, זה לא סביר.

<אשל ארמוני: אני חושב שבינת שוורץ עובדת על זה היום על מנת לקצר, אבל זה לא מספיק.

<אשל ארמוני: גם הפיתוח, יש בו חסמים.

<אשל ארמוני: אין כבישים שהם מהווים תנאים סטטוטוריים לתב"ע ואין מת"שים שהם תנאים סטטוטוריים לתב"ע ולכן אי אפשר לשווק.

<אשל ארמוני: לא יאשרו לשווק לפני שאתה תעבור על החסם הזה.

<אשל ארמוני: אנחנו צריכים להסתכל על כל החסמים ולבוא לאוצר, בבקשה, תביאו לנו כסף מראש או לוותר על החסמים הסטטוטוריים האלה.

<אשל ארמוני: גם העיריות הן שותף ולא חסם, תלוי איך אתה מסתכל על זה.

<אשל ארמוני: לראש עיר יש את הפרספקטיבה שלו.

<אשל ארמוני: ראש העיר אומר, סליחה, שאני אשווק אצלי עכשיו 5,000 יחידות דיור?

<אשל ארמוני: מי ישלם על הכבישים?

<אשל ארמוני: מי יבנה לי מוסדות ציבור?

<אשל ארמוני: אין לי מספיק תעסוקה, אני לא יודע לייצר תמהיל של ארנונה של עסקים לעומת מגורים, כזה שיכול להחזיק את העיר ולכן בבקשה, תביאו לי.

<אשל ארמוני: באה המדינה ואומרת כמה אתה צריך.

<אשל ארמוני: בסופו של דבר יוצרים את הסכמי הגג.

<אשל ארמוני: לכן השאלה אם יש לנו תכנית למימוש התכנית ואני אומר שיש לנו.

יצחק וקנין: אבל אין לך כסף.

<אשל ארמוני: יש לי גם כסף.

יצחק וקנין: אין לך כסף.

<אשל ארמוני: קודם כל, יש כסף בקרקע.

<אשל ארמוני: אני לא איש של משרד האוצר, אני לא צריך לסנגר על משרד האוצר כי אני חושב שמשרד האוצר, בוודאי בראשותו של שר האוצר הנוכחי, עשה דברים מאוד חשובים.

<אשל ארמוני: זאת פעם ראשונה שבאופן מסיבי ודרמטי החליטו לוותר על הכנסות מהקרקע באופן שיממן את התכנית של מחיר למשתכן.

<אשל ארמוני: המחיר של מחיר למשתכן, זה לא זעיר שם וזעיר פה.

<אשל ארמוני: התכנית של מחיר למשתכן, המשמעות שלה היא חמישים אלף יחידות דיור בשנתיים בהוזלה משמעותית.

<אשל ארמוני: רבותיי, זוג צעיר שהוא זכאי יוכל לרכוש דירה בעפולה ב-630 אלף שקלים.

יצחק וקנין: אני מבקש, אל תטעה אותנו.

יצחק וקנין: אתה יודע כמה פעמים לקחו את המכרזים הקבלנים?

יצחק וקנין: זה שזה קפץ לשמיים בשנים האחרונות והאוצר עשה מזה בוכטה של כסף, שבעה ושמונה מיליארד שקלים בשנה.

יצחק וקנין: אתה לא זוכר, אבל אני יושב כאן בוועדה הזאת והציגו לנו מה הכנסות המדינה מהקרקעות.

יצחק וקנין: זה שבשנים האחרונות עשקו את כולם על חשבון הקרקע הזאת ועשו מזה משאב שאני לא יודע מאיפה, וגם היום זה ממשיך.

יצחק וקנין: גם ההוזלה של 150 אלף שקלים לא מורידה אותנו למחירים שהיו אז.

יצחק וקנין: אני אומר לך את זה באחריות ותבדוק את זה.

<אשל ארמוני: אני יכול רק להסתכל על המציאות שקיימת היום.

<אשל ארמוני: בתקופה עליה אתה מדבר, אני עוד הייתי ראש אגף במוסד ולא התעסקתי בדברים האלה וגם האנשים שיושבים היום במשרד הבינוי ובמשרד האוצר לא התעסקו בזה.

<אשל ארמוני: אנחנו מסתכלים נכוחה, למציאות שקיימת היום ולמחירי הדיור שקיימים היום והשאלה היא האם אנחנו נצליח לייצר לא שיווק אלא בנייה כפי שאתה אומר - אתה צודק מאוד – באכלוס, באופן מסיבי של מסה של דירות בכל המגזרים וגם במגזר הערבי.

<אשל ארמוני: בשבוע הבא יתפרסמו 246 דירות מחיר למשתכן בסחנין ועד סוף השנה 400 דירות בנצרת וצריך עוד.

<אשל ארמוני: השאלה היא האם אנחנו באמצעות המסה הזאת שנטיל לתוך השוק נייצר איזשהו הבדל ובאמת נצליח להביא מספר גדול של מחוסרי דיור למצב שיוכל לרכוש דירה.

<אשל ארמוני: אני חושב שכפי שאתה אומר, שמעת דברים ולכן אני מרגיש לא נוח כי עוד לא הצלחנו.

<אשל ארמוני: עוד לא הצלחנו.

<אשל ארמוני: אנחנו רק מראים תכניות ולכן כל מה שאנחנו אומרים הוא מותנה, אבל מצד שני אני גם פונה אליכם ואני אומר תנו צ'אנס.

<אשל ארמוני: תנו צ'אנס להוכיח שיש כאן שר אוצר שבא ביחד עם שר בינוי ושמים גם תכנית וגם תכנית לממש את התכנית, תכנית שמסתכלת על החסמים, שיוצרת דיאלוג.

<אשל ארמוני: יושבת כאן הקולגה שלי ממשרד האוצר מעיין נשר.

<אשל ארמוני: אנחנו רגילים לחבוט במשרד האוצר אבל אני רוצה להגיד לכם שבמשרד האוצר יש אנשים מבריקים שעובדים קשה.

יצחק וקנין: תאמין לי שאני מעריך אותה לא פחות ממך.

יצחק וקנין: זאת מדיניות של ראש הממשלה ולא של מעיין.

<אשל ארמוני: הפרספקטיבה שלהם אולי שונה, הם מסתכלים על הדברים אחרת, אבל השאלה בסוף היא מי מכריע ומי מנצח.

<אשל ארמוני: השאלה היא האם אנחנו נצליח להביא את הכסף הזה או לא נצליח להביא את הכסף הזה.

<אשל ארמוני: אני אומר שהיום במטה הדיור יש דיאלוג, יש מנהיגות.

<אשל ארמוני: אביגדור יצחקי עושה עבודה מצוינת.

<אשל ארמוני: סביב השולחן יושב אגף התקציבים - - -

יצחק וקנין: כסף, כסף, כסף.

משה גפני: בואו נתכנס.

<אשל ארמוני: לכן אני אומר לגבי מחיר למשתכן - ובוא תראה רגע את המפה של מחיר למשתכן – גם תכניות של משרד הבינוי וגם תכניות של רמ"י, הולכים להציע קרוב לחמישים אלף יחידות דיור במהלך השנתיים הקרובות בפריסה רחבה בכל הארץ, במספרים מאוד גדולים.

<אשל ארמוני: הנה.

<אשל ארמוני: תראו.

<אשל ארמוני: אתם יכולים לראות כאן את הדברים.

<אשל ארמוני: אתם לא יכולים לקרוא את הנתונים אבל זה כבר מה שיצא ופורסם.

<אשל ארמוני: אתם יכולים להתרשם יפה מהפריסה בכל הארץ, גם בפריפריה, גם במרכז, גם במגזר המיעוטים.

<אשל ארמוני: יכול להיות שבשקף הזה ציינו רק את הגדולים אבל אני אומר שבסחנין ובנצרת מתוכננות השנה דירות.

יצחק וקנין: עוד 700 יחידות, אבל כמה חסר במגזר הערבי?

<אשל ארמוני: נכון.

<אשל ארמוני: אני רוצה לדבר על תכנית 120 הימים, לפני שאני אגיד משהו על התחדשות עירונית ועל דיור ציבורי.

<אשל ארמוני: אני אסכם בזה שאומר שאני חושב שיש כאן תכנית שמונחת לייצר נגישות לדירה, למסה גדולה, ואם זה יצליח, זה ישפיע על הציפיות, ואם זה ישפיע על הציפיות, יכול להיות שבטווח הזמן הקצר והבינוני, לקראת סוף השנה הבאה, אנחנו גם נראה אולי בלימה של המחירים אבל אני לא רוצה להתחייב על זה וגם לא שמתי את זה כמטרה.

<אשל ארמוני: המטרה שלנו היא לפעול להגדלת ההיצע בכל הדברים עליהם דיברתי ולפעול למימוש תכנית מחיר למשתכן.

משה גפני: אם אפשר להתכנס.

<אשל ארמוני: אני הקשבתי בסבלנות שעה וחצי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בבקשה.

<אשל ארמוני: לגבי תכנית 120 הימים אני סבור שאתם צודקים במאה אחוזים.

<אשל ארמוני: משרד השיכון אמר שצריך כמיליארד שקלים על מנת לבצע את כל הדברים – תכנון, מוסדות ציבור, תשתיות.

<קריאה: מיליארד שקלים לכמה זמן?

<אשל ארמוני: תכנית רב שנתית.

<אשל ארמוני: בוא נתחיל עם משהו.

<אשל ארמוני: לגבי התחדשות עירונית.

<אשל ארמוני: תראו, אני מאוד מסכים עם הדברים שנאמרו לגבי התחדשות עירונית מכיוון שאנחנו מסיירים הרבה בשטח ואנחנו רואים ערים שלמות שיש בהן רכבות רכבות של דיור שנבנו בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.

<אשל ארמוני: כמה שנים אנשים עוד יוכלו לגור בדירות האלה?

<אשל ארמוני: הטיח מתפורר, חדרי המדרגות קורסים, האנשים רואים ומסתכלים בעיניים כלות על השכונות החדשות בהן נבנים מוסדות ציבור חדשים, בהן יש גני ילדים חדשים.

<אשל ארמוני: מה קורה עם מרכזי הערים?

<אשל ארמוני: לכן הפתרון של אלפי יחידות דיור נעוץ בהתחדשות עירונית.

<אשל ארמוני: אבל למה התחדשות עירונית לא קרתה?

<אשל ארמוני: הרי אלה קרקעות פרטיות.

<אשל ארמוני: למה זה לא קרה?

<אשל ארמוני: יש ביקוש, יש כוח עבודה ולמה זה לא קרה?

<אשל ארמוני: זה לא קרה כי אין מודל כלכלי.

<אשל ארמוני: אין מודל כלכלי מכיוון שבעיקר במקומות שערך הקרקע נמוך, היכולת לייצר מודל כלכלי הוא לעלות לגובה והרבה מאוד.

<אשל ארמוני: כשאתה עולה לגובה, אתה יוצר לחץ גדול על הרשות לעוד הרבה מאוד יחידות דיור וזה לא קורה.

<אשל ארמוני: לכן, על מנת לייצר מצב שאתה יכול לעשות פרויקט של התחדשות עירונית, פינוי-בינוי במספרים גדולים, אתה צריך לייצר את המודל הכלכלי גם כלפי היזם וגם כלפי העירייה.

<אשל ארמוני: לצורך זה ראשית, אנחנו הולכים להכניס שיפורים בחוק של הרשות להתחדשות עירונית, אנחנו הולכים לייצר אל מול רשות מקרקעי ישראל מהלכים של קרקע משלימה על מנת לייצר את המודל הכלכלי הזה ואנחנו הולכים לעשות תכניות של התחדשות עירונית שקושרות בתוך הסכם גג התחדשות עירונית ביחד עם שכונות חדשות.

<אשל ארמוני: אני מאוד מקווה שהדבר הזה שדיברתי עליו עכשיו גם יפתור את הבעיה שיש בירושלים שחברת הכנסת התייחסה אליה - והעירייה לא נמצאת כאן כרגע ולכן אני אתן רק את הפרספקטיבה החד צדדית – ואני אציין שכל שנה יש הגירה שלילית מירושלים של 8,000 תושבים שחצי מהם חילוניים וחצי מהם חרדים.

<אשל ארמוני: חלק מהחרדים הולכים לבית שמש וחלק מהחילוניים הולכים למודיעין.

<אשל ארמוני: הפתרון של התחדשות עירונית בלבד הוא לא פתרון של מחר בבוקר.

<אשל ארמוני: כל תכנית של פינוי-בינוי לוקחת זמן ולכן צריך לייצר תמהיל, כמו בכל דבר אחר.

<אשל ארמוני: אני חושב שבכוח הדיאלוג עם העירייה ולא דרך הנחתה של ותמ"ל אלא רק על ידי זה שאנחנו נדבר ונגיע לאיזושהי הסכמה, נצליח לייצר איזשהו הסכם גג שיש בו גם בנייה חדשה וגם התחדשות עירונית.

<אשל ארמוני: אני אסכם ואומר שכפי שנאמר כאן בתחילת הדיון, אני מקבל בברכה את העובדה שאתם תבחנו אותנו, אתם תדרשו מאתנו, אתם תפקחו עלינו.

משה גפני: אנחנו גם תולים בכם הרבה תקוות.

<אשל ארמוני: אני ואנשי הצוות שלי עומדים לרשותכם בכל דבר ועניין, לא רק פה אלא בכל שאלה.

<אשל ארמוני: אני מאוד מקווה שביחד נצליח ואנחנו זקוקים גם לרוח הגבית שלכם.

<אשל ארמוני: תודה.

משה גפני: למה אין ישוב חרדי במחיר למשתכן?

<אשל ארמוני: בית שמש כולה.

משה גפני: בית שמש היא לא ישוב חרדי.

משה גפני: למה לא רכסים?

משה גפני: ברכסים יש מקום, ראש המועצה שם מבקש כבר הרבה שנים.

<קריאה: שווה לבדוק את זה.

<נדב לחמן לזר: ברכסים יש איזושהי בעיה תכנונית.

משה גפני: הבעיה התכנונית הזאת נמצאת כבר כעשר שנים.

משה גפני: יכול להיות שהחרדים היו הולכים לרכסים וזה לא היה מפריע לאף אחד וצריך לקדם את זה.

משה גפני: בינתיים זאת פאשלה של משרד השיכון.

משה גפני: אני דיברתי עם ההנהלה הקודמת של המשרד שהבטיחה לי שזה יקודם.

<אשל ארמוני: אני מבטיח לבדוק ולחזור אליך תוך שבוע.

<מעיין נשר: אמור להיות שיווק ברכסים עד סוף 2017 וזה אומר שאמור להיות ברכסים מחיר למשתכן.

משה גפני: שיווק עד סוף 2017?

משה גפני: אני מציע שזה יהיה עד סוף 2027, זה יותר טוב.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אני מציע שאתה תירתם אתי לנושא של שיקום שכונות.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: זה מאבק שלי מול האוצר.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: הם אומרים שהם מתקדמים אתי אבל אני לא סומך עליהם.

<סגן שר הבינוי והשיכון ג'קי לוי: אני חייב אותך שם.

משה גפני: למה את מדברת אתי על שיווק ברכסים?

משה גפני: זה למשרד השיכון.

משה גפני: שיקום שכונות אני רוצה.

משה גפני: אנחנו נתלבש על העניין הזה.

משה גפני: אדוני סגן השר, אני מודה לך.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, אני מודה לך.

משה גפני: אני מודה להנהלת המשרד.

משה גפני: אני מודה למשרד האוצר, לחברים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.

משה גפני: השרה גילה גמליאל מגיעה בעוד כמה דקות.