ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 77, 2015-11-03 11:00

איילת נחמיאס ורבין: חברות וחברים, צהריים טובים לכולם ולכולן.

איילת נחמיאס ורבין: אם אינני טועה, כחלק מהדיווחים היום לקראת ציון יום הבטיחות בדרכים, אנחנו שוב מצטערים לשמוע שכמות ההורים, כמות התאונות, לצערנו אינה נמצאת במגמת ירידה.

איילת נחמיאס ורבין: היום אנחנו לא נבחן כאן לגמרי מדוע זה קורה ומדוע ההשפעה, בין אם מדובר ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בין אם מדובר במשרד התחבורה, בין אם מדובר בתשתיות, בין אם מדובר בהתנהגות אנוש שזה דווקא כן הנושא שעל סדר יומה של ועדת הכלכלה היום.

איילת נחמיאס ורבין: לנושא מתלווים מורכבות וכאב עצום.

איילת נחמיאס ורבין: יושב אתנו כאן חבר הכנסת חמד עמאר שהוא יושב-ראש השדולה לבטיחות בדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכל אזרחי ישראל שותפים לכאב הגדול.

איילת נחמיאס ורבין: אתמול דיברתי עם ידידתי רחלי מלול מדימונה שאחותה ענת וקנין נהרגה בשבוע שעבר בתאונה האיומה בכביש 6 כשצמיג של משאית פשוט עף ושתי נשים נהרגו.

איילת נחמיאס ורבין: זה כמעט קשה לדמיין שאישה יוצאת מביתה ליומה ואדם יוצא לביתו, ופשוט לא חוזר אל ילדיו, למשפחתו, לחבריו, לעיסוקיו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נתחיל היום את הדיון בשיטת הניקוד החדשה שמבקש משרד התחבורה להביא.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת עדיין לאן אנחנו נגיע.

איילת נחמיאס ורבין: בין היתר, משום שהבינונו בעקיפין שמשרד התחבורה הקים איזושהי ועדה לבדיקת ההשפעה של הניקוד על מידת ההרתעה של נהגים.

איילת נחמיאס ורבין: אני שואלת את עצמי שאלה בקול רם, האם זה ייתכן שזה מובא בפני הכנסת במידה מסוימת בטרם עת.

איילת נחמיאס ורבין: אולי עוד לא הבשילה השעה במובן הזה שאנחנו לא יודעים מה ההשפעה של רמות הניקוד המשתנות על פני 25 השנים האחרונות, עד כמה הן השפיעו על רמת הבטיחות בדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: כמובן Aמי שרוצה לדבר יקבל את רשות הדיבור.

איילת נחמיאס ורבין: אני רואה את כאן נציגי המשטרה ואת נציגי הארגונים הציבוריים שעוסקים במניעת תאונות דרכים, כמובן משרדי ממשלה רלוונטיים, מפעילי תחבורה ציבורית, ועוד.

איילת נחמיאס ורבין: הצטרף אלינו חבר הכנסת ידידי חאג' יחיא.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה לכם שהצטרפתם.

איילת נחמיאס ורבין: אני כמובן רוצה להודות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שלחברי הכנסת היתה הזדמנות לקרוא את הדוח של מרכז המחקר והמידע.

איילת נחמיאס ורבין: כמו תמיד, מרכז המחקר והמידע באמת מאוד מאוד מסייע לחברי הכנסת בבואם לדון בנושאים מנושים שונים, גם כאלה שאנחנו מכירים יותר מקרוב ופחות מקרוב.

איילת נחמיאס ורבין: שלום לחברי, חבר הכנסת מקלב.

איילת נחמיאס ורבין: אני אתן לחבר הכנסת חמד עמאר להתחיל משום שהוא ממהר.

איילת נחמיאס ורבין: ברשותכם, נתחיל היום עם דברי חברי הכנסת, ואחר כך נפתח את הדיון לכל המשתתפים.

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה, חבר הכנסת עמאר.

חמד עמאר: שלום לכולם.

חמד עמאר: כבוד היושבת-ראש, היום אנחנו מציינים את היום המיוחד לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: התחלנו את זה הבוקר בוועדת החינוך והמשכנו בעוד ועדות, ועכשיו אנחנו נמצאים בוועדת כלכלה.

חמד עמאר: כל שנה אנחנו נמצאים בוועדת הכלכלה בנושא הזה.

חמד עמאר: אני כבר שבע שנים מסתובב בין הוועדות, מסבירים את הנושא.

חמד עמאר: השנה בדקתי את הנאומים שלי של לפני שבע שנים ואני רואה ששום דבר לא השתנה כמעט.

חמד עמאר: אנחנו צריכים יותר לחדד את הדברים שעליהם דיברנו ואולי ייצא מזה משהו.

חמד עמאר: היום הוא יום מיוחד ואנחנו מציינים כבר 300 הרוגים, אם אני לא טועה.

חמד עמאר: משנת 2012 אנחנו במגמת עלייה.

חמד עמאר: היתה לנו בלימה בשנת 2011 והיתה לנו מגמת עלייה בשנת 2012.

חמד עמאר: אנחנו רואים את ההשקעה בתשתיות ותבורך ממשלת ישראל על ההשקעה בתשתיות.

חמד עמאר: אנחנו משקיעים, אנחנו משקיעים ברכבות, בכבישים, בגשרים.

חמד עמאר: אבל אנחנו שוכחים נושאים שמאוד יכולים לעזור בנושא המלחמה בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: הנושא החשוב ביותר הוא הנושא של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ואני חייב להעלות את זה לסדר היום גם בוועדת הכלכלה.

חמד עמאר: ב-2008 התקציב של הרשות הלאומית לדרכים היה 550 מיליון שקל.

חמד עמאר: היום, ב-2016, התקציב של הרשות הלאומית יהיה 223 או 243 – אנחנו מתווכחים.

חמד עמאר: זה כבר ירידה של יותר מ-50%, כמעט 60% מהתקציב שלהם.

חמד עמאר: כשאתה רוצה להילחם בתאונות הדרכים ואתה רואה שאתה משקיע המון בתשתיות והתאונות עולות בשנים האחרונות אז אתה צריך לעצור ולהגיד: איפה אני מפספס?

חמד עמאר: אני אתן דוגמה לנושא של פספוס – תאונות חצר במגזר הלא היהודי, ואדגיש זאת במגזר הבדווי ובנגב.

חמד עמאר: בשנת 2009 היו כמעט 19 הרוגים בתאונות חצר.

חמד עמאר: מדינת ישראל והרשות הלאומית לקחה על עצמה את הנושא הזה ואמרה: בוא נרכז את הנושא הזה בהסברה.

חמד עמאר: הורידו את תאונות החצר לאפס.

חמד עמאר: הפסיקו להשקיע בנושא של ההסברה בתאונות חצר וחזרנו לעשרה הרוגים, ואמרו לי היום שהיו 15 הרוגים.

חמד עמאר: חזרו עכשיו להסברה, ירדו לחמישה הרוגים.

חמד עמאר: אנחנו רואים מה יכול לעזור בנושא ומה יכול להוריד את הנושא.

חמד עמאר: שנית, טוב שנציגי המשטרה נמצאים כאן.

חמד עמאר: לפני חמש שנים, בדצמבר יהיה חמש שנים, חוקקנו חוק אלכוהול אפס לנהגים עד גיל 24.

חמד עמאר: אין אכיפה לחוק, וכאילו לא חוקקנו חוק, וכאילו כנסת ישראל - המחוקק – לא חוקקה את החוק.

חמד עמאר: אין למשטרת ישראל יכולת בנושא האכיפה.

חמד עמאר: היא לא יכולה לעשות את זה כי אין תקינה נכונה.

חמד עמאר: מה זה אין תקינה נכונה?

חמד עמאר: חמש שנים חוק חוקק.

חמד עמאר: ישבתם בוועדות, דנו בזה.

חמד עמאר: אמרתם שיש לכם את היכולת.

חמד עמאר: למה אתם לא הולכים ומבצעים את העבודה שלכם?

חמד עמאר: נושא נוסף – תאונות דרכים במגזר הערבי.

חמד עמאר: יותר משליש ההרוגים הם במגזר הערבי כאשר הם מהווים פחות מ-20%.

חמד עמאר: שם אנחנו צריכים להתרכז ולראות מה הסיבות לתאונות הדרכים.

חמד עמאר: האם משטרת ישראל לא נכנסת בפנים ועושה את העבודה שלה בתוך היישובים?

חמד עמאר: האם התאונות נגרמות מחוץ ליישובים ולא בתוך היישובים?

חמד עמאר: איפה אנחנו צריכים לבוא ולהתרכז בנושא המגזר הערבי?

חמד עמאר: איפה אנחנו יכולים לפתור את הבעיה ולהוריד את רמת תאונות הדרכים במגזר הערבי לרמה כלל ארצית?

חמד עמאר: ממשלת ישראל שמה לה יעד לרדת מתחת ל-300 הרוגים ב-2020.

חמד עמאר: היא יכולה לעשות את זה מחר אם היא תוריד את ההרוגים במגזר הערבי למספרם באוכלוסייה.

חמד עמאר: הולכי הרגל – שליש מההרוגים הם הולכי רגל.

חמד עמאר: צריך לבוא ולהתרכז בזה.

חמד עמאר: הבאתי הצעת חוק שאסור לסמס ואסור לדבר בטלפון כשאתה חוצה את הכביש, אבל ועדת שרים הורידה אותה.

חמד עמאר: בנתונים שאנחנו מקבלים, הרבה מההרוגים הם כאלה שהשתמשו בטלפון נייד תוך כדי חציית כביש, ובמיוחד אצל ילדים.

חמד עמאר: לכן, אני רוצה להודות לך על כך שיש לנו הזדמנות להגיע לכאן ולדבר על נושא הבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: אני חושב שזה נושא מאוד מאוד חשוב.

חמד עמאר: אני מקווה שתאשרו את שיטת הניקוד החדשה.

חמד עמאר: תודה לך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה לך, חבר הכנסת עמאר.

איילת נחמיאס ורבין: אציין שלפני חודשיים, ונדמה לי שאתה השתתפת בדיון, קיים חבר הכנסת זוהיר בהלול מסיעת המחנה הציוני, מהסיעה שלי, כנס שלם פה בכנסת בנושא תאונות במגזר הערבי.

<קריאה: היה גם ברהט.

איילת נחמיאס ורבין: גם פה בבית קיימנו כנס מאוד מאוד חשוב בנושא הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה ללא ספק נושא קריטי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה עם חבר הכנסת עמאר שנושא מעברי החציה וגם נושא הדו-גלגלי שאתייחס אליהם בהמשך, הם נושאים חיוניים שלטעמי אין בהם אכיפה מספקת גם בנקודת הזמן הזו.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת חאג' יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גברתי, אני אתחיל בזה בכך שאנחנו מתייחסים לתאונות דרכים רק בסטטיסטיקה של ההרוגים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקטע הזה הוא מאוד חשוב כי הרבה אנשים אחרי התאונות נשארים נכים לצמיתות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנכות הזו מחייבת גם תקציבים, גם אנשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש פה גם עניין של עוגמת נפש כי אדם שהיה בריא ועצמאי פתאום הוא נזקק גם לעזרה ולעזרה קבועה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חלק מהסטטיסטיקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשנדבר על ההסברה אנחנו צריכים להדגיש גם את הקטע הזה כי הסטטיסטיקה לא חייבת להיות רק האנשים שנהרגים בתאונות דרכים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, נושא הולכי הרגל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לגבי הולכי רגל – אנחנו צריכים גם אכיפה וגם הסברה בשני מישורים: המישור הראשון, לאכוף בהקפדה את עניין המהירות של הנהגים בתוך הערים כי הרבה אנשים רואים כבישים בתוך העיר שאפשר להאיץ בהם ואז הם מאיצים ופתאום יש להם מעבר חציה והם לא יכולים לבלום ואז יש תאונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך גם להסביר להולכי הרגל שיש להם זכות קדימה במעבר חציה, אבל הם צריכים להיות גם חכמים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מספיק שהם צודקים ששיש להם את מעברי החציה והם יכולים לעבור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להתחיל הסברה בנושא הזה כי תאונות דרכים לפעמים לא נמנעות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך אולי להכניס שינויים בתכנון, ואני מדבר כמהנדס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפעמים יש לך את מעבר החציה שמרחב הראייה שלך כנהג הוא כמעט אפס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך פנייה ופתאום יש לך מעבר חציה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשיש לך את הפנייה הזו אתה לא תספיק לראות אם יש כאלה שעוברים במעבר החציה ואז יש תאונה שהיא לפעמים בלתי נמנעת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לדאוג גם לדברים האלה ואולי לשנות בתקנות התכנון את מיקום מעברי חציה ושלפחות יהיה מרחב כך שגם לנהג יהיה גם מרחק שהוא יוכל לראות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו עוד דברים שגורמים ללחץ וביניהם גם פקקי התנועה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לספר לכם שהרגע הגעתי לכנסת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יצאתי מטייבה שהיא במרחק של פחות מ-80 ק"מ עד לפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יצאתי מהבית בשעה שמונה ורבע וישר הגעתי לפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בגלל הפקקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פחות מעשר ק"מ עד מחלף אייל כשאני נכנס לכביש 6.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברת על תשתיות, אבל כנראה שהתשתיות האלה – או שמקומות מסוימים הן לא בסדר, ואני מדבר על כביש 444 ליד טייבה שאני כבר שנים מדבר על זה, גם בתפקידים הקודמים שלי כשהייתי גם ראש עיריית טייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פנינו שצריך לסיים את העבודה הזו – קטע של 1,700 מטר שעד היום עושה את המוות לכל התושבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פעם אחת לקח לי שעה ורבע עד שהגעתי למחלף אייל כשזה מרחק של פחות מ-10 ק"מ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם כן, זה העניין של התשתיות והנושא של האזרחים הערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יותר משליש ממשתתפי התאונות הם ערבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל בואו נשאל, הם לומדים אותם בבתי-ספר לנהיגה שבהם לומדים יהודים, אותו ממוצע של כלי רכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כלומר, כלי הרכב במגזר הערבי הם לא הרכבים המיושנים והם לא תקינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אותם כלי רכב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מה קורה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שמדובר בשני דברים שעליהם צריך לתת את הדגש: אחד, תשתיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרתי כמה פעמים שתמרור ה – 101, הדרך המשובשת, שזה הדרך שמובילה ליישוב ערבי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המשמעות שלה היום בתקן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, האכיפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כראש עיר, דבר שלא עשו את זה ואני עשיתי את זה, הגעתי אז למשטרת טייבה שהיתה אז, והיום קדמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נאמתי בפני שוטרים ועודדתי אותם לעשות את האכיפה במבצע אכיפה שהיה בטייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה לראות את אותה אישה שיש לה תינוק ביד אחת ונייד ביד השנייה והיא נוהגת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את אותה אישה צריך להוריד ישר מהכביש, ואפילו לכלא.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, חבר הכנסת חאג' יחיא.

איילת נחמיאס ורבין: כשהתחלת לדבר וסיפרת על האנשים שנותרים משותקים הייתי בתחושה שאני חייבת להזכיר כאן את שחר גרינשפן.

איילת נחמיאס ורבין: ילדה צעירה, היום בת 16.

איילת נחמיאס ורבין: ציינה לאחרונה בת מצווה בעידוד הוריה.

איילת נחמיאס ורבין: הרבה פעמים האנשים שנותרים, אחרי תקופה מסוימת שוכחים את השמות שלהם, שוכחים את הפנים.

איילת נחמיאס ורבין: אני משתדלת לא לשכוח לא את השמות ולא את הפנים של האנשים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: הצטרף אלינו חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': הציגו לנו את התקנות האלה?

איילת נחמיאס ורבין: עוד לא הציגו, אנחנו רק מתניעים.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: חברי חברי הכנסת, אנחנו מציינים מידי שנה את יום הבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: אני לא חושב שמישהו מרגיש שזה חוזר על עצמו כריטואל.

אורי מקלב: אבל אנחנו ורבים אחרים מרגישים שיש חשיבות מאוד גדולה לציון היום הזה, במיוחד בנושא הבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: המודעות היא חשובה מאוד בעניין הזה.

אורי מקלב: כמו כן, החיזוק, קידום הדברים ותקצובם.

אורי מקלב: כל אחד יכול להיות נהג יותר טוב ונהג פחות טוב.

אורי מקלב: יש נהגים טובים, יש נהגים לא טובים.

אורי מקלב: זה לא רק שתי קטגוריות.

אורי מקלב: אותו אחד יכול להיות נהג פעם יותר טוב, פעם פחות טוב, וזה אותו נהג באותו יום.

איילת נחמיאס ורבין: הערה נכונה.

אורי מקלב: המודעות בעניין הזה והנכונות להטמיע ולעורר את הדבר הזה - אלו דברים שצריכים חיזוק כל הזמן.

אורי מקלב: אחד אמר לי שהוא שם את התמונה של הילדים שלו.

אורי מקלב: אני אומר שכל אחד צריך לראות את זה בדרך שהוא צריך ויש לנו אחריות כללית בעניין.

אורי מקלב: הנושא של תשתיות הוא חלק מהגורם המרכזי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שתשתיות זה שאלה של תקציב, גם נושא של כבישים, גם נושא של צמתים, גם נושא של מעגלי תנועה, רמזורים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש בעיות לא מעטות.

אורי מקלב: עידוד וחיזוק התחבורה הציבורית – המשוואה של זה זה פחות תאונות דרכים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים כמה שהנוער משתמש בתחבורה ציבורית ועד כמה היא צריכה להיות זמינה ונגישה.

אורי מקלב: יש הסברה ואכיפה והחינוך הוא הדבר החשוב לנוער ולילדים, אבל הוא גם חשוב בעתיד כי בסוף הם הופכים למבוגרים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהנת"צים היו גורם לתאונות דרכים והטיפול בעניינים האלה היה רק לאחר שהיו פה דיונים בוועדות ולאחר שביקשנו.

אורי מקלב: הזכיר חברי חמד עמאר את הנושא של תקינה.

אורי מקלב: עד היום הזה 15 ילדים נהרגים בתאונות חצר מידי שנה, עכשיו יש ירידה.

אורי מקלב: אולי רובם, אולי כולם, יכולים להימנע על ידי חיישני רברס כאלה ואחרים באוטו.

אורי מקלב: עד היום הזה לא מחייבים חיישני רברס כשהעלות היא קטנה מאוד.

אורי מקלב: יש כאן חוסר תקינה.

אורי מקלב: אף אחד, גם משרד התחבורה, לא מוכן להרים את הכפפה הזו.

אורי מקלב: עוצר את הצעת החוק לחייב רק בגלל שאין לו תקינה, רק בגלל שאף אחד לא מקדם את הדבר הזה, ו-15 ילדים מידי שנה נהרגים בתאונות חצר, תאונות שאפשר היה למנוע לפי כל קנה מידה.

אורי מקלב: אלו הדברים שאנחנו צריכים לדבר עליהם ביום הזה ואני כבר לא מדבר על הדברים האחרים.

אורי מקלב: זה יום החג ויום הדין של הרשות הלאומית והיא גם צריכה חיזוק.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהתקציבים הם דבר שיכול כמובן להרחיב קצת את הפעולות.

אורי מקלב: ועדת הכלכלה באה עם נושא הקנסות ועם נושא הנקודות וזה דבר חשוב מאוד.

אורי מקלב: אבל לא רק הנושא של הטלת הנקודות על האחרים הוא הדבר שיעזור.

אורי מקלב: דעו לכם, משרד התחבורה, יש עוד דברים שעליכם לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: צריך פתרונות משולבים: תשתיות, חינוך, ניקוד, הרתעה.

איילת נחמיאס ורבין: כולנו מבינים שצריך פה איזשהו פתרון משולב.

אורי מקלב: אני קורא למשרד התחבורה - שלא נבוא גם בשנה הבאה ואני אעלה את זה שוב, אתם נמצאים פה - לתת אפשרות לתת תקינה.

אורי מקלב: 15 ילדים נהרגים בתאונות חצר רק בגלל שאין חיישן רברס.

אורי מקלב: הגיע הזמן שמישהו יקדם ושמישהו ייקח אחריות.

איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז, חבר הכנסת מקלב.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': שלום וברכה.

עיסאווי פריג': לא אאריך בדיבורים, רציתי לשמוע את הצד השני בהצגת התקנות.

עיסאווי פריג': אבל שני משפטים אומר בגדול.

עיסאווי פריג': השתלט עלינו מה שנקרא גורם ההרתעה.

עיסאווי פריג': בכל מקום ומקום שרוצים לטפל באיזושהי סוגיה, רוצים לתת כוח, להרתיע.

עיסאווי פריג': אני מתאר לעצמי שזו לא פעם ראשונה שאנחנו מביאים תקנות להחמיר, להעניש, להרתיע.

עיסאווי פריג': בכפוף לכל ההרתעה והיצירתיות בהרתעה והענישה שאתם מציגים לנו, אני מבקש לבקש תשובה לשתי שאלות.

עיסאווי פריג': לאורך כל השנים עם כל מדיניות החמרת הענישה והוספת הניקוד, עקומת תאונות הדרכים - איפה היא נמצאת?

עיסאווי פריג': היום אנחנו נמצאים בעלייה.

<קריאה: רק עלתה.

עיסאווי פריג': עלתה, נכון.

עיסאווי פריג': שנית, ברצוני לדעת הכסף שאנחנו גובים מהניקוד הזה, מה ייעודו ועל כמה הוא עומד?

עיסאווי פריג': הרי הניקוד הזה זה כסף, העבירות זה כסף.

עיסאווי פריג': כל עבירה שמונה נקודות, עשר נקודות.

עיסאווי פריג': זה כסף, זה המון כסף.

עיסאווי פריג': לאן הכסף הזה הולך ומה ייעודו?

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את זה כי אנחנו פשוט מאוד מייצרים לעצמנו עוד שיח ועוד שיח ועוד שיח ודורכים באותו מקום.

עיסאווי פריג': רק מזכירים את ה-OECD ושאנחנו רוצים להיות במדדים שם.

עיסאווי פריג': אבל במציאות מבחינה חינוכית אנחנו נמצאים קרוב לסעודיה וקרוב לעירק.

עיסאווי פריג': אנחנו חברה מתוחה.

עיסאווי פריג': אני מבקש לקבל את הנתונים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לחבר כנסת פריג'.

איילת נחמיאס ורבין: אני עוברת לדוברים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד אודה לכם אם תוכלו להיות קצרים ותכליתיים.

איילת נחמיאס ורבין: שוב, זהו באמת יום חשוב וקשה.

איילת נחמיאס ורבין: מרדכי בהירי דואני, מנכ"ל הרשות לבטיחות בדרכים.

<מרדכי בהירי דואני: בוקר טוב.

<מרדכי בהירי דואני: שמי מרדכי בהירי דואני ואני מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי בהירי דואני: אני שומע מה שאומרים פה ואני מתחבר מאוד לעצב, דווקא מאותו מקום.

<מרדכי בהירי דואני: אני מגיע היום בבוקר והיום בבוקר בדיוק בשעה 07:45 באלפי מעברי חציה בישראל, קשישים, הורים, והכי חשוב ילדים, עצרו לשנייה.

<מרדכי בהירי דואני: המדינה עצרה שנייה ואמרה: די לקטל בדרכים.

<מרדכי בהירי דואני: זה בדיוק מה שהיום הזה נועד לעשות – לתת תמונת מצב אמיתית.

<מרדכי בהירי דואני: הבעיה היא הקטל בכבישים, הקטל בדרכים.

<מרדכי בהירי דואני: נכון להיום, יש 300 הרוגים בכבישי ישראל החל מתחילת השנה בתאונות דרכים כש-93 מתוכם הם הולכי רגל.

<מרדכי בהירי דואני: לפני שנצא בהצהרות אני רוצה לפנות לכולנו בדבר נורא נורא פשוט.

<מרדכי בהירי דואני: דיברנו המון על הרתעה, על חינוך, על הסברה.

<מרדכי בהירי דואני: אבל לפני הכול אנחנו נכנסים לאוטו בבוקר, חוגרים את החגורה, עוד לא מניעים, מסתכלים בתמונה אחת פשוטה.

<מרדכי בהירי דואני: אצלי היא נורא קלה - אשתי, שתי בנות ופעוט קטן.

<מרדכי בהירי דואני: רק אחרי זה אני מניע את האוטו.

<מרדכי בהירי דואני: אני אסתכל על זה פעם אחת בבוקר ואני ארצה לחזור אליהם וכבר פה יתחיל השינוי והוא יתחיל היום ועכשיו.

<מרדכי בהירי דואני: יש מה לעשות, אנחנו נעשה אותו.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו נתגבר ונעבה אותו.

<מרדכי בהירי דואני: בתקופה הקרובה אנחנו לוועדה פה ונראה מה אנחנו עושים בנוסף, ואני בטוח שאפשר למנוע את ההרוג הבא.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים רוצים למנוע את ההרוג הבא ולא להסביר למה הוא קרה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה לך ומודה לך על שהיית קצר ותכליתי.

איילת נחמיאס ורבין: זה רעיון טוב לבקש.

איילת נחמיאס ורבין: פעם סיפרתי בוועדה לזכויות הילד, ואולי אפילו גם פה בוועדה, שכשהתחלתי להסביר לילדים שלי איך חוצים את הכביש אז תיארתי איך התכופפתי על הרגליים כדי לראות את הכביש מנקודת מבטם, כדי להסביר להם איך להיזהר מהרכבים שבאים משמאל, מעברי חציה שחבר הכנסת חאג' יחיא עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: אני גרה בתל-אביב ואתם יודעים שמעברי חציה בתל-אביב, לצערי, זה עדיין בגדר המלצה בישראל.

איילת נחמיאס ורבין: למיטב זכרוני, בשיטת הניקוד החדשה לא ראיתי התייחסות לנושא מעברי החציה וגם לא לרכב דו-גלגלי.

עיסאווי פריג': מי יציג את הנתונים של התקנות ולמה הגיעו לזה?

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נגיע לזה.

איילת נחמיאס ורבין: יש מבנה לישיבה היום.

איילת נחמיאס ורבין: גם בגלל שזה לציון יום הבטיחות בדרכים, זה לא רק הניקוד.

איילת נחמיאס ורבין: מרדכי פדר, יו"ר ארגון "מתונה".

<מרדכי פדר: תודה רבה.

<מרדכי פדר: כבוד היושבת-ראש, היום אני אייצג גם את ארגון מתונה וגם את פורום הפעולה שמאגד כ-30 ארגונים שמטפלים בנושא של בטיחות בדרכים פה בישראל.

<מרדכי פדר: חמישה דברים קצרים: ראשית, התקנות.

<מרדכי פדר: אפילו אם אנחנו משוכנעים שהתקנות שמוצעות פה היום הן אלו שיצילו חיים, אני רק רוצה להעיר שלקח למשרד התחבורה חמש שנים להביא את זה לשולחן הוועדה.

<מרדכי פדר: ברור שהעגלה לפני סוס – מה שדיברת קודם – המחקר עדיין לא נגמר.

איילת נחמיאס ורבין: עיסאווי לא היית בהתחלה ולא שמעת את ההערה בעניין.

איילת נחמיאס ורבין: נודע לנו הבוקר שמשרד התחבורה פנה לטכניון, אם אינני טועה.

איילת נחמיאס ורבין: יש צוות שבודק עכשיו את ההשפעה של הניקוד על מידת ההרתעה.

איילת נחמיאס ורבין: לכן, יש פה איזושהי מורכבות.

איילת נחמיאס ורבין: לא בעצם הדיון, אלא בשאלה האם הביאו אלינו את זה מספיק מבושל ושמשרד התחבורה יודע שזו הדרך.

עיסאווי פריג': השאלה היא איך הגיעו למתווה שמציגים לנו?

איילת נחמיאס ורבין: לכן, הרגשתי צורך להשלים לך את מה שלא ידעת לפני שהגעת.

<מרדכי פדר: זה לקח להם חמש שנים להגיע.

<מרדכי פדר: שנית, סדר עדיפות.

<מרדכי פדר: ידידי מוטי מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שעכשיו יצא, קבע שהעדיפות של היום בבטיחות בדרכים זה נושא של הולכי רגל.

<מרדכי פדר: הוא כתב אתמול שזה הולכי רגל ואופניים.

<מרדכי פדר: אנחנו מוצאים את עצמנו מטפלים בנושא של נקודות וכל מיני הודעות סנסציוניות על התקנת מוביליי ודברים אחרים, שלא תואמות את סדר העדיפות שקבעה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי פדר: זה רק סמל, רק מעיד, עד כמה הרשות לא יכולה להשפיע כמו שהיא צריכה.

<מרדכי פדר: אנחנו – מתונה ופורום פעולה - לפני שנתיים כתבנו נייר עמדה על נושא של שיפור בטיחות הולכי רגל עם 25 המלצות קונקרטיות.

<מרדכי פדר: זה הועבר למשרד התחבורה, זה הועבר לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<מרדכי פדר: נכון לעכשיו, לפי מיטב ידיעתנו, שום דבר לא התקדם, וביניהם זה דברים שלא עולים כסף בכלל.

<מרדכי פדר: כי אנחנו מסכימים שכדי שהולכי הרגל שיש בידם למנוע את התאונה כדי שהם אכן ישימו לב בחציה, צריך לתת להם משהו.

<מרדכי פדר: אנחנו השקענו עד עכשיו ב-67 שנות מדינת ישראל בנושא תשתית לרכבים וצריכים להשקיע בנושא של הולכי רגל.

<מרדכי פדר: דיברנו על נושא של מימון הרשות.

<מרדכי פדר: מצאו לאחרונה שקרנית שזה הנושא של הביטוח, יש אצלם עודף של מיליארד וחצי שקלים.

<מרדכי פדר: במקום להחזיר את זה לאנשים שהולכים בעתיד לבטח את הרכבים, אפילו לא אלו שכבר שילמו, יש לחשוב על מימון הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים כמו שצריך.

<מרדכי פדר: שנית, לכלול בזה פיצויים לנפגעי אופניים והולכי רגל שלא נכללים היום בהגדרה של תאונות דרכים, בפלת"ד.

<מרדכי פדר: דבר אחרון, וזה דבר שאנחנו גם כן מקדמים, הרשות הלאומים לבטיחות בדרכים נמצאת היום במצב של ניגוד עניינים סטטוטורי בגלל שזה משרד התחבורה והבטיחות הדרכים.

<מרדכי פדר: זה ה-ו' הממזער, לא ה-ו' המהפכת.

<מרדכי פדר: אנחנו מבקשים שהרשות הלאומית תהיה עצמאית וכוחנית.

<מרדכי פדר: ברשותך, אני רוצה לסיים במסורת מהכנסת הקודמת, בשיר קצר: "יש פה תקנות לשנות את הנקודות, נקווה שזה ישפיע על תאונות הדרכים.

<מרדכי פדר: אבל להולכי הרגל שהם בראש הקטל, מגיע הזכות לחיות - מבוגרים כילדים; שמשרד התחבורה יתחיל לפעול, ובחוכמה' כי בידו למנוע נפגעים.

<מרדכי פדר: וצריכים להבין, בשמאל כבימין, שהרשות הלאומית מובילה את המלחמה בדרכים, שהכסף של קרנית יממן את הרשות הלאומית כי על בטיחות כולם מסכימים.

<מרדכי פדר: ולבסוף, רשות לאומית מקצועית ועצמאית עם רוח גבית כי העיקר זה להציל חיים.

<מרדכי פדר: ".

<מרדכי פדר: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה לך, מרדכי, גם על השיר.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק מאחלת שנוכל לשיר שירים שמחים ולא שירים עצובים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מיהודה בר אור יו"ר ארגון הגג של בעלי ונהגי המוניות בישראל ואחר כך מדן לינק שחבר בצוות שמינה משרד התחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: יהודה ידידי, בבקשה בקצרה ולהשתדל לא לחזור.

<יהודה בר אור: אנחנו הולכים לעניין כי אנחנו באמת הסקטור היחידי שנוסע בכביש ורואה את התאונות ורואה את המצב האמיתי בכביש, כשכל אחד מהחלון שלו רואה את זה בשעת נהיגה.

<יהודה בר אור: אנחנו רואים את עצמנו 12 - 13 שעות, ואפילו יותר, על הכביש ורואים את המציאות הקשה.

<יהודה בר אור: הקנסות והניקוד הם מספיק פוגעים ומקשים על הנהג.

<יהודה בר אור: לצערי, זה לא הגורם שירתיע ולא הגורם שיתקן את המצב.

<יהודה בר אור: לפי דעתנו ולפי הבנתו, ואנחנו רואים את זה בהרבה מקומות בעולם כשאני מסתובב ואני מתעסק עם הרבה מקומות כדי ללמוד שם איך נוהגים, אנחנו צריכים פה הרבה יותר הסברה לציבור, ולהסביר את זה עוד מכיתות נמוכות, ואחר כך להסביר את זה בתשדירים לאורך כל הדרך.

<יהודה בר אור: צריך לעשות דברים פשוטים.

<יהודה בר אור: להולך רגל בכל מקום, אפילו במדינה הפשוטה יותר, יש בכל רמזור עוד כמה זמן הרמזור מתחלף, כמה זמן להולך הרגל יש להגיע, וכמה זמן הוא יכול לנסוע ולהגיע לנקודה שהוא מתחיל את הנסיעה או חוצה את מעבר החציה.

<יהודה בר אור: אם דברים כאלה פשוטים שהם מצילי חיים אין לנו במדינה אז אני לא יודע למה רוצים לקנוס את הנהגים ולהיכנס לכיסם.

<יהודה בר אור: כיס הנהג גם כך הוא לא רחב, ובמיוחד אני מדבר על 44,000 משפחות שנמצאות יום ולילה ואין להן ברירה.

<יהודה בר אור: כולם יודעים שבמשך כל כך הרבה שעות יש חריגות.

<יהודה בר אור: אנחנו לא בעד חריגות ואנחנו רוצים להציל את כולם.

<יהודה בר אור: כל אחד רוצה להגיע הביתה לילדים שלו מהתמונה המסודרת.

<יהודה בר אור: אבל צריך, קודם כל, לארגן את התשתיות, לארגן את הרמזור כמו שצריך, לארגן את הכבישים, ולארגן מערכת הסברה שבה הציבור, מגיל קטן ועד גיל גדול, יבין את המצב שבו אנחנו נמצאים.

<יהודה בר אור: חשוב מאוד להציל את החיים, אבל בדרך של הסברה ולא בדרך של קנסות.

איילת נחמיאס ורבין: יהודה, אני מאוד מודה לך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מדן לינק להציג בפנינו.

<דן לינק: אני מודה לך.

<דן לינק: אני אדבר ממש בקיצור.

<דן לינק: קודם כל, אין לי שירים, אני יכול להרגיע אתכם.

<דן לינק: שנית, אני לא חבר בצוות, אלא אני חבר בקבוצת חוקרים שעקרונית הם יושבים בטכניון, ושקיבלה מענק ממשרד התחבורה לחקור ולבדוק את שיטת הניקוד הקיימת ולנסות ולבדוק באיזו מידה היא אפקטיבית - כלומר, היא משיגה את המטרה - ומה צריך לעשות אם היא לא כל כך אפקטיבית.

<דן לינק: אני אגלה לכם סוד, היא לא כל כך אפקטיבית וכנראה שיש מה לעשות.

<דן לינק: אני רוצה להתייחס לכמה דברים אחרים.

<דן לינק: קודם כל, לגבי מה שנאמר כאן לגבי ההידרדרות בשנים האחרונות במצב הבטיחות בדרכים.

<דן לינק: בשנים האחרונות יש שיפור במצב הבטיחות בדרכים למרות שב-2014 היתה החמרה.

<דן לינק: אבל בשנים האחרונות, בעשרים, עשר, שבע השנים האחרונות שחבר הכנסת חמד עמאר דיבר עליהן, יש שיפור, ואנחנו מתחת ליעדים שנקבעו בזמנו ב-2007 על-ידי ועדת שיינין.

<דן לינק: אבל זה לא עומד נגד 300 אנשים שמאבדים את חייהם כל שנה ואלפי פצועים.

<דן לינק: אני לא מתעלם מאף אחד מהם.

<דן לינק: אני יודע איך נראה גלגל שניתק ממשאית וקופץ ורץ לקראתך ב-200 קמ"ש מהירות סגירה.

איילת נחמיאס ורבין: סיוט.

<דן לינק: אני רוצה להזכיר ולתת קצת איזון.

<דן לינק: אנחנו לא חושבים על כל האנשים שניצלו, שלא היו מעורבים בתאונות, בגלל הרבה דברים חשובים שנעשו, ואני מדבר אל חבר הכנסת חאג' יחיא שהוא מגיע מטייבה.

<דן לינק: אתה בטוח מכיר את הגשר להולכי הרגל בצומת בטייבה.

<דן לינק: לא אשמתך, זה אשמת חאג' יחיא הקודם, ראש העיר של טייבה לפני עשרים שנה שבא למשרד התחבורה וביקש גשר בצומת.

<דן לינק: גשר להולכי רגל בצומת זה דבר לא טוב מפני שאפשר לעקוף אותו.

<דן לינק: אמר אדון חאג' יחיא, ואני זוכר את זה עד היום: אני אעמוד בגשר הזה שלושה חודשים בהתחלת המעבר, ואני אקפיד שאף תלמיד לא יעבור בכביש.

<דן לינק: חבר הכנסת חאג' יחיא, אני מזכיר לך את ההוא - - -, זכרונו לברכה.

<דן לינק: אבל בגללו 2,500 תלמידים הולכים בוקר בוקר וצהרים צהרים מעל כביש 444 ולא קורה להם כלום.

<דן לינק: אף אחד לא חושב עליהם, וטוב מאוד שלא חושבים עליהם.

<דן לינק: זה קצת לאיזון.

עיסאווי פריג': אז הוא טוב או לא טוב?

<דן לינק: מצוין, מצוין.

<דן לינק: מפני שהתלמידים שהרבה יותר כדאי לעבור בכביש.

<דן לינק: אנחנו גם התנינו את זה שהגשר ייכנס לתוך החצר של בית-הספר, ומי שרוצה לחצות בכביש יצטרך ללכת עוד 200 מטר למערב ועוד 200 מטר חזרה, ולא כדאי להם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רק היו צריכים לתכנן אותו קצת יותר גבוה.

<דן לינק: בסדר, זה גשר שלכם.

<דן לינק: בסך הכול הוא עשה לכם נהדר.

<דן לינק: יש הרבה מה לעשות גם בשיטת הניקוד.

<דן לינק: מילה אחת על שיטת הניקוד בכל זאת.

<דן לינק: שיטת הניקוד היא לא שיטה להכנסת כסף.

<דן לינק: היא בכלל לא מדברת על קנסות, בכלל לא מדובר על קנסות.

<דן לינק: מדובר רק על נקודות.

איילת נחמיאס ורבין: הוא מדבר על השיטה בעיקרון.

עיסאווי פריג': הרי הדוח שווה כסף, ניקוד שווה כסף.

<חוה ראובני: הדוח – כן, הניקוד – לא.

<דן לינק: לא שווה, אני אסביר.

<דן לינק: שיטת הניקוד לא קשורה בקנסות בכלל.

<דן לינק: היא לא מגדילה את הקנסות ולא מורידה אותם.

<דן לינק: היא רק אמרת דבר כזה: אם אתה תורשע בעבירות בתדירות בלתי סבירה, לא נהג סתם שקיבל דוח פעם בשנתיים או שלוש, אם אתה עובר עבירות סדרתי והתדירות שלך הרבה יותר גבוהה, אתה מעניין אותנו, ואז אנחנו צוברים נקודות וכו' וכו', ואז אנחנו מתייחסים אליך.

<דן לינק: אני חושב שאת שיטת הניקוד צריך להחמיר מפני שהיא לא נוגעת לנהג התמים, הנחמד, שלא עובר עבירות.

<דן לינק: היא לא עולה לו שקל אחד.

<דן לינק: את זה אנחנו הולכים לבדוק בטכניון ובעוד שמונה חודשים, 12 חודשים, 15 חודשים – אני לא יודע בדיוק – אני חושב שיהיו לנו תשובות.

אורי מקלב: מתי מוניתם?

<דן לינק: לפני חודש התחיל המחקר, אבל הקול-קורא יצא לפני שנה בערך.

<דן לינק: המדען ד"ר שי סופר יכול לתת לך את כל הפרטים, גם אני יכול לתת.

<דן לינק: שיטת הניקוד היא רק אחד האמצעים כמובן שבהם אנחנו מנסים.

עיסאווי פריג': הקלים, הקלים.

עיסאווי פריג': זה לא עולה כסף.

<דן לינק: יש דברים קשים ויש דברים קלים, אדוני הנכבד.

<דן לינק: מעקה בטיחות באמצע הכביש עולה כסף, אבל הוא שווה זהב.

עיסאווי פריג': אז לא עושים.

עיסאווי פריג': מה שקל, מה שזול, עושים.

<דן לינק: יש שיטה ויש לה את ההיגיון שלה.

<דן לינק: אפשר לפתח אותה, אפשר לשפר אותה.

<דן לינק: אני מבטיח לכם שבבוא הזמן אנחנו נדווח מה אפשר עוד לעשות בשיטת הניקוד שעדיין לא עשו איתה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מודה לך.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לתת לחוה ראובני, סגנית בכירה ליועמ"ש במשרד התחבורה להציג את הרציונל שעומד מאחורי השינוי שאתם מציעים להביא, ואחר כך נחזור למשתתפים הנוספים.

<חוה ראובני: תודה רבה, גברתי.

<חוה ראובני: שיטת הניקוד, כמו שאנחנו רואים אותה, קיימת משנת 2003 ועברה שינויים מסוימים בתחילת 2012.

<חוה ראובני: שיטת הניקוד – עניינה בטיפול באנשים שהורשעו.

<חוה ראובני: נקודת המוצא לכל הפעילות של שיטת הניקוד זה קיומה של הרשעה, בין אם דרך עבירת קנס שהסתיימה בהרשעה, תשלום הקנס או עבור הזמן – לא ניכנס לפרוצדורה – יש הרשעה או שיש הרשעה מבית-משפט.

<חוה ראובני: על עבירה בודדת לא קורה כלום.

<חוה ראובני: המינימום ששיטת הניקוד נכנסת לפעולה באסקלציה הכי נמוכה שלה זה ב-12 נקודות, וכיוון שאין עבירה אם יותר מ-10 נקודות, ממילא דרושות לפחות שתי עבירות, כאשר היא עובדת על נוסחה שאומרת: חומרת העבירות לפי סרגל שקובע המחוקק בתקנות, זה התוספת השישית לתקנות התעבורה, בתדירות מסוימת ההצטברות שלהם מביאה לתוצאה של אמצעי תיקון, בין אם זה בקורס בסיסי, בין אם זה קורס מתקדם, בין אם זה פסילה ומבחנים ובדיקות.

<חוה ראובני: כשביקשנו את התיקונים, אין בקנסות, הקנס הוא יכול להיות חלק מההרשעה עצמה - - -

עיסאווי פריג': כששוטר עוצר אותי ונותן לי קנס וניקוד, איך אני יכול להבדיל ביניהם?

עיסאווי פריג': הוא לא נותן לי ניקוד בלי תשלום קנס.

<חוה ראובני: הקנס הוא העונש על העבירה, ניקוד זה כתוצאה מזה.

עיסאווי פריג': תגידי את זה משפטית איך שאת רוצה.

עיסאווי פריג': ניקוד זה כסף.

<חוה ראובני: בוא אגיד את זה בצורה נורא פשטנית.

<חוה ראובני: אם לא היתה שיטת ניקוד זה לא היה מוריד שקל אחד מהקנסות.

<חוה ראובני: שיטת הניקוד לא מפחיתה ולא מוסיפה על הקנסות.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא לגמרי מדויק משום שאמצעי התיקון - יש עלות בצדם.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה עם חבר הכנסת פריג' בעניין הזה.

<חוה ראובני: זה לקופת הציבור.

איילת נחמיאס ורבין: יקירה, אף אחד פה לא חשב שזה לכיסך הפרטי, חס וחלילה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רק אומרת שכן נכון לאמצעי התיקון שהמדינה בסופו של דבר מגיעה אליהם, או שהנהג צבר, בסופו של דבר גם לזה יש עלויות.

איילת נחמיאס ורבין: לתיאוריה יש, לטסט חדש.

איילת נחמיאס ורבין: יש עלויות לכל הדברים שכרוכים בזה.

איילת נחמיאס ורבין: אמצעי תיקון זה פשוט שם קצת מכבס.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא שוללת את השם.

<חוה ראובני: אני רוצה להדגיש פה שאנחנו לא משנים פה את העונשים על העבירות.

<חוה ראובני: יש עבירות שאין בצדן ניקוד.

<חוה ראובני: זה הליך מינהלי שהוא לצד ה- - -

עיסאווי פריג': איזה עבירה יש שאין עליה ניקוד, לדוגמה?

<חוה ראובני: עבירות מהירות עד 25 קמ"ש - - -, הרבה עבירות.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: אי-עצירה במעבר חציה, לדעתי - - -

<חוה ראובני: - - -מוצע להעלות לשש.

<חוה ראובני: נאמר פה: אתם עוסקים רק באכיפה, רק בהרתעה.

<חוה ראובני: אין חולק על חשיבות של תשתיות, אין חולק על חשיבות של חינוך, רק שההליכים האלה לא מצריכים חקיקה של הכנסת.

<חוה ראובני: לכן, הבולטות והנוכחות שלהם בדיוני הוועדות על הביצוע של עבודות הסברה, עבודות חינוך, עבודות תשתיות, הם דברים שהם פחות נוכחים על שולחן הוועדה.

<חוה ראובני: בכנסת מביאים חקיקה, סנקציות – זה מה שצריך אישור של המחוקק.

<חוה ראובני: התקנות שהונחו פה – בעת שתיקנו את שיטת הניקוד בשנת 2010 ביקשה ועדת הכלכלה דאז שנבחן את טבלת הניקוד.

<חוה ראובני: טבלת הניקוד נקבעה בשנת 2002 ונכנסה לתוקף ב-2003.

<חוה ראובני: קרו דברים מאז, גם בשטח, גם בדין, גם בניסיון המצטבר.

<חוה ראובני: הוועדה המליצה והמלצתה אומצה.

<חוה ראובני: ישבה ועדה בהשתתפות משטרת ישראל, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ומשרד התחבורה, והגישה המלצות.

<חוה ראובני: להערה שזה לקח חמש שנים – אני מבקשת לציין שהתקנות האלה היו מונחות גם בכנסת הקודמת.

<חוה ראובני: הן הוגשו כבר לפני שנה וחצי, הגשנו אז.

<חוה ראובני: אנחנו פה בפעם השנייה.

אורי מקלב: ההמלצות האלה התפרסמו?

אורי מקלב: האם אפשר לראות אותן?

<חוה ראובני: לא, זה היה ועדה מקצועית.

<חוה ראובני: פרי העבודה שלה זה התקנות שמונחות בפניכם.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל צודק חבר הכנסת מקלב, ובגלל זה עניין אותנו לשמוע מה יש לדן לינק לומר, כי מעניין אותנו להבין את הרציונל התעבורתי.

עיסאווי פריג': למה לא 20 נקודות, למה לא 30 נקודות?

אורי מקלב: אם יש ועדת מומחים שיושבת עכשיו, למה אתם לא ממתינים עד להמלצות הוועדה הזו כדי לתקן את התקנות כך שתהיה הלימה?

אורי מקלב: אולי הם ימליצו המלצות אחרות, אולי יהיו להם שינויים בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שלא יהיה מנוס, ואני אומרת את זה לנציגי המשטרה, מהצגה בפני הוועדה של איזשהו סיכום של ההשפעה של המשקל של הנקודות, של המשקל, של מה גורם ליותר תאונות דרכים?

איילת נחמיאס ורבין: איזה סוג עבירה גורמת ליותר תאונות דרכים?

איילת נחמיאס ורבין: אני קיבלתי הרגע לידיי רשימה ולכן היא לא מונחת לפניכם, של העבירות שינוקדו לראשונה, הפחתת ניקוד, ובאיזה עבירות מבקשים להעלות ניקוד.

איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו נדרשים כחברי כנסת לבוא ולדון בדבר כזה, ראוי שאנחנו נשמע מהמשטרה איך הם רואים את זה מנקודת מבטם ומה נאכף.

<חוה ראובני: זה לא שיקול רק של המשטרה, זה עבודת מטה של כל הגורמים.

<חוה ראובני: זה איזון של כל השיקולים.

<חוה ראובני: אחד מהמרכיבים המרכזיים ששימש בעבודת הוועדה היו נתוני תאונות, ומה העבירות שנמצא שגורמות לתאונות.

<חוה ראובני: בנוסף, כמובן יש - - -

<לאה ורון: אז תעבירו את זה לוועדה.

<לאה ורון: תעבירו את העבירות שנאכפות, את המשקל שלהן בתאונות הדרכים.

איילת נחמיאס ורבין: גם אנחנו היינו שמחים לראות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רוצים להבין, חוה.

אורי מקלב: העלאת הניקוד בעקבות גרירה מ-2 ל-4, האם זה היה בעקבות תאונות דרכים או שמישהו החליט שזה גורם הרתעתי?

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, הנה ברשימה, אי-לבישת אפוד זוהר מקבל עכשיו שתי נקודות.

אורי מקלב: אני לא רואה את זה אצלי.

<מרב תורג'מן: זה מופיע בחלק שכותרתו 2 נקודות.

<מרב תורג'מן: אתה יכול לראות את זה בהמשך תקנות, ב-(ד), במסד מספר 11 – אי לבישת אפוד זוהר.

<מרב תורג'מן: אני אראה לך.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת מקלב, אנחנו באמת שומעים חדשות לבקרים עכשיו על תאונות של אנשים שהיו בצדי הדרך ונפגעו.

<קריאה: האפוד לא היה מגן עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות.

<קריאה: אבל הוא היה מגדיל את הנראות.

איילת נחמיאס ורבין: חברים, אני לא צריכה עזרה – תודה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו באמת רוצים להבין מאין זה בא.

איילת נחמיאס ורבין: אלו תובנות, אני מעריכה, שחלקן בעבודת המטה, וחלקן אני מעריכה שגם המשטרה יודעת.

<חוה ראובני: בעקבות הנתונים והמלצות של אותה ועדה שהשתמשה בנתונים, הסתכלה גם עבירות חדשות שלא היו קיימות בעת שעודכנה שיטת הניקוד במקורה ב-2003, הוגשו התקנות האלה, כאשר חלקן זה הפחתות של ניקוד.

<חוה ראובני: למשל, היום כל נהיגה בלי רישיון נהיגה, ולא משנה אם זה אתמול פג תוקף או מעולם לא היה לך רישיון הנהיגה, זה אותם 8 נקודות.

<חוה ראובני: אנחנו שם יוצרים מדרג.

<חוה ראובני: סטיות מנתיב – יש סיבה לסטיות מנתיב.

<חוה ראובני: סטיות מנתיב זה גורם תאונות כבד.

<חוה ראובני: אחת הסיבות לסטיות מנתיב זה דיבורים בפלאפון, הסחות הדעת.

<חוה ראובני: כולנו רואים בכביש מהיר רכב שנוסע פתאום נורא לאט או ככה מתנודד לרוחב ונוסע, זוחל קצת ימינה וקצת שמאלה.

<חוה ראובני: אתה עובר אותם ואתה רואה את הנהג מדבר בפלאפון.

<חוה ראובני: לכן, חשבנו שבנקודה הזו צריך - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה קצת מפתיע אותי.

איילת נחמיאס ורבין: אני תחת הרושם הרבה פעמים ממה שאני שומעת דווקא מדיווחים של המשטרה ושל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שיש די הרבה אנשים בישראל שנוהגים ללא רישיון נהיגה בתוקף, ויש שם בעייתיות.

<חוה ראובני: ולכן, אנחנו מדרגים את זה.

<חוה ראובני: לא דומה נהיגה בזמן פסילה למי שלא חידש את הרישיון שפג לפני שבוע, למי שלא חידש רישיון שפג לפני שנתיים.

<חוה ראובני: אנחנו יוצרים פה מדרג.

אורי מקלב: אלה שנוהגים בלי רישיון, הנקודות גם לא משפיעות עליהם.

אורי מקלב: אז לא עשינו שום דבר, הוא יכול גם לצבור הרבה נקודות.

אורי מקלב: אז מה עשינו?

<חוה ראובני: זה יכול להשפיע עליהם כי אם יש להם רישיון לרכב פרטי והם נוהגים במשאית אז העשר נקודות ישפיעו על הרישיון שלהם ברכב הפרטי.

אורי מקלב: יש כאן בעייתיות.

אורי מקלב: אומרים שיושב צוות מקצועי, אבל עדיין אנחנו נמצאים כאן עם צוות אחר וזה לא מדבר אלינו מספיק.

אורי מקלב: אני מספיק מקצועי לדעת שחיישני רברס ומצלמות רברס מונעים הרג של ילדים, ועדיין לא עשינו שום דבר בעניין הזה.

אורי מקלב: אני לא צריך מקצועי, וזה לא נקודות ולא שום דבר.

אורי מקלב: נהג חדש ללא ליווי – העליתם את זה, ואני לא יודע מכמה.

אורי מקלב: אפילו לא כתוב מה היה קודם.

אורי מקלב: מה הביא אתכם לחשוב להעלות את זה?

אורי מקלב: עושים מין בזאר כזה, ועושים קפיצה כאן של 2 וכאן 4.

אורי מקלב: כשאנחנו מטילים נקודות זה כמו קנסות.

אורי מקלב: אומנם זה לא כסף, אבל נקודות זה עוד משהו על הציבור.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה סנקציה משמעותית.

אורי מקלב: למה בדיבורית רק 10 נקודות ולא 12 נקודות?

<חוה ראובני: אין מעל 10.

עיסאווי פריג': אז לחוקק, מה העניין?

עיסאווי פריג': זה הכי קל לחוקק.

עיסאווי פריג': שימי חוק, לא עולה כסף.

עיסאווי פריג': אני קצת נאכל בפנים כשאני רואה את הקלילות בהטלת העונשים והקלילות בחקיקה שהאזרח הפשוט הוא כמו שק חבטות, וזה הכי קל.

עיסאווי פריג': מצד שני, כשאני נכנסתי ולמדתי את זה לעומק, מסכת הכבישים האדומים במדינה המתוקצבת בתקציב מאושר של נתיבי ישראל - אתם לא מענישים אותה.

עיסאווי פריג': כסף מונח ורשימת הכבישים האדומים מאושרת, והכול מתוכנן והכול כתוב ומתוקצב.

עיסאווי פריג': אתם לא מעיזים להעניש אותם, אתם לא מטילים עליהם ניקוד.

עיסאווי פריג': עליי ועל משה ועל אחמד אתם מטילים כי זה קל לכם.

<חוה ראובני: חס וחלילה קל.

<חוה ראובני: לפני רגע שמענו פה טענה מצד נציג ארגון "מתונה" למה לקח הרבה זמן להגיש את זה.

<חוה ראובני: זה לקח פחות זמן ממה שהוא סבר, אבל לגמרי לא קל.

<חוה ראובני: אין לנו שום התייחסות מקלה.

<חוה ראובני: אנחנו מבינים את המשמעויות של הדברים.

עיסאווי פריג': אז מה ההתייחסות שלך לכבישים האדומים המתוקצבים ולא מבוצעים?

עיסאווי פריג': התקציב עומד בנתיבי ישראל.

עיסאווי פריג': מה ההתייחסות שלך?

<חוה ראובני: אני לא עוסקת בתקציבים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא.

איילת נחמיאס ורבין: עיסאווי, הגברת ראובני היא סגנית ליועץ המשפטי של משרד התחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שהיא לא יודעת להשיב על הכבישים האדומים.

איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו רוצים תשובה בעניין הזה - אתה בהחלט צודק, זה נושא חשוב לדיון - אנחנו צריכים לפנות לאנשים הרלוונטיים.

<חוה ראובני: לגבי נתונים - אני מניחה שהמשטרה יכולה לתת את מלוא הנתונים על גורמי העבירות והתאונות.

איילת נחמיאס ורבין: לכן, אני פונה עכשיו למשטרה.

<אלברט אוחיון: קוראים אלברט אוחיון ואני סגן ראש אגף התנועה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נפגשים מוועדה לוועדה מחודש לחודש.

איילת נחמיאס ורבין: המצב עוד לא - - -

<אלברט אוחיון: אני רוצה להגיד שמ-2009 כשבכבישי הארץ נעו 2,400,000 כלי רכב, היום אנחנו נמצאים ב-2014, עוד חצי מיליון כלי רכב, והשנה אנחנו גם יודעים שיש עלייה לעומת שנה שעברה.

איילת נחמיאס ורבין: על כמה כלי רכב אנחנו עומדים כרגע בכבישי ישראל?

<אלברט אוחיון: לדעתי, ב-2014 – 2,960,000, ואני מעריך שכבר חצינו את ה-3 מיליון.

<אלברט אוחיון: לגבי נסועה – הנסועה של כלי הרכב האלה, אנחנו מדברים פה על 31 מיליארד ק"מ בשנה שכלי הרכב האלה נעים בכל כבישי הארץ.

<אלברט אוחיון: שוטרים – ב-2009 היו לנו 615 שוטרים שעוסקים בנושא אכיפה.

<אלברט אוחיון: היום אנחנו עומדים על 379 שוטרים.

<אלברט אוחיון: כלומר, ירידה של כמעט 40% בשוטרי האכיפה, בשוטרי התנועה שלנו.

<אלברט אוחיון: מ-2009 עד 2015 ירידה של 37%.

איילת נחמיאס ורבין: ב-2015 כמה ירד?

<אלברט אוחיון: אנחנו נשארים אותו דבר כמו ב-2014.

<אלברט אוחיון: בסך הכול תאונות הדרכים לעומת שנה שעברה יש לנו עלייה של 6%, וסך הכול התאונות ב-3% פחות.

<אלברט אוחיון: כלומר, בקטלניות ובקשות עלינו.

עיסאווי פריג': איך החלוקה בין המגזר היהודי למגזר הערבי?

<אלברט אוחיון: תיכף אתייחס.

<אלברט אוחיון: בנפגעים יש לנו עלייה של ארבעה הרוגים בתאונות הקשות.

<אלברט אוחיון: בסך הכול הפצועים, גם קשה וגם קל, יש לנו ירידה של 6%.

<אלברט אוחיון: 6% זה 1,200 פצועים פחות.

<אלברט אוחיון: אבל ה-1,200 הפצועים האלה במהירות של עוד 5 קמ"ש, ובזווית כזו או אחרת זה חס וחלילה יכול גם להסתיים אחרת.

<אלברט אוחיון: לגבי עירוני ובין-עירוני – פה יש לנו עלייה של 7% בתחום העירוני שהם מהווים שמונה הרוגים.

<אלברט אוחיון: בתחום הבין-עירוני יש לנו עלייה שם של 22% שמהווים 31 הרוגים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חייבת להגיד לך שאני מבינה מספרים לא רע.

איילת נחמיאס ורבין: אני מצטערת כי כשמביאים תקנות אלה היה ראוי שהמשטרה תציג את הדברים האלו בפנינו, ולא שאנחנו נידרש לשאול אתכם.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה שאני אומרת, נשים לרגע בצד את היום הטקסי והמשמעותי הזה של ציון יום הבטיחות בדרכים, אני חושבת שכך מצופה מאתנו לקבל החלטות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לראות את הנתונים שאתם מביאים.

<אלברט אוחיון: אנחנו בשמחה נוכל להעביר.

איילת נחמיאס ורבין: אז אנא העבירו לנו את זה בהקדם האפשרי.

איילת נחמיאס ורבין: כנראה שנבקש מכם עוד כמה דברים.

<אלברט אוחיון: אנחנו נעביר.

<אלברט אוחיון: באכיפה לעומת שנה שעברה אנחנו עלינו ב-23%.

<אלברט אוחיון: פה גם במסוכנות נהג וגם במסוכנות משתמשי הדרך וגורמות לתאונות דרכים, יש עליות ועליות יפות.

<אלברט אוחיון: בדוחות א-3 במצלמות שכולם אוהבים לדבר על הנושא הזה, גם פה יש לנו עלייה של מ-87,000 דוחות ל-103,000 דוחות.

עיסאווי פריג': רק מצלמות.

<אלברט אוחיון: כן, מצלמות.

עיסאווי פריג': וסך הכול הדוחות שהוצאתם?

<אלברט אוחיון: אני מדבר על הנושא של האכיפה הממוקדת שלנו – סך הכול 565,000.

עיסאווי פריג': זה עלייה של כמה לעומת שנה קודמת?

<אלברט אוחיון: 23% לעומת 435 בשנה שעברה.

איילת נחמיאס ורבין: מה הפילוח של הדוחות?

איילת נחמיאס ורבין: אותי מעניין גם סוגי העבירות, ומעניין אותי עבירות חמורות לעומת עבירות פחות חמורות.

<אלברט אוחיון: כן, התייחסתי לזה.

<אלברט אוחיון: במסוכנות נהג אנחנו מדברים על שכרות, על נהג בפסילה, על מטען חורג, על נהג ללא רישיון, ונהג חדש.

<לאה ורון: לא, השאלה היתה לגבי א-3, לגבי המצלמות.

<אלברט אוחיון: גם את זה יש לי.

<אלברט אוחיון: א-3 התחילו לעבוד מ-2012.

<אלברט אוחיון: אני יכול להגיד מ-2014 ל-2015 יש לנו עלייה גם בנושא של מהירות מ-65,000 ל-87,000.

<אלברט אוחיון: באי-ציות לרמזור אדום, הרי יש מקומות שיש גם רמזור וגם זה, פה עלינו מ-14,300 ל-15,900.

עיסאווי פריג': אז אתה אומר לי שעליתם ב-23% במתן דוחות אכיפה.

עיסאווי פריג': במקביל, ההרוגים עלו ב-6% ומספר התאונות עלה למרות העלייה באכיפה – זה מה שאתה אומר לי.

<אלברט אוחיון: כן, זה בעובדות.

<אלברט אוחיון: בנושא של אוכלוסיות פוגעות ונפגעות – בממוצע של חמש שנים האחרונות היה לנו 116 הרוגים הולכי רגל.

<אלברט אוחיון: השנה יש לנו כבר 90.

<אלברט אוחיון: 42 הרוגים בממוצע באופנועים ובקטנועים, בדו-גלגלי.

<אלברט אוחיון: משאיות – 22 הרוגים.

<אלברט אוחיון: השנה אנחנו כבר ב-17 הרוגים במשאיות.

<אלברט אוחיון: במגזר הלא יהודי – ממוצע בחמש השנים האחרונות נהרגו 129, השנה אנחנו עומדים על 100 הרוגים.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה לא זה ולא זה, אבל רציתי לשמוע נתון.

<אלברט אוחיון: 45 הרוגים ילדים בגילאים בין 12 ל-14 בממוצע בחמש שנים האחרונות.

<אלברט אוחיון: לגבי האכיפה בתחום הזה – בהולכי רגל יש לנו אכיפה של 3%, באופנועים וקטנועים של 5%, במשאיות 5%.

<אלברט אוחיון: במגזר היהודי יש לנו אכיפה של 32%.

<אלברט אוחיון: אם אנחנו נחבר את כל האכיפה בנושאים האלה של האוכלוסיות הפוגעות והנפגעות, אנחנו עומדים על 46%.

<אלברט אוחיון: כלומר, המשטרה די ממוקדת בנושא הזה של - - -

עיסאווי פריג': כמה כסף נכנס מחצי מיליון דוחות?

איילת נחמיאס ורבין: זה לא חצי מיליון, 565,000, ואני אזכור את המספר הזה.

עיסאווי פריג': יותר מחצי.

עיסאווי פריג': כמה כסף אתה לא יודע.

עיסאווי פריג': אבל הממוצע - כמה כל אחד?

עיסאווי פריג': 200 שקל?

עיסאווי פריג': 300?

<קריאות: לא, יש דברים שהם הרבה יותר.

<קריאות: יש 1,000, יש פחות.

עיסאווי פריג': אתה לא יודע כמה כסף.

עיסאווי פריג': זה נכנס לבריכה של האוצר.

עיסאווי פריג': זה מהותי, לדעתי.

איילת נחמיאס ורבין: עיסאווי, אני לא אומרת שזה לא מהותי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אנחנו צריכים לנסות איכשהו - - -

<אלברט אוחיון: אני רוצה להזכיר שני אירועים בשבוע האחרון.

<אלברט אוחיון: השבוע נהרג לנו מתנדב ותיק ומצוין בן 65 שהלך לטפל באירוע של רכב חונה בצד שמאל של הדרך בכביש 2 בין פולג ובין וינגיט.

<אלברט אוחיון: כשהוא רצה לרדת מהרכב, הגיע רכב מאחור שנכנס ופגע בו והוא נהרג במקום.

<אלברט אוחיון: אין שול, זה משהו קצר.

<אלברט אוחיון: בצד שמאל אין שול.

איילת נחמיאס ורבין: אין שם שול, זה כביש 2.

איילת נחמיאס ורבין: איך אף אחד לא דיווח על מפגע כזה או שהוא הגיע בעקבות הדיווח?

<אלברט אוחיון: הוא הגיע לאירוע לחלץ את הנהג, ולצערנו הוא נפגע ונהרג.

<אלברט אוחיון: לגבי הנהג בכביש 6 שהזכרת בתחילת הישיבה - החקירה בתחילתה.

<אלברט אוחיון: אנחנו מדברים על נהג משאית שהעמיס כמעט בין 10 ל-12 טון יותר ממה שהיה צריך.

<אלברט אוחיון: מה יכול להפתיע אותו?

<אלברט אוחיון: הוא יודע שאסור, הוא יודע שצריך לנסוע עם תעודת משלוח.

<אלברט אוחיון: הוא יודע שהוא צריך להישקל לפני שהוא יוצא ולא בערך רואים את הכמות.

<אלברט אוחיון: בכל הדברים האלה חייבים איזשהו משהו שהוא מרתיע, מעבר לענישה של הקנס ודברים האלה.

<אלברט אוחיון: כאשר גלגל מתנתק זה כמו כדור שנורה.

<אלברט אוחיון: מי ששמע על התאונה או ראה אותה – אלו דברים שלא ייאמנו.

<אלברט אוחיון: רכב שמגיע מכיוון דרום לצפון, זה הרכב הפרטי, ורכב שמגיע מצפון לדרום.

<אלברט אוחיון: המשאית מגיעה.

<אלברט אוחיון: שתבינו, אלו הכיוונים.

<אלברט אוחיון: זה הפרטי.

<אלברט אוחיון: הגלגל מתנתק מפה.

<אלברט אוחיון: לא מפה ועף לפה, מפה חוצה תעלה, חוצה אי-תנועה ומגיע לרכב הפרטי.

איילת נחמיאס ורבין: מטורף.

איילת נחמיאס ורבין: זה בוודאות היה יכול להרוג ולפצוע עוד כמה אנשים.

עיסאווי פריג': אדוני, תסלח לי.

עיסאווי פריג': אל תתעצבן על השאלה.

עיסאווי פריג': אני באמת לא יודע, אבל הגיע לאוזני.

עיסאווי פריג': האם השוטרים מתוגמלים על מתן קנסות?

עיסאווי פריג': אני רוצה ממך תשובה.

איילת נחמיאס ורבין: עיסאווי, סליחה שאני עוצרת אותך בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: כי אחרי שהוא מספר את הסיפור האיום והנורא הזה על המטען החורג – תסלח לי שאני אומרת לך, שאלת קודם על הקנסות ואני אפשרתי כי גם אני כמוך חושבת שזו שאלה שצריך לעסוק בה – אבל אחרי שהוא מספר סיפור נוראי כל כך, אני לא יודעת, אני מוכרחה - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה לדעת כן או לא.

<קריאה: לא.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זהו, קיבלתי תשובה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה מפתיע אותי כי אני מכירה אותך.

איילת נחמיאס ורבין: הפתעת אותי כנראה עם השאלה.

איילת נחמיאס ורבין: חברים, אני מתנצלת.

איילת נחמיאס ורבין: מנהלת הוועדה שהיא המפקדת העליונה שלי וגם של יו"ר הוועדה הקבוע העירה בפניי שאנחנו כבר בחריגה מזמן הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אתן באמת באמת בקצרה ליניב יעקב ולשמעון סודאי.

<יהודה בר אור: גם פריד אברהם ביקש.

איילת נחמיאס ורבין: יהודה אתה דיברת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבטיחה לאברהם שהוא ידבר בתחילת הדיון הבא, אני מתנצלת.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט כל הדברים שנאמרו כאן היו חשובים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת בפניך, אברהם.

איילת נחמיאס ורבין: אתה תדבר בתחילת הדיון הבא, אני אוודא עם יו"ר הוועדה הקבוע.

איילת נחמיאס ורבין: יניב יעקב, בבקשה בקצרה רק תוספות.

<יניב יעקב: תודה, גברתי.

<יניב יעקב: ממש בקצרה כמו שביקשת.

<יניב יעקב: צריך להבין, אנחנו מדברים פה על החמרה בענישה שזה מהלך שלפעמים הוא נדרש, אבל אי-אפשר לבוא ולהטיל את האחריות על הנהג ולהחמיר בענישה.

<יניב יעקב: יש מדינה שצריכה להיות אחראית, יש שר ממונה על בטיחות בדרכים.

<יניב יעקב: יום הבטיחות היום – 14% עלייה בהרוגים.

<יניב יעקב: שנה שלישית ברציפות שיש עלייה בהרוגים.

<יניב יעקב: צריך לבוא ולהגיד, החמרה בענישה זה לא הפתרון.

<יניב יעקב: אם אנחנו רוצים להחמיר ענישה צריך לשאול מי יאכוף.

<יניב יעקב: ישב פה אלברט אוחיון והציג לנו תמונה קשה.

<יניב יעקב: אין שוטרים, אין ניידות.

<יניב יעקב: דיבר חבר הכנסת פריג' על טיפול במוקדי סיכון וכבישים אדומים.

<יניב יעקב: אי אפשר רק לבוא ולהחמיר ענישה, צריך לטפל בכל הדברים.

<יניב יעקב: אנחנו יודעים שזה דבר שמציל חיים.

<יניב יעקב: לעניין השינוי בהרוגים, במצב הבטיחות, מה שציין ד"ר לינק - אנחנו נמצאים שנה שלישית בעלייה והיעד של ועדת שיינין היה 300 הרוגים לשנת 2015.

<יניב יעקב: כנראה שכבר לא נעמוד בזה השנה.

<יניב יעקב: אני חושב שהוועדה צריכה גם, בין היתר, בהמשך לדיונים של היו"ר הקודם ומה שמתוכנן, שכל הגורמים יתכנסו, כולל שר התחבורה והבטיחות בדרכים, באמת להציג את תמונת המצב כנדרש ביום כזה ולתת את הפתרונות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לך.

איילת נחמיאס ורבין: שמעון סודאי, ואז אני אסכם.

<שמעון סודאי: אני רוצה לקשור את כל הדברים שנאמרו פה ולתת איזושהי נקודת מבט כדי שנבין באמת על מה אנחנו מדברים.

<שמעון סודאי: אני טוען שבכביש אין נהג מסוכן, יש נהג שלא מודע לסכנות.

<שמעון סודאי: אם אנחנו מדברים על פצועים ועל הרוגים, אנחנו צריכים לזכור מה הסיבות לירידה ומה הסיבות לתאונה.

<שמעון סודאי: אני רק מזכיר פה לכולכם שב-2009 הכנסת חוקקה חוק לחגור חגורות מאחורה, ומיד אחרי זה ראינו ירידה במספר ההרוגים והפצועים.

<שמעון סודאי: אני חושב שגם לגבי הסברה ואכיפה ומצלמות יש השפעה.

<שמעון סודאי: אבל אם אנחנו הולכים להחמיר בענישה, זה על הכיפק עם נהגים רצידיוויסטים.

<שמעון סודאי: אבל אם אנחנו לא ניתן מענה לחינוך ולהסברה לאותו נהג שעשה את העבירה, אנחנו נהיה בבעיה.

<שמעון סודאי: הדבר האחרון, זה לא סוד שיש לפחות ארבע סיבות מרכזיות לתאונות דרכים.

<שמעון סודאי: הסיבות הן: אי-שמירת רווח, סטייה מנתיב, מהירות, ומה שאמרה הגברת חוה ראובני שמדובר על מה שקשור להיסח הדעת.

<שמעון סודאי: אלה העבירות המהותיות.

איילת נחמיאס ורבין: אלה לא העבירות, אלה הם הפקטורים.

<שמעון סודאי: הפקטורים, סליחה.

<שמעון סודאי: אנחנו צריכים להבין שאת זה אי-אפשר לאכוף.

<שמעון סודאי: את זה אפשר אולי לאכוף בקנסות, אבל צריכים לעשות הרבה הסברה כדי למנוע את זה.

<שמעון סודאי: הדבר האחרון והחביב הוא מאוד מאוד חשוב, וחבל שחבר הכנסת מקלב לא נמצא פה.

<שמעון סודאי: יושבת פה הגברת חוה ראובני וגם משרד התחבורה.

<שמעון סודאי: אנחנו היינו בוועדה אחרת שדנה בהקמת מאגר של פסולי נהיגה.

<שמעון סודאי: הכנסת פעם שעברה פוזרה, ואני מחכה לשמוע מתי החוק הזה כבר יעבור.

<שמעון סודאי: הוא מ-2008.

<שמעון סודאי: עבר החוק וכרגע עדיין אין שום איזשהו מידע שאנחנו - קציני הבטיחות - יכולים לבדוק מי הנהג שמגיע אלינו, האם הוא נהג מסוכן, האם הוא צריך לקבל טיפול.

<שמעון סודאי: זה חשוב מאוד.

<שמעון סודאי: יש פה בעיה שהדברים לא נסגרים.

<שמעון סודאי: כל עוד אנחנו נדרוך במקום הזה, אנחנו נהיה בבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך.

איילת נחמיאס ורבין: ההערה האחרונה שלך היא חשובה ואנחנו באמת נבדוק.

<חוה ראובני: אני יכולה להשיב איפה זה עמד.

איילת נחמיאס ורבין: ניתן לחבר הכנסת עיסאווי משפט אחרון ותשיבי על השאלה.

עיסאווי פריג': אני חושב – האדם, האדם, האדם.

עיסאווי פריג': כל מה שאנחנו מדברים, חברים, זה קשקוש בלבוש.

עיסאווי פריג': בלי להשקיע בחינוך מכיתה א', מכיתה א', ואת המיליונים שאנחנו גובים נשקיע אותם בבתי-ספר, בכיתה א' ומעלה, אנחנו נמשיך להיות חברה משתוללת.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: חוה ראובני תשיב על עניין מאגר פסולי הנהיגה, ואני אסכם

<חוה ראובני: קודם כל, מילה אחת למר יניב יעקב.

<חוה ראובני: אין פה רק החמרה בשיטת הניקוד, יש גם הקלות מסוימות.

<חוה ראובני: שנית, לגבי מאגר פסולי הנהיגה – סוכם בדיונים בוועדה לפניות הציבור על תחליף למאגר פסולי הנהיגה שעבר בחוק שאחרי שכולם שוכנעו שהחוק הוא בלתי ישים לחלוטין כפי שהוא עבר, דובר על תחליף שייתן מענה – המידע לקציני הבטיחות.

<חוה ראובני: מערכת המחשוב אצלנו במשרד מוכנה כמעט שנה.

<חוה ראובני: טיוטת תקנות נכתבה, אבל יש כאן הרבה מאוד ממשקים של פגיעה בפרטיות.

<חוה ראובני: הנושא נמצא בדיונים.

<חוה ראובני: התקנות האלה נמצאות במשרד המשפטים.

<חוה ראובני: אנחנו, מבחינתנו, מחכים רק לאור ירוק להניח אותן.

<לאה ורון: מתי התקבל החוק בנושא המאגר?

<לאה ורון: לפני כמה שנים?

<חוה ראובני: חוק מאגר פסולים עבר ב-2006, משהו כזה.

<חוה ראובני: הוא חוק ישן מאוד, זהו חוק באחריות המשרד לביטחון הפנים.

<ציון מזרחי: שמונה שנים זה נרדם שם.

<חוה ראובני: הוא חוק באחריות משרד ביטחון פנים.

<חוה ראובני: לזכותם ייאמר שלכל אורך הליכי החקיקה הם אמרו שזה חוק שהם לא יוכלו ליישם אותו, ואכן כך קרה.

<חוה ראובני: היו שלל ניסיונות למצוא פתרונות, ובסוף סוכם על - - -

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נחזור לבדוק את העניין הזה וננסה להבין.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שאנחנו גם נעשה איזושהי פנייה רשמית מהוועדה למשרד לביטחון פנים להבין מדוע לא מצליחים ליישם.

<ציון מזרחי: זה כבר לא שם.

<ציון מזרחי: העבירו את זה אלינו כי הם לא יישמו.

<ציון מזרחי: היום הכנו את התשתיות, אנחנו רק מחכים לחוות דעת של משרד המשפטים בנושא צנעת הפרט.

<שמעון סודאי: לגבי צנעת הפרט – כשנהג עושה תאונה כל התקשורת יודעת כמה עבירות היו לו.

<שמעון סודאי: ממש צנעת הפרט.

איילת נחמיאס ורבין: סודאי, אני מבינה.

איילת נחמיאס ורבין: כיוון שאמרת דבר חשוב, ואמרתי שאמרת דבר חשוב, אין צורך.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת לא לדבר בלי רשות דיבור כשאנחנו צריכים לסיים.

איילת נחמיאס ורבין: לצערי, אלברט אוחיון יצא, אבל אני רואה את נציגותיו כאן.

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי, לא יכול להיות שאנחנו נקבל החלטה בתקנות האלה ובשינויים המוצעים.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון, חוה.

איילת נחמיאס ורבין: יש הקלות שאתם מציעים, אבל יש גם עבירות שאתם מציעים לראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדעת על מה זה מתבסס.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת עיסאווי פריג' העיר לעניין הזה וגם אני הערתי לעניין הזה, וכולנו הערנו.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, מצופה מאתנו לקבל החלטה מושכלת.

איילת נחמיאס ורבין: החלטה מושכלת לא יכולה להתקבל בלי מידע, וזה נקרא להביא תקנות ללא מידע.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מבקשים לבחון באמת איזה עבירות שבגינן ניתנו נקודות ואת הפילוח שלהן.

איילת נחמיאס ורבין: תסלחו לי, לדעתי, זה מאוד מאוד קל לעשות עוגת פאי שאנחנו נבין, ובעיקר להבין איזה מבין העבירות האלה שמנוקדות, נקרא להן, הן העבירות שגורמות לעיקר התאונות.

איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שהפילוח הזה קיים במשטרה ובמשרד התחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מאוד שהוא יהיה גם אצלנו כדי שנוכל להבין האם באמת אותה עבירה שעכשיו מחליטים להוסיף אותה, של אי-לבישת אפוד זוהר, שאני מבינה שאתם רוצים את זה כאיזשהו סוג של דבר מונע לתאונות בדרכים, האם הגיוני להשית את הניקוד הזה או לא הגיוני להשית את הניקוד הזה.

איילת נחמיאס ורבין: חוה, אני אומרת לך שלא יהיה מנוס מלהיכנס עבירה עבירה ולבחון את הניקוד המוצע בגינה או את השינוי שמוצע.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו חייבים לדון על איזושהי דרך, ובדיון הקרוב אנחנו נעשה את זה, איך אנחנו מורידים מהכביש נהגים שנוהגים ללא רישיון בתוקף.

איילת נחמיאס ורבין: כאן דווקא מוצעת איזושהי הקלה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים להבין איך הדבר הזה יכול להתבצע.

איילת נחמיאס ורבין: המשטרה, מניסיוני לפחות, יודעת לאכוף את הדבר הזה למרות המשאבים הלא תמיד מספיקים שעומדים לרשותה.

איילת נחמיאס ורבין: כמה זמן את מעריכה שאתם תהיו זקוקים לו כדי להעביר לנו את הדיווח לגבי עבירות התנועה?

<שרית פיליפסון: אנחנו נבקש ממחלקת מחקר שלנו להעביר את הנתונים לגבי העבירות.

איילת נחמיאס ורבין: ברשותך מנהלת הוועדה, אני הייתי רוצה לעשות עוד משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אני הייתי רוצה להציע ליושב-ראש הוועדה שאנחנו נעביר מכתב למשרד האוצר ביחס לסכומי הכסף שנמצאים בקרנית לנוכח הירידה הדרמטית במשאבי הרשות לבטיחות בדרכים שאנחנו יודעים שגם בתקציב 2015 ו-2016 התקציב שניתן להם לא עולה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אני יודעת שהכספים שמועברים דרך הרשויות המקומיות לצורך טיפול במה שדיברת עליו, עיסאווי, שזה חינוך, הסכומים כל הזמן פוחתים.

איילת נחמיאס ורבין: הם פחתו באופן דרמטי.

איילת נחמיאס ורבין: למעשה, כמעט אפשר לומר עד כדי כך שהחינוך לבטיחות בדרכים הוא כמעט בשוליים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך לעשות פה איזושהי פנייה למשרד התחבורה להבין מה ייעודי הכסף שנמצאים בקרנית.

איילת נחמיאס ורבין: אני אשמח לדעת אם מדובר בתשתיות, אם מדובר בחינוך.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהיה רצוי שוועדת הכלכלה תפנה בצורה רשמית בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נחזור לדון בשינויים המוצעים שביקשו משרד המשפטים ומשרד התחבורה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לכם על ההשתתפות.

איילת נחמיאס ורבין: כל מה שנותר להגיד הוא שתנהגו בזהירות ותוודאו שכל אהוביכם חוזרים בשלום הביתה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.