ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 76, 2015-11-03 09:30

רועי פולקמן: בוקר טוב לכולם.

רועי פולקמן: תודה לכל הנוכחים שהגעתם.

רועי פולקמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: מי שראה את משחק הסולמות והחבלים בחוץ – אז היום אנחנו מציינים את יום העסקים הקטנים בכנסת.

רועי פולקמן: יש פה לא מעט שותפים וארגונים של עסקים קטנים, של ארגוני מעסיקים וכו'.

רועי פולקמן: היום אנחנו מקדישים דיונים ברוב ועדות הכנסת לציון היום הזה.

רועי פולקמן: עכשיו הגעתי מוועדת העבודה והרווחה שקיימה דיון מאוד מעניין על עסקים חברתיים – האם מוגדרים עסקים חברתיים, מימון לעסקים חברתיים.

רועי פולקמן: זה לא דבר מובן מאליו.

רועי פולקמן: היום הזה יצא בשבוע האחרון של דיוני התקציב.

רועי פולקמן: אז, כמובן, אני מודה גם ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת איתן כבל שאפשר את הדיון הזה, וכמובן, למנהלת הוועדה, וגם על כך שאפשר לי לנהל את הדיון הזה במסגרת העיסוק ביום העסקים הקטנים שמובילים בכנסת חבר הכנסת אראל מרגלית ואנוכי.

רועי פולקמן: הנושא שעל סדר היום בוועדה היום הוא נושא שמתגלגל בדיונים כאן כבר ארבע או חמש שנים.

רועי פולקמן: אנחנו תכף נגיע לרן קיויתי שנמצא כאן, מנהל הרשות לעסקים קטנים במשרד הכלכלה.

רועי פולקמן: הסיפור הזה של הסדרה של גוף ממשלתי – אם תרצו סוג של one stop shop לעסקים קטנים או רגולטור-על או מתכלל-על ותכף נחשוב איך אנחנו מגדירים את זה – זה נושא שנדון פה בכנסת הרבה מאוד שנים.

רועי פולקמן: מי שלא מכיר מעבר להצעת החוק ולתזכיר החוק הממשלתי יש עבודה שהוזמנה בזמנו על-ידי ועדת הכלכלה ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת שדיברה על מה שנעשה בעולם בתחום הרגולציה הממשלתית לעסקים קטנים.

רועי פולקמן: בימים האלה אנחנו מתעסקים בנושא העסקים הקטנים המון.

רועי פולקמן: יש חלון הזדמנויות גדול בכנסת הזאת, בממשלה הנוכחית, ובוודאי בגיבוי של שר אוצר שמאוד מחויב לעניין.

רועי פולקמן: יש גם לא מעט עניין בקרב חברי הכנסת.

רועי פולקמן: זה מתחלק לכמה עולמות, אבל בגדול אני אגיד מהם שני העולמות הגדולים שאנחנו מתעסקים בהם: אחד, התנאים הסוציאליים.

רועי פולקמן: כל הדיון על דמי אבטלה, על הפנסיה, על ימי מחלה – על כל העולם הזה שבו יש עיוותים כאלה ואחרים – הנושאים האלה נדונים.

רועי פולקמן: היום מונחת בחוק ההסדרים סוגית דמי האבטלה, ויש דיון על הפנסיה ועוד ועוד נושאים.

רועי פולקמן: הנושא השני הוא נושא הרגולציה.

רועי פולקמן: גם על זה קיימנו כאן דיון לפני שבוע.

רועי פולקמן: המיקומים של ישראל במפת הרגולציה – כל עולם הרגולציה הממשלתית; כמה היא כבדה במדינת ישראל, כמה היא אולי לא מאוזנת במדינת ישראל.

רועי פולקמן: על זה יש שורה שלמה של החלטות.

רועי פולקמן: עיקר המבחן כרגע הוא בביצוע.

רועי פולקמן: הדבר השלישי והחשוב ביותר שגם קשור לעולם של הרשות שאנחנו רוצים לחזק ולבסס, זה איך עוזרים לעסק קטן לצמוח.

רועי פולקמן: כי בסוף מה שעסק צריך מעבר לדיונים על רגולציה וזכויות סוציאליות זה לקוחות ושוק, והוא צריך להצליח.

רועי פולקמן: זה הדבר הראשון במעלה.

רועי פולקמן: פה נשאלת השאלה מהם החסמים, ומה התפקיד של המדינה כדי לעזור לעסק לצמוח ולייצר לקוחות.

רועי פולקמן: זה בנושא האשראי שמטופל רבות בתקופה הזאת וגם בחוק ההסדרים, אבל גם בכל הסוגיה של היכולת במדינה כמו ישראל להגיע לשווקים בינלאומיים, להקל את הדרך לעסק קטן.

רועי פולקמן: אני יכול לספר לכם על אסטרטגיה שהובלנו בירושלים בשנים שעבדתי עם ראש עיריית ירושלים ניר ברקת.

רועי פולקמן: היה לנו משפט מאוד פשוט – מה שמקומי יהפוך לארצי, ומה שארצי יהפוך לבינלאומי.

רועי פולקמן: התחלנו להתעסק עם העסקים הקטנים, והאג'נדה הייתה כזאת: עסק קטן שמשרת רק את האוכלוסייה המקומית של ירושלים – איך אנחנו יכולים לעזור לו לחשוב ארצית ולשרת אוכלוסייה מכל הארץ; ועסק שהוא ארצי – איך אנחנו יכולים לעזור לו להיות בינלאומי.

רועי פולקמן: לימים כשהגעתי לארצות-הברית לתקופת לימודים גיליתי כמה מדינות שם שהפכו את הדבר הזה למדיניות בהיקף גדול.

רועי פולקמן: קראו לזה "גינון כלכלי".

רועי פולקמן: אמרו, איך לוקחים עסקים קטנים ובאמצעות כלי סיוע, כלי מידע, מימון להגעה לתערוכות בינלאומיות, כלי שיווק ועוד כלים – איך עוזרים לעסק להיות עסק מסחר עם היקף לקוחות גדול יותר.

רועי פולקמן: בעצם זה כמו הדיון על תמ"א 38 – איך מוסיפים קומה לעיר – אתה מכפיל בעצם את מספר הדירות בעיר.

רועי פולקמן: אם העסקים הקטנים מוסיפים עוד שני עובדים המשמעות המשקית של זה היא עצומה.

רועי פולקמן: לכן הדיון הגדול שבעיקר מעניין אותי בדיון גם על החוק הזה, מעבר לכל הדיונים על רגולציה ותנאים סוציאליים זה מה אנחנו כמדינה עושים.

רועי פולקמן: בוודאי, להשקפתי, הרשויות המקומיות לא עושות מספיק.

רועי פולקמן: אני רואה את זה פחות ברשויות, אלא בתפיסה כלכלית אזורית גיאוגרפית.

רועי פולקמן: לדעתי, כל רשות צריכה להתעסק בזה.

<קריאה: להפך, הם גם מקשים.

רועי פולקמן: לעיתים גם מקשים.

רועי פולקמן: אבל איך האזורים המוניציפליים בארץ רואים את העסקים הקטנים ועוזרים להם לבנות עוד קומה.

רועי פולקמן: עסקתי בזה לאחרונה גם בנגב, מעבר בסיסים.

רועי פולקמן: אם יש עסק של חמישה עובדים שמשרת רק את האזור שלו – איך הוא יהיה עסק של עשרים עובדים שמשרת את כל המדינה?

רועי פולקמן: זאת בעיני שאלת מיליון הדולר, וזה בין השאר הנושא שמעניין אותי במיוחד – איך הקמה של רשות תסייע בזה.

רועי פולקמן: החוק הזה הוא הזדמנות.

רועי פולקמן: כמו שאמרתם זה רגל בדלת שמבססת הקמה, ויש לנו כאן תמיכה בעניין הזה, אבל השאלה שתעמוד כאן על השולחן היא איך נעשה את זה באופן משמעותי.

רועי פולקמן: בואו נהיה עם ביסים יותר גדולים.

רועי פולקמן: היום אנחנו בממשלה ובכנסת שמאוד מעוניינים בעניין הזה, ואנחנו צריכים לקחת את החוק הזה ולעלות איתו מדרגה בכלים שניתן לכם כדי לתת שירות לעסקים הקטנים במדינת ישראל.

רועי פולקמן: זאת הציפייה שלי, ואנחנו נייצר כאן תהליכי דיונים.

רועי פולקמן: היום זאת יריית הפתיחה.

רועי פולקמן: אנחנו נקיים דיונים כדי להעביר את החוק הזה בצורה הכי טובה.

רועי פולקמן: עד כאן דברי הפתיחה.

רועי פולקמן: הערות של חברי הכנסת ואחר כך נעבור לאורחים.

רועי פולקמן: בבקשה.

יעקב פרי: אין שום ספק שעסקים קטנים ובינוניים הם חוט השדרה של הכלכלה במדינת ישראל.

יעקב פרי: רק כאשר אתה מסתכל על העבודה של ה-מ.מ.מ, לפני שאני אגע בחוק, רואים שיש פה רשימה כשאתה עובר ובודק את החסמים להצלחת העסק.

יעקב פרי: החסם הראשון הוא תחרות לא הוגנת מצד עסקים גדולים.

יעקב פרי: יש בעיה אמיתית להתמודד עם זה חוקית או רגולטורית.

יעקב פרי: יש עומס בירוקרטי שלא רק אופייני לעסקים הקטנים, אלא כמעט לכל הפעילויות במגזר הממשלתי – מיסוי גבוה, עניינים של שיווק, הבעיה של אשראי בנקאי ושל מימון.

יעקב פרי: דרך אגב, אני לא מוצא בחוק איזשהו פתרון או הקלה משמעותית בנושא האשראי, ויכול להיות שבהתייחסות הדברים שלך המדרגה הבאה היא הקלות בנושא של אשראי ושל מימון.

רועי פולקמן: רק צריך לציין שהיום בוועדת הרפורמות עובר הנושא של מימון חוץ בנקאי שאמור לתת מנוע אשראי לא קטן לעסקים קטנים והורדת ריביות.

יעקב פרי: היות שאחת ההאשמות שאני תמיד מואשם בהן היא שגם הייתי במגזר הבנקאי, וקצת למדתי הנושא, אני מוכרח לומר לך שאני לא בטוח שעניין המימון החוץ-בנקאי ייתן פתרון או אפילו יהיה אלטרנטיבה ראויה.

יעקב פרי: אבל הניסיונות בהחלט שווים.

יעקב פרי: יש גם בעיות של גיוס עובדים מקצועיים, ידע וניהול תשתיות.

יעקב פרי: אני לא רוצה לחזור על כל החסמים, אני רק רוצה לומר שהכנסת עושה טוב שהיא מתייחסת לא רק במסגרת יום חגיגי, אלא אנחנו צריכים לנסות ולבדוק בחוק.

יעקב פרי: עברתי על החוק, והוא נותן תשובה ארגונית, הוא לא נותן תשובות אמתיות לבעיות קשות שעסקים קטנים ועסקים בינוניים עוברים.

יעקב פרי: לדעתי, הוא צריך לשמש תשתית, אבל עליו צריך לבנות קומות נוספות.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: חברת הכנסת ורבין, בבקשה.

רועי פולקמן: יש לנו שני חברי כנסת ששניהם היו אנשי עסקים.

איילת נחמיאס ורבין: יש לפחות שלושה כאלה, אבל פה בחדר כן.

איילת נחמיאס ורבין: אני אספר שתי אנקדוטות שאתה מכיר אותן.

איילת נחמיאס ורבין: אני מגיעה גם מהתעשייה אבל לסבתא שלי גם היה בית קפה 70 שנה בתל-אביב.

יעקב פרי: שחבל שהוא נסגר.

איילת נחמיאס ורבין: חבל שהיא איננה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שחבל.

איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה להגיד לכם שאני חוויתי מכל הכיוונים גם את כל התהליכים של קפיצת הגדילה כשבית המלאכה שאבא שלי הקים בתחילת שנות ה-70 הפך להיות מפעל יצואן בסוף שנות ה-70.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת החל מזה שבבית אנחנו מפרקים ומרכיבים חלקים שמיוצאים אחר-כך לחו"ל, עד לרגע שבו אתה נהיה עסק יותר גדול - -

<קריאה: בית הקפה של סבתא שלך זה הכי חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: לצד זה ב-1996 ביום שהוסמכתי לעורכת דין הלכתי בשביל סבתא שלי לרישוי עסקים בעיריית תל-אביב כי סבתא שלי קיבלה מכתב מאוד מבהיל שאמר שהיא צריכה לעשות תכניות חדשות.

איילת נחמיאס ורבין: לקח לנו להוציא רישיון חדש לקפה – כמה שנים בהימור?

איילת נחמיאס ורבין: ארבע שנים.

יעקב פרי: זה נחשב זמן קצר יחסית.

<רועי כהן: כסגן ראש עיר אני אומר לך שזה זמן קצר.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט לא נתקלתם בנכדה כל כך נחושה כמוני.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אלמלא היינו מטפלים בזה ברמת הנחישות ומגיעים לפשרות ולפתרונות לא היה רישיון עסק עד היום שבית הקפה הזה נסגר ב-2015.

איילת נחמיאס ורבין: זאת המציאות.

איילת נחמיאס ורבין: היא הייתה ממשיכה לקבל קנסות, והיא הייתה ממשיכה להתמודד עם כל הבעיות.

איילת נחמיאס ורבין: כששיפצו את רחוב שינקין, כמובן, אף אחד לא היה זכאי לשום הקלה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, צריך להגיד שזאת לא עיריית תל-אביב minded לעסקים קטנים.

איילת נחמיאס ורבין: רועי, זאת הזדמנות מאוד טובה בשבילי לברך אותך גם על כך שיחד עם חבר הכנסת ארל מרגלית אתם לוקחים על הגב את העניין הזה בנחישות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל תשימו לב כמה שנים אנחנו אומרים שעסקים קטנים ובינוניים הם העתיד של המשק הישראלי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כל הזמן אומרים את זה, אבל לא מתרגמים את זה כמעט אף פעם לשפה מעשית ממשית.

איילת נחמיאס ורבין: והאנשים האלה זקוקים לדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אף על פי שאנחנו לא בוועדה לקידום מעמד האישה שגם שם יתקיים היום דיון בנושא קידום עסקים קטנים, אני אומר שזה אחד הכלים הכי משמעותיים לשלב יותר נשים במקומות עבודה.

איילת נחמיאס ורבין: רועי, אני גם אזמין אותך להצטרף להצעת חוק שלי בנושא הזה בעניין נשים עצמאיות כי אנחנו צריכים להבין שלנשים יש הרבה יותר מגבלות וחסמים שאנחנו צריכים לעזור ולטפל בהם ולשחרר אותם.

איילת נחמיאס ורבין: קשרי הגומלין בין הרשויות המקומיות לבין העסקים הקטנים הם במידה רבה מפתח.

איילת נחמיאס ורבין: כשבמפ

איילת נחמיאס ורבין: על שבו הייתי שותפה לניהול עד לפני שמונה חודשים – בבואנו להקים קומה שנייה, לא הייתה שום דרך לעשות את זה אלמלא נחישות מטורפת בעיר קטנה במרכז ישראל במרכז ישראל, ושמה יבנה.

איילת נחמיאס ורבין: הגורמים לא מתכנסים אף פעם ביחד, ואומרים, בואו נראה איך אנחנו פותרים את בעייתו של העסק הקטן, הבינוני.

איילת נחמיאס ורבין: מילה אחרונה דווקא מכיוון שהייתי מעורבת בנושא של העברות חוץ-בנקאיות ואשראי.

איילת נחמיאס ורבין: חסר אלמנט מאוד חשוב שהוא נכון ורלוונטי לעסקים קטנים, והוא רלוונטי גם ליחידים.

איילת נחמיאס ורבין: זה דבר שנקרא איגודי אשראי שאתה מכיר את זה אולי מאמריקה - הקרדיט יוניון.

איילת נחמיאס ורבין: אלה שבהם העמיתים הם הבעלים, וגם אלה שנותנים הלוואות זה לזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה חלק מתהליך קואופרטיבי שהעולם הולך אליו, אבל זה כלי פנטסטי לסיוע.

איילת נחמיאס ורבין: זה יכול להיות למשל איגוד של בעלי בתי קפה שיודעים איך לעזור זה לזה, וזה יכול להיות רחוב שמתאגד והופך להיות סוג של איגוד אשראי.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת אנחנו צריכים לדחוף פתרונות אמתיים, ממשיים.

איילת נחמיאס ורבין: לפני שבועיים פנתה אלי אישה מדהימה מעיר בדרום ממפעל הסעדה שמעסיק מאה ושמונים איש בדרום.

איילת נחמיאס ורבין: היא אמרה לי, אם אני לא מגיעה למשרד הכלכלה כדי לקבל את המימון שהובטח לי אני אאלץ לסגור את המפעל.

איילת נחמיאס ורבין: ואז הרמתי טלפון למשרד הכלכלה לבן-אדם הרלוונטי, והיא עלתה לוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא צריך לעבוד בצורה כזאת.

איילת נחמיאס ורבין: זה חייב לעבוד מתוך חשיבה שמסתכלת באמת על בעלי עסקים ועל כך שבסופו של דבר – ופה הפואנטה – הזהות בין המעסיק הקטן והבינוני לבין העובדים שלו היא כמעט מוחלטת.

איילת נחמיאס ורבין: כי אם לא יהיו לו משכורות לשלם הוא לא ימשוך משכורת לעצמו.

איילת נחמיאס ורבין: הוא ישלם לעובדים.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

רועי פולקמן: הצטרפו אלינו חברת הכנסת נורית קורן וחבר הכנסת עודד פורר וכמובן חבר הכנסת אראל מרגלית שהוא שותף ליוזמה ליום העסקים הקטנים.

רועי פולקמן: נעבור לרן קוויתי כדי לשמוע קצת על תכלית החוק ואחר כך נמשיך לחבר כנסת ונציג המגזר הפרטי.

יעקב פרי: יש כשל בין המממנים, במקרה הזה הבנקים – ומחר זה יהיה גם חברות חוץ-בנקאיות – שנקרא א-סימטריה במידע.

יעקב פרי: הבנק מנסה לבחון את ההיסטוריה של העסק הקטן, ואין לו ההיסטוריה, ולכן הוא מקשה עליו בקבלת אשראי, והוא הולך בדרך כלל לפי פרמטרים של המגזר כולו ולא של העסק הקטן שיכול להיות מאוד מבטיח.

יעקב פרי: בנקודה הזאת אנחנו צריכים למצוא פתרונות מתקדמים.

<אתי בנדלר: הפתרונות הם בהצעת חוק נתוני אשראי שוועדת הכלכלה דנה בו בימים אלה.

<לאה ורון: למען האמת היום בשעה 18:00 בערב מתקיים הדיון השני בהצעת החוק.

רועי פולקמן: כן, ממש בימים אלה דנים.

רועי פולקמן: חבר הכנסת מרגלית, בבקשה.

אראל מרגלית: קודם כול זה יום חג, ותודה לכל מי שהגיע והצטרף אלינו ועובד אתנו על הנושא הזה של יום העסקים הקטנים.

אראל מרגלית: זאת כבר הפעם השנייה שאנחנו עושים את זה בצורה מאוד דרמטית, ואני מקווה שזה יהיה דבר מאוד חזק פה בכנסת.

אראל מרגלית: תכף נדבר על החוק, אבל חייבים לדבר בצורה גלויה: המשק והעסקים הקטנים נמצאים במצב קשה.

אראל מרגלית: אנחנו נמצאים בעיר ירושלים.

אראל מרגלית: מדברים הרבה על הטרור, אבל יש גם בעיה ענקית של פרנסה ברחובות של העיר.

אראל מרגלית: כלומר בהרבה מאוד מקומות – ראינו את זה בעיקר עם המסעדנים וגם באותם עסקים שאנשים יוצאים בערבים – העסקים במצב קשה.

אראל מרגלית: הגענו למתווה של גרייס עם מנהל רשות המסים משה אשר והצוות שלו, וזה היה מאוד טוב שהם עשו את זה.

אראל מרגלית: אבל הגרייס היה מכיוון שהם הסתכלו, וגם המסעדנים בתל-אביב הגיעו, וראו שההבדל הוא עצום, כלומר יש פה ממש פערים ענקיים במחזורים.

אראל מרגלית: כמו שבדרום בשנה שעברה כל הארץ הייתה באיזשהו מקום "דרום" גם בנושאים של התיירות וגם בכל עסק שקיבל גראד, ככה גם כל הארץ ירושלים.

אראל מרגלית: היום הזה שאנחנו עושים נמצא באמצעו של מאבק מאוד גדול של פרנסה.

אראל מרגלית: צריך להגיד את האמת.

אראל מרגלית: יש הרבה מאוד עבודות שגם החבר'ה של רן קיויתי עושים.

אראל מרגלית: אני גם מאוד שמח על שיתוף הפעולה בין הקואליציה לאופוזיציה.

אראל מרגלית: בקואליציה ובאופוזיציה יש שיח חדש על העסקים הקטנים שהוא ברמה גבוהה יותר ממה שהיה בכנסת שעברה שאז כבר התפתח.

אראל מרגלית: אבל צריך להגיד את האמת ששישים אלף עסקים קטנים נסגרו בשנה האחרונה במדינת ישראל.

אראל מרגלית: זה מספר חסר תקדים.

אראל מרגלית: תחשבו כמה אנשים איבדו את הפרנסה שלהם, ותחשבו כמה אנשים נמצאים כרגע בגישוש.

אראל מרגלית: אתמול ישבנו – אנחנו גומרים את ועדות הערעורים על צוק איתן.

אראל מרגלית: אני חייב לומר לזכותה של רשות המסים שבתוך המסגרת שהממשלה נתנה לה בצוק איתן היא עבדה בצורה מאוד יעילה.

אראל מרגלית: רק בגדול אני אומר שבמלחמת לבנון השנייה ניתנו 5.4 מיליארד שקל פיצוי, ובצוק איתן שהייתה חמישים וחמישה יום, לא שלושים וחמישה יום, ניתנו 1.2 מיליארד שקל פיצוי סך-הכול, גם אם היו מאוד יעילים.

אראל מרגלית: כלומר הרבה מאוד אנשים נשארו בלי מענה.

אראל מרגלית: הייתה פעם חטיפת הנערים זכרם לברכה, אחרי זה היה צוק איתן, אחרי זה היה פעמיים שלג בירושלים, אחר כך אינתיפאדת הסכינים - -

יעקב פרי: לא היה, עדיין.

אראל מרגלית: - - כלומר המשק כרגע, בעיקר לעסקים הקטנים, נמצא כרגע בבעיה.

אראל מרגלית: לכן חוץ מהמעשים הגדולים שנעשים פה בנושאים של אשראי ובנושאים של רגולציה ותנאים סוציאליים ואחרים יש גם נושא גדול של עזרה ראשונה, לתת לאנשים להרים את הראש.

אראל מרגלית: אני שמח שרשות המסים הייתה אתנו יחד, ולדעתי, גם משרד האוצר יצטרך להיות אתנו.

רועי פולקמן: רק לעדכן בעניין הזה.

רועי פולקמן: אתה יודע, בשבוע שעבר שר האוצר הנחה את מנכ"ל משרדו לעשות בחינה של מצב העסקים בירושלים כדי לבחון את הנושא של קרן הפיצויים.

רועי פולקמן: אז הדבר הזה נבחן בימים האלה.

<לאה ורון: - - - כבל.

רועי פולקמן: נכון - - - חבר הכנסת כבל.

אראל מרגלית: כל פעם שיש, לא עלינו, מלחמה יש לנו קרן נזקי מלחמה.

אראל מרגלית: לצערי הרב, חלק מהפעולות, כמו אינתיפאדה, צריכות לתת את הדעת לקרן נזקי טרור כי כל פעם כשיש אירוע כזה יש מקומות שבאופן ספציפי נפגעים מאוד, ומאוד קשה לפצות אותם במסגרות הקיימות.

אראל מרגלית: מילה אחת על הרשות לעסקים קטנים: רן קיויתי עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

אראל מרגלית: יש התקדמות אדירה גם מבחינת הנכונות של המכינה להבין ולקבל.

אראל מרגלית: אבל צריך להגיד בגדול שעדיין הרשות לעסקים קטנים יושבת בפינה במשרד הכלכלה.

אראל מרגלית: אני רק מזכיר שמאז קלינטון הרשות לעסקים קטנים יושבת בבית הלבן.

אראל מרגלית: כלומר יש עליית מדרגה בגדול - -

יעקב פרי: במשרד ראש הממשלה אין מקום.

אראל מרגלית: לא, לא, יהיה.

<קריאה: באירופה יש שר לנושא, באירופה יש נציבות לנושא.

אראל מרגלית: שמעתי שבונים.

אראל מרגלית: אני רק אומר – יש התקדמות עצומה, אבל יש לנו עוד התקדמות גדולה מאוד בכל המעמד.

אראל מרגלית: אני מברך את חברינו מכל הארץ מהמגזר העסקי שהגיעו.

אראל מרגלית: אתם המפתח להחזיר את מדינת ישראל לדרך המלך.

אראל מרגלית: חוץ מהעניין הביטחוני יש העניין האזרחי.

אראל מרגלית: אם אנשים יתפרנסו וייצאו מהבית, ויהיו בעסקים, ויעבדו זה עם זה גם בדו-קיום מדינת ישראל תחזור למתווה של צמיחה ושל חיים נורמליים.

אראל מרגלית: שיהיה בהצלחה.

רועי פולקמן: תודה רבה לחבר הכנסת מרגלית ותודה לחבר הכנסת אורי מקלב שהצטרף אלינו.

רועי פולקמן: רן, ברשותך, אם תוכל לתאר בקצרה את תכלית החוק, ולאן אתה רוצה להגיע.

רועי פולקמן: אחר כך נמשיך בהתייחסויות של חברי כנסת ומוזמנים.

<רן קיויתי: יש במדינת ישראל חמש מאות אלף עסקים קטנים ובינוניים.

<רן קיויתי: הם 99% מכלל העסקים במשק.

<רן קיויתי: הם תורמים 45% מהתוצר.

<רן קיויתי: בהשוואה בינלאומית זה יחסית נמוך.

<רן קיויתי: הם מעסיקים יותר מ-70% מכלל העובדים במשק אף על פי שהתוצר הוא רק 45%.

<רן קיויתי: עסקים חדשים שנפתחים כל שנה תורמים למעלה מ-70% מהתעסוקה החדשה שנוצרה באותה שנה במשק.

<רן קיויתי: זאת אומרת באמת מדובר פה במנוע צמיחה ותעסוקה משמעותי שצריך לעזור לו להתפתח.

<רן קיויתי: הם סובלים מהרבה מאוד קשיים שדיברו עליהם פה.

<רן קיויתי: הקשיים הגדולים זה כשל של הרגולציה.

<רן קיויתי: הרגולציה מתייחסת גם להרבה דברים שדיברתם עליהם שקשורים לחוק הזה או לא קשורים לחוק זה.

<רן קיויתי: הם סובלים מבעיות שקשורות למימון ולאשראי, והם סובלים מבעיות שקשורות לידע ויכולת להבין ולדעת כל דבר שנעשה.

<רן קיויתי: סמנכ"ל רגולציה יש בעסקים גדולים.

<רן קיויתי: בעסקים קטנים אין דבר כזה, בעיקר לא מישהו שהוא העסק עצמו.

<רן קיויתי: הצעת החוק הזאת היא אכן הצעת חוק תשתיתית.

<רן קיויתי: היא לא באה להחליף חוקים אחרים ופתרונות אחרים, היא לוקחת מצב עולם שקיים גם במקומות אחרים בעולם במדינות OECD, בארצות-הברית שבה יש גוף ממשלתי שאחראי על עסקים קטנים ובינוניים.

<רן קיויתי: יש הגדרה אחידה מיהם העסקים הקטנים והבינוניים.

<רן קיויתי: החוק גם מגדיר שהרגולטור צריך להתייחס אחרת לעסקים הקטנים והבינוניים, והוא צריך את הסוכנות לדאוג להם כדי שזה באמת יקרה.

<רן קיויתי: דיברתם על כך שההצעה לא מספיק רחבה.

<רן קיויתי: מבחינתנו יש הרבה נושאים שדיברתם עליהם שלא צריכים להיות בחוק הזה כי הפתרון שלהם הוא במקום אחר.

<רן קיויתי: למשל, בנושא של אשראי חוץ בנקאי – הכנסת מקדמת הצעת חוק חשובה.

<רן קיויתי: זה חוק אחר, זה לא החוק הזה.

<רן קיויתי: זה נושא שצריך לקדם אותו.

<רן קיויתי: אנחנו גם עובדים על כל מיני כלי סיוע שיעודדו את המוסדיים להשקיע במוסדיים.

<רן קיויתי: יש לנו כלי אחד שנמצא כבר באוויר של קרן הון צמיחה בשיתוף פעולה עם משרד האוצר, והיא תהיה בהיקף של תשע מאות מיליון שקל אנחנו עובדים גם על כלים אחרים.

<רן קיויתי: נושאים אחרים שטופלו זה נושא של מע"מ על בסיס מזומן שלא היה בחוק הזה, אבל טופל בחוק המע"מ שהוא נושא מאוד חשוב לעסקים הקטנים והבינוניים.

אראל מרגלית: עד איזה גודל של עסק?

<רן קיויתי: עד שלושה מיליון וחצי בתעשייתי, ובשירותים זה כמעט כולם – עד חמישה עשר מיליון, כמעט כל מי שנותן שירותים.

<רן קיויתי: זה כבר משהו שקיים, זה לא משהו שצריך לעשות אותו, הוא כבר נעשה.

<רן קיויתי: הצעת חוק של מוסר התשלומים הונחה בוועדת שרים לחקיקה ממש השבוע - -

רועי פולקמן: התזכיר הממשלתי, כי הפרטית כבר עברה לפני כן.

<רן קיויתי: הצעת החוק מחייבת את הממשלה לשלם שוטף פלוס שלושים לעסקים, ומחייבת גם את הרשויות המקומיות ואת הגופים הפרטיים בינם לבין עצמם לשלם במנגנון שכרגע הוא דומה למדינות ה- OECD.

<רן קיויתי: הוא לא מנגנון מחייב, אבל הוא מנגנון שיש לו בסופו של דבר משמעות.

אראל מרגלית: רק שאלה בנושא הזה.

אראל מרגלית: הרשויות המקומיות מאוד כועסות כי העסקים הגדולים היו סוג מסוים של בנק, וזה מאוד פוגע להם בקש-לוק.

אראל מרגלית: האם שקלנו דרך למימון ביניים או למסגרת אשראי כדי לתת להם בתקופת המעבר תמריץ להכניס למכרז יותר עסקים קטנים?

אראל מרגלית: כי בסופו של דבר אם יש מישהו שנותן לך תשעים יום גרייס במקומות אחרים אתה תיטה לקחת אותו כי הוא חוסך לך הרבה מאוד כסף.

רועי פולקמן: כרגע התזכיר הממשלתי על מוסר התשלומים לא יאפשר את זה.

רועי פולקמן: אנחנו נמצא את האיזונים.

רועי פולקמן: יש דיונים עם מרכז השלטון המקומי על היקפי הסכומים.

רועי פולקמן: לא ניכנס עכשיו לכל הדיון, אבל זה לא קשור למימון הביניים, זה קשור להתנגדות המרכזית שקשורה למדינה.

רועי פולקמן: נקיים על זה דיון על מוסר התשלומים.

אראל מרגלית: אבל אני רק אומר, אם המדינה לא תשים בפרונט סכום ניכר כדי לתת לכל התכנית לרוץ וכדי לתת לכל הסיפור הזה את התמריצים לרוץ יהיה קשה מאוד בפרקטיקה להיכנס לעניין.

רועי פולקמן: מוסר תשלומים צריך כסף של המדינה?

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך למה, כי הרשויות המקומיות נשענות על הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: הממשלה לפעמים מעבירה להם בפיגור של שנתיים סכומי כסף - -

רועי פולקמן: זה סיפור על הרגולציה, זה לא סיפור על מימון.

<קריאות: - - -

<רן קיויתי: זה עדיין לא עבר את הממשלה בנוסח הסופי.

<רן קיויתי: זה יגיע לפה לדיון בוועדה.

רועי פולקמן: זה יגיע לכאן, ויהיה זמן לנהל דיון בוועדה.

<רן קיויתי: אבל בכל מקרה מה שניסיתי להסביר זה שיש הצעת חוק שאנחנו כרגע מגישים אותה.

<רן קיויתי: זאת הצעת חוק תשתיתית שמסדירה מיהם העסקים הקטנים, נותנת סמכויות ומייצרת מצב שאנחנו נוכל לקדם את הסקטור הזה גם בעתיד, ולייצר גם הצעות חוק ממשלתיות בנושאים אחרים חשובים שיהיו לעסקים הקטנים הצעות חוק משלימות.

<רן קיויתי: זה לא חייב להיות בחוק הזה.

<רן קיויתי: יש הרבה מאוד דברים כבדים מאוד בנושא של מוסר התשלומים: רשויות מקומיות, גופים ציבוריים, בתי חולים – יש הרבה מאוד דברים כבדים שם שצריכים להידון, אבל לאו דווקא במסגרת החוק הזה.

רועי פולקמן: הדברים ברורים.

רועי פולקמן: יש כאן עניין של חוק תשתיתי.

רועי פולקמן: עורך דין רועי כהן, רשות הדיבור לך.

רועי פולקמן: אני אשמח אם כל הדוברים יגידו מה הם היו מצפים מאותו חוק, כי בסוף שיש לנו כאן הזדמנות, ואנחנו רוצים לשמוע מכם מעבר לחשיבות כי כולנו מסכימים ונגיד כמה זה חשוב, 70%, עסקים קטנים זה חשוב, פריפריה.

רועי פולקמן: אנחנו כולנו מסכימים, אבל השאלה היא איך עושים את זה.

רועי פולקמן: אנחנו פה כדי להיות תכליתיים.

<רועי כהן: בוקר טוב לכולם.

<רועי כהן: אני קודם כול רוצה להגיד תודה לכל המארגנים ובמיוחד לחבר הכנסת רועי פולקמן על עצם קיום הדיון הזה, ולחברים שמשתתפים.

<רועי כהן: לה"ב ולשכת העצמאים וארגוני העסקים הקטנים בישראל מברכת על הצעת החוק ועל ההסדרה של הנושא.

<רועי כהן: אבל, לדעתי, ברגעים אלה כשאנחנו מציינים את יום העסקים הקטנים נמצאים במצב שגם אין שר כלכלה במשרה מלאה במדינת ישראל.

<רועי כהן: זאת גם קריאה שלא יכול להיות מצב במדינת ישראל שלא יהיה שר כלכלה שקם בבוקר וכל כולו למען הכלכלה ולמען העסקים הקטנים - -

נורית קורן: יהיה, יהיה.

<רועי כהן: יהיה, אבל כרגע אנחנו נמצאים במצב לא תקין, ולדעתי, קודם כול צריך להסדיר את הנושא הזה.

<רועי כהן: אנחנו באמת עוסקים באחד הנושאים החשובים ביותר שמבטאים את היחס האמיתי של הממשל בישראל לעצמאים ולבעלי העסקים הקטנים והבינוניים.

<רועי כהן: אני נכנסתי לפני שבוע לתפקיד, והביאו לי ערימה של הצעות חוק שמונחות בנושא של עסקים קטנים.

<רועי כהן: למעלה מעשרים הצעות חוק שרק קיבלו כותרות.

<רועי כהן: אני מכיר את הכנסת על בוריה – עברו או טרומית או הכנה לקריאה ראשונה.

<רועי כהן: לא הייתה שום רגל מסיימת של הצעות חוק בשש השנים האחרונות של עשייה.

<רועי כהן: לכן אני קודם כול קורא לכל החברים כאן:

<רועי כהן: אנחנו באנו לדרוש היום נחישות ותוצאות בשטח.

<רועי כהן: די לכותרות ודי לכל מיני ספינים.

<רועי כהן: אנחנו רוצים שהממשלה וכנסת ישראל יתייחסו לעסקים הקטנים והבינוניים כמנוע צמיחה של המשק בישראל, ולא בצורה אחרת, אלא משהו כמו שאמר קודם חבר הכנסת מרגלית, איזה גוף קטן במשרד הכלכלה שקיים בשביל להיות קיים.

<רועי כהן: אנחנו לא שם.

<רועי כהן: אנחנו נדרוש את היחס ההוגן.

<רועי כהן: זה מנוע הצמיחה – למעלה ממיליון וחצי איש מועסקים באמצעות העסקים הקטנים והבינוניים.

<רועי כהן: לא יכול להיות שגוף כזה לא יקבל את המעמד שלו במשק הישראלי.

<רועי כהן: יש הרבה כוונות טובות.

<רועי כהן: חברת הכנסת איילת ורבין ציינה מה זה להקים עסק בישראל, מה המשמעות של זה והצורך בזה.

<רועי כהן: אנחנו מבקשים כאן קודם כול להסדיר את מעמד העסקים הקטנים והבינוניים בישראל, להסדיר את הנושאים שקשורים לאשראי, נושא של עדיפות במכרזים, נושא של שוטף פלוס שלושים.

<רועי כהן: אנחנו יודעים שזה גלגול על גלגול של בקשות.

<רועי כהן: אנחנו מקווים שהפעם תהיה רגל מסיימת.

<רועי כהן: עוד דבר שאנחנו מבקשים – הנושא שעומד על הפרק הוא דמי אבטלה לעצמאים.

<רועי כהן: חבר הכנסת פולקמן וכל הנוכחים באמת מקדמים את זה.

<רועי כהן: לא יכול להיות מצב שלעובד עצמאי לא תהיה כרית ביטחון, לפחות ביום שהוא ממש מגיע למצב שהוא חייב לסגור את העסק שלו.

<רועי כהן: זה לא יכול להיות שהוא ישלם ביטוח לאומי בסכומים הרבה יותר גבוהים מהשכיר, ועדיין לא תהיה לו כרית ביטחון.

<רועי כהן: אנחנו קוראים כל מיני הצעות שבסופו של דבר מי שיממן את דמי האבטלה זה העצמאי בעצמו.

<רועי כהן: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

<רועי כהן: אתם באים לעצמאי ואומרים לו להפריש כסף - -

איילת נחמיאס ורבין: מכיס לכיס.

<רועי כהן: באנו לפה ביום חגיגי, ואנחנו שמחים - -

אראל מרגלית: אבל צריך להגיד את הדברים.

אראל מרגלית: רועי פוקלמן אמר – גם אנוכי מקדם את החוק.

אראל מרגלית: זה קואליציה ואופוזיציה ביחד.

אראל מרגלית: תזכרו את המאמצים האלה.

אראל מרגלית: המאמצים האלה קורים כבר בכנסת הקודמת ובכנסת הזאת.

אראל מרגלית: אני מאוד מכבד את רועי פולקמן ואת אלי כהן ואנשים אחרים, ומאוד מקווה שזה יצליח.

אראל מרגלית: אבל יש פה אנשים שמקדמים את הדברים האלה זה זמן, עובדים יחד.

אראל מרגלית: אחד הדברים החשובים ביותר הוא שיהיה ברור שגם חובת המכרזים וגם דברים אחרים אלה חוקים שכבר הונחו.

אראל מרגלית: זה בסדר גמור שהממשלה מקדמת, אנחנו בעד.

אראל מרגלית: אבל האופן שבו החוקים האלה יתקבלו – The devil is in the details.

אראל מרגלית: כלומר אם אנחנו עושים דמי אבטלה לעצמאים בלי לשים קרן משמעותית של המדינה בתוך הסיפור הזה שייתן פרונט לכל הדבר הזה אז זה כאילו לקחת ממך כסף כדי לתת לך כסף.

יעקב פרי: תהיה גמיש באשראי, תהיה גמיש בנתינה - -

אראל מרגלית: כלומר כדי להרים את הדברים האלה צריכים את הגמישות ואת הפעילות האמיתית - -

רועי פולקמן: רק כדי שנהיה מדויקים.

רועי פולקמן: נאמר, וזה נמצא בתקציב המדינה ל-2016 – יש מאה וחמישים מיליון שקלים להתנעת - -

<רועי כהן: אנחנו יודעים ששר האוצר מחויב לנושא.

רועי פולקמן: - - אנחנו גם יודעים שמאה חמישים מיליון זה לא מספיק.

רועי פולקמן: אני אגיד רק נקודה אחת שאמרתי אותה גם אצלכם.

רועי פולקמן: לאורך השנים יש שיח על השותפות בין המגזר הציבורי למגזר הפרטי.

רועי פולקמן: מה הכוונה?

רועי פולקמן: הרי הבעיה של דמי אבטלה היא בין העסקים הקטנים החלשים לבין החזקים.

רועי פולקמן: יש עיוות בגביית דמי הביטוח הלאומי שבו עסק עצמאי חלש משלם יותר משכיר במעמדו ועצמאי חזק.

רועי פולקמן: לכן יש תיקוני גבייה שנדרשים לביצוע.

רועי פולקמן: יכול להיות שזה אומר גם עלייה מסוימת בגבייה מהחזקים.

יעקב פרי: הבעיה היא לא ב- - -, הבעיה היא בקריטריונים.

רועי פולקמן: דווקא כרגע הבעיה היא לא בקריטריונים, אלא - - -

איילת נחמיאס ורבין: אם אתה כבר מעלה מיסוי תעלה גם מיסוי על שכירים שמרוויחים מעל - - -

רועי פולקמן: יכול להיות.

רועי פולקמן: זה דיון אחר.

רועי פולקמן: רועי, בבקשה.

<רועי כהן: הפתרון נעוץ בקידום הצעת החוק הזאת כי היא סוג של מחויבות גם של הממשלה וגם של הכנסת להשיג על-ידי חוק עסקים קטנים ובינוניים.

<רועי כהן: זה קיים במדינות העולם המערבי ובאיחוד האירופי.

<רועי כהן: הסוכנות שהיא גלגול של הרשות לעסקים קטנים ובינוניים שהייתה לי הזכות להכיר אותה כבר בהתחלה כשעדי שטרנברג היה שם מנכ"ל.

<רועי כהן: אתה מבין מאין אני מכיר את הסוגיה.

<רועי כהן: זה מעמיד גם מודל נכון למען העסקים הקטנים והבינוניים, ואנים תומך בהסדרה, אבל חברים הרבה דברים.

<רועי כהן: צריך להרחיב את החוק הזה; צריך להגיע למצב שכל הדברים נכנסים לתוך החוק כדי שלא ניצור שוב טלאי על טלאי.

<רועי כהן: בשם הארגונים הכלכליים במדינת ישראל אנחנו מבקשים ביום הזה של העסקים הקטנים והבינוניים מחויבות של הוועדה הזאת, של חברי הכנסת.

<רועי כהן: אראל מרגלית כיושב-ראש השדולה של העסקים הקטנים והבינוניים מוביל קו מאוד נכון לפתור בעיות בזמן אמת.

<רועי כהן: מספיק עם הצהרות ומספיק עם הכוונות.

<רועי כהן: לכן אני רוצה לברך את כולם ולהודות לכם על הנכונות.

רועי פולקמן: תודה רבה, עורך דין כהן.

רועי פולקמן: רק בקשה, ואני אגיד לכל דובר – תעבירו לוועדה רשימות.

רועי פולקמן: אתה עורך-דין, אתם גוף מקצועי מאוד.

רועי פולקמן: תעבירו לוועדה הערות ספציפיות, אופרטיביות לוועדה, ואנחנו נשב עליהן.

רועי פולקמן: חבר הכנסת פורר, בבקשה.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: אני רוצה לברך את היוזמה על היום הזה וגם את הדיון הזה ובכלל את מה שמקדמים חברי הכנסת בנושא גם כמי שעבר את החוויות האלה מהצד של העצמאי מול המדינה ומול הרשויות.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: החוק הזה לא יגרום לכך שיום אחרי שהוא יעבור יקומו העסקים הקטנים לשחר של יום חדש.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: אבל הוא כן מסמל ציון דרך של שינוי ביחס לעסקים הקטנים.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: פה חובת ההוכחה תהיה על הרשות, לאן היא תיקח את החוק הזה כדי לפחות לשנות את מערכת היחסים בין השלטון לבין העצמאים והעסקים הקטנים.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: היום מערכת היחסים היא כזאת שהרבה פעמים כשאתה עסק קטן, ואתה מופיע מול השלטונות קודם כול אתה צריך להוכיח שאתה לא גנב.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: חלק ניכר מהעסקים שעובדים מול הרשויות ונסגרים, נכון ליום סגירתם הם רווחיים מבחינה חשבונאית.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: תזרים המזומנים שלהם פשוט הרג אותם.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: משרדי ממשלה שמרשים לעצמם לשלם לפעמים אחרי חצי שנה ואחרי שנה – וזה לא רק רשויות מקומיות, קל וחומר רשויות מקומיות – ממוטטים את העסקים הקטנים.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: יש הרבה אתגרים: דמי אבטלה לעצמאים, מוסר תשלומים ועוד הרבה נושאים של חקיקה שיצטרכו לבוא ותיקונים ועדכונים, וסוף-סוף מטפלים בהם.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: אבל הנושא של ימי אשראי הוא קריטי.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: פה הכנסת תצטרך לאכוף על הממשלה את הנושא הזה כי זה לא ילך אחרת.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: תמיד ימצאו את השיטות איך לשלם שלושים יום מאוחר יותר - -

יעקב פרי: שלושים יום זה מצב טוב.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: שלושים יום מאוחר יותר מעבר לשישים או לתשעים.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: המשכורת של אותו חשב ואותו עובד במדינה שלא חתם כי הוא בדיוק בחופשה או לא חתם על אישור הדוח הזה כי הוא בסיור חשוב – היא תיכנס ב-1 בחודש אם הוא היה בחופשה או לא.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: אבל אותו עסק שבשבילו זה החמצן כי הוא משלם מהכסף הזה את המשכורות לעובדים שלו – ואם אין לו משכורות לעובדים שלו מהכסף הזה הוא הולך לבנק ולוקח הלוואה ומשלם את הריביות לבנק.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: אז נכון שהבנקים נהנים מכך שמוסר התשלומים הוא לא טוב במדינה, אבל זה פתרון וזריקת מרץ מהירה מאוד לשוק, בטח בתקופה כזאת.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: על זה יש לתת את הדגש.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: שוב, ברכות.

אראל מרגלית: אני אומר שוב – היינו בפעם שעברה כשראינו מה ראשי הרשויות עשו פה.

אראל מרגלית: חלק מהם באמת מנסים לגמור את החודש גם כן.

אראל מרגלית: כלומר אנחנו חייבים להידרש לזה, ואיכשהו לנסות להביא.

אראל מרגלית: זה חלק מרכזי באימפלמנטציה של החוק של כל תקנה שתעביר.

אראל מרגלית: איזשהו צורה של מימון ביניים.

אראל מרגלית: ברמה התקציבית זה לא דבר גבוה; ברמה האופרטיבית זה יכול לקרות.

אראל מרגלית: כדי לתת את התמריץ לרשויות ולאותם גורמים ממשלתיים שגם כל התחשיבים שלהם היו על תשעים יום האלה, והם נחנקים כדי לעשות את זה, ואתה צריך לעזור להם.

רועי פולקמן: אנחנו בדיונים עם משרד הכלכלה.

רועי פולקמן: יש כלל אחד שלמדתי מהשר כחלון: keep it simple.

רועי פולקמן: כלומר חקיקה שהיא לא פשוטה לא עובדת.

רועי פולקמן: גם במוסר התשלומים צריך יהיה להכיל את זה.

רועי פולקמן: אם יש סייגים אז יש סייגים, אבל בגדול פשוט משלמים.

רועי פולקמן: גם רשות מקומית יכולה לשלם.

רועי פולקמן: אולי יש רשויות שכן או לא - -

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: - - -

רועי פולקמן: - - ולא נתחיל מימון ביניים או לא מימון ביניים וחשבים.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להגדיר מימון.

רועי פולקמן: זה יהיה, זה יגיע לוועדה.

רועי פולקמן: אנחנו נשב עם היושב-ראש בשבועות הקרובים, ואנחנו נתקדם.

רועי פולקמן: אז אולי זה לא יהיה מושלם ברגע הראשון, אבל זה יהיה.

<ליאור לוי: ברשותך, אני רוצה להגיד משפט על נושא מוסר התשלומים כי אחר כך יגידו דברים אחרים.

<ליאור לוי: אני לא מבין – זה די טריוויאלי לשלם בזמן, לא?

רועי פולקמן: אנחנו מסכימים.

<ליאור לוי: - - אני בכלל לא מבין למה הכנסת צריכה לדבר על מימונים או על דיונים או על חוקים לשלם בזמן.

<ליאור לוי: זה לא נתפס.

<קריאה: המוסר הישראלי לא לשלם בזמן.

<ליאור לוי: זה לא משנה.

<ליאור לוי: הממשלה הישראלית או גורמי הממשל הישראליים צריכים לשלם בזמן.

<ליאור לוי: זה פשוט לא נתפס.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: אם מעסיק לא ישלם בזמן את שכרו לעובד של העובד שלו זאת עבירה פלילית, ובכל מובן זאת שערורייה.

<פורר עודד  -  ישראל ביתינו: קל וחומר כשהממשלה לא משלמת בזמן לספקים שלה.

רועי פולקמן: חברת הכנסת נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: אני מצטרפת לברכות ולכל מה שנאמר.

נורית קורן: בעברי הייתי עצמאית עשר שנים, והפעלתי עסק.

נורית קורן: ואז רואים כמה קשה לבנות עסק ולהתקדם כשאין רשות מסוימת שנותנת לך את כל הנתונים.

נורית קורן: בזמני אפילו לא היה מט"י.

נורית קורן: אתה צריך ללמוד איך לבנות, וברגע שאתה רואה שהגעת לאיזשהו מקום קורה במדינה איזשהו משבר, והכול יורד לטמיון.

נורית קורן: אבל אתה צריך לשלם מס הכנסה וביטוח לאומי.

נורית קורן: בעוונותי הייתי עשר שנים עצמאית ולא קיבלתי אבטלה ולא שום דבר.

נורית קורן: יתרה מזאת – לפעמים גם הביטוח הלאומי לא מסתנכרן על כל הדברים.

נורית קורן: אני ילדתי וסגרתי את כל התיק שלי.

נורית קורן: אחרי חמש שנים פתאום אמרו לי, תשמעי, קיבלת קצבת ילדים ולידה יותר ממה שהיית צריכה לקבל – בואי תחזירי.

נורית קורן: אמרתי, מעניין מאוד אם הייתם בכלל מבקשים ממני אם לא הייתי עצמאית, כי פתאום זה היה פה ושם כי אין סנכרון.

<רועי כהן: גם אסור לך לעבוד אחרי לידה.

נורית קורן: זה בכלל נושא אחר.

<רועי כהן: אבל זה עוד משהו שתפס כותרת וקידמו את ההצעה, וזה נתקע

איילת נחמיאס ורבין: נשים עצמאיות שיולדות חייבות להיות מסוגלות להמשיך לעבוד.

אראל מרגלית: שמנו הצעת חוק.

אראל מרגלית: קידמו אותה, העבירו אותה.

נורית קורן: אנחנו נראה כאן ביחד.

נורית קורן: צריך גם לקחת בחשבון את נושא רישיון העסקים שהוא מאוד צולע.

נורית קורן: אני לא יודעת מה דעתכם בנידון, זה לא נכנס לחוק הזה, וזאת שערוריה.

נורית קורן: יש פה כל-כך הרבה עסקים כמו מסעדות ששנים לוקח לקבל רישיונות.

נורית קורן: אבל צריך לתת את הדעת על זה כי אסור שיקרה דבר כזה שעסקים ימשיכו לפעול בלי רישיון וללא פיקוח.

נורית קורן: ראה אולמות שמחה עם המנורה שנפלה.

נורית קורן: גם את הדברים האלה צריכים לקחת בחשבון.

נורית קורן: אני יודעת שבמשרד הפנים היחידה הזאת מאוד מצומצמת.

נורית קורן: צריך לראות איך לשפר את הדברים.

רועי פולקמן: תודה רבה.

אראל מרגלית: רק הערה בעניין הזה.

אראל מרגלית: עניין של רישוי עסקים קטנים זה דבר מטורף במדינת ישראל.

נורית קורן: נכון.

נורית קורן: לי לקח חמש שים כדי לקבל רישיון.

אראל מרגלית: יש כרגע הצעת חוק יחד עם הארגונים הכלכליים, ואני מאוד מקווה שרועי והקואליציה יצטרפו אלי.

אראל מרגלית: ההצעה הזאת נקראת one stop shop .

אראל מרגלית: זה קיים בשוויץ ובמקומות אחרים.

אראל מרגלית: בכל עיר ובכל מחוז יש מקום אחד שבו המדינה, העירייה ורשויות המסים מרכזים את כל הגורמים שלהם.

אראל מרגלית: שנית במקום שכל פעם המנכ"ל או הבעלים יצטרכו להתעסק עם גורם אחר שהדרישה שלו היא לגמרי לגיטימית בין אם את המכבי אש, משרד הבריאות או משרד הכלכלה.

אראל מרגלית: אבל אי אפשר שכל אחד יתעסק איתם בנפרד.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לקבוע רפרנט.

אראל מרגלית: רועי, אני רוצה שנעבוד את זה על זה ביחד, ונראה מי יכול להיות בין משרד הפנים לבין הרשות המקומית.

אראל מרגלית: הוא צ'מפיון של העסק; הוא מייצג את העסק ובאחריותו לתאם בעבור העסק את כל הרגולציה בצורה שתאפשר לעסק לעבוד.

אראל מרגלית: זה לא להמציא, זה להעתיק.

אראל מרגלית: זה קיים בכמה מקומות בעולם.

אראל מרגלית: זה ישנה בצורה דרמטית את הזמן שבעל העסק יכול להקדיש לעסק במקום למדינה.

<ליאור לוי: אני רוצה לספר לכם שתעשיין מתמודד היום עם מאה ושמונים רגולטורים שונים כל יום.

רועי פולקמן: אנחנו קיימנו על זה דיון.

רועי פולקמן: יש החלטת ממשלה על הפחתת הנטל הרגולטורי.

רועי פולקמן: אנחנו עוסקים עכשיו בחוק ההסדרים בנושא חיבור מפעלים לגז טבעי, ושם הנושא המרכזי שעלה היה תיאום התשתיות – איך מתאמים תשתיות במדינת ישראל עם עשרות גופים, וכל מה שכותבים לך בוועדה זה רק לתאם – עם הוט, עם בזק, עם "מקורות".

איילת נחמיאס ורבין: אבל הם מצביעים על הבעיה שקודם סיפרתי שאם לא הייתי נחושה אז לבית קפה של חמישים שנה לא היה רישיון עסק.

איילת נחמיאס ורבין: ארבע שנים עבדתי על רישיון עסק בעצמי.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם – הדבר שאנחנו צריכים להיות ערים לו זה איזשהו נתק בין העסק הקטן לרשות המקומית.

איילת נחמיאס ורבין: עזוב את כל תומכי התשתיות.

<ליאור לוי: דרך אגב, הפעלת עסק ללא רישיון זאת עבירה פלילית שדינה מאסר.

אראל מרגלית: כמה שנים לקח לי לקבל רישיון לזאפה בירושלים בזמן האינתיפאדה - -

יעקב פרי: אני לא רוצה להיות משבית שמחות.

יעקב פרי: אני מנסה להבין מהחוק הזה איך אנחנו באמת מקדמים בעיות פשוטות ביותר.

יעקב פרי: אני כבר לא מדבר על אשראי או על מספר הרגולטורים.

יעקב פרי: זה שוב חוק ארגוני שקובע שיש סוכנות לעסקים קטנים במשרד הכלכלה.

יעקב פרי: יש לי הרבה כבוד גם לסוכנות וגם למשרד הכלכלה ולעומדים בראשו.

יעקב פרי: אבל זה שוב חוק ארגוני.

יעקב פרי: אנחנו לא מטפלים - -

<אתי בנדלר: החוק הזה, חבר הכנסת פרי, הוא העתקו של הצעת חוק אחרת שהוחל עליה רציפות כבר מהכנסת השמונה עשרה, והיא לא קודמה אך ורק בשל הטענות האלה.

<אתי בנדלר: זה חוק הקמת הרשות, זה לא חוק - - -

נורית קורן: - - -

יעקב פרי: אני קורא את דברי ההסבר, ואני לא רואה איך אנחנו תורמים בפועל לפתרון בעיה מהבעיות שעלו פה מסביב לשולחן.

רועי פולקמן: נקודה אחת עסקה ביכולת לראות מתי מכבידים רגולציה על עסקים.

רועי פולקמן: לכן היכולת היום לבדוק ולראות ולהכניס רגולציה ולהוציא רגולציה – אין היום גורם שעושה את זה.

רועי פולקמן: אחת ההצעות היא שהסוכנות תעשה את זה.

יעקב פרי: אני לא נגד.

רועי פולקמן: אבל אתה צודק, זאת המטרה של הדיון.

יעקב פרי: אבל אני לא מבין - - -

<ליאור לוי: למיטב זיכרוני, בחוק הזה יש סעיף של בקרה, שהסוכנות אמורה לבקר את הדברים.

<ליאור לוי: זה סוג של התחלה ברוכה.

יעקב פרי: אני לא נגד.

יעקב פרי: אבל אני לא רואה איפה אנחנו מקדמים.

רועי פולקמן: חבר הכנסת פרי, זאת המטרה של הדיון.

רועי פולקמן: אורי בארי, לשכת רואי החשבון, בבקשה.

<אורי בארי: אני נמצא בכיוונו של חבר הכנסת פרי.

<אורי בארי: חוק לעסקים קטנים זה חוק נחוץ.

<אורי בארי: יש הרבה מאוד בעיות לעסקים קטנים.

<אורי בארי: אנחנו מדברים על רגולציה, על מדידת איכות העסקים בדרכים של גודל ולא של איכות אמיתית, אנחנו מדברים על בורסה לגדולים בלבד, בעיות של שיווק לחו"ל ועוד הרבה בעיות אחרות.

<אורי בארי: החוק הזה לא נותן להם פתרונות.

<אורי בארי: החוק הזה מגדיר הקמה של הסוכנות, ונותן לה סמכות לקבל ייעוץ; נותן לה אפשרות לתת חוות דעת, אבל לא לקבל החלטות.

<אורי בארי: לדעתי, זה לא דבר שיקדם עסקים קטנים, אלא רק את ההקמה של הסוכנות.

<אורי בארי: בנוסף לזה יש היום לסוכנות ועדה מייעצת.

<אורי בארי: זה דבר חשוב, וכמובן, צריך להשתמש בה.

<אורי בארי: אם מקימים סוכנות חדשה ומערכת חדשה צריך לחזק את הוועדה המייעצת ולהפוך אותה לדירקטוריון כמו שיש ברשות לניירות ערך.

<אורי בארי: חברי רשות הם תחליף לדירקטוריון.

<אורי בארי: זה ישפר מאוד את התפקוד שלה ואת היכולות שלה.

<אורי בארי: חבל שדווקא הנושא הזה בתחום הארגוני יצא מהצעת החוק.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: אני רק אומר משהו שאמרנו כמה פעמים: יש מכלול גדול של חקיקה וצעדים והחלטות ממשלה שמקודמים בימים אלה לנושא העסקים – לא הכול בחוק הזה.

רועי פולקמן: אבל יחד עם זאת ההערות האלה מצוינות.

רועי פולקמן: המטרה היא לא להעביר חוק לשם ארגון, אלא לייצר כלי.

רועי פולקמן: אבל בואו לא נשכח – יש עוד הרבה מאוד דברים שנעשים החל ממוסר תשלומים, אשראי חוץ-בנקאי, דמי אבטלה ופנסיה שמחוקקים בנפרד.

רועי פולקמן: לא הכול יושב על חוק אחד.

רועי פולקמן: אנחנו לא מנסים להביא חוק כולל לנושא העסקים הקטנים, אלא האם צריך את אותו גוף-על ממשלתי שיודע לתכלל.

רועי פולקמן: זה הדיון.

רועי פולקמן: אבל כל הערה תתקבל.

רועי פולקמן: תודה על הדברים הקצרים.

<אורי בארי: אם הוא ישנו אז לפחות - - -

איילת נחמיאס ורבין: מאוד לעניין.

רועי פולקמן: מאה אחוז.

רועי פולקמן: הערה במקום, תודה רבה.

רועי פולקמן: הצטרפו אלינו חברי הכנסת מיכל רוזין ועפר שלח.

רועי פולקמן: ליאור לוי מהתאחדות התעשיינים, בבקשה.

<ליאור לוי: בוקר טוב.

<ליאור לוי: אני יושב-ראש המפעלים הקטנים והבינוניים בהתאחדות התעשיינים.

<ליאור לוי: כמו חברי קודם אני מצטרף לברכות על יום העסקים הקטנים.

<ליאור לוי: זה חשוב והכרחי.

<ליאור לוי: הערה קטנה: אם המחיר שאנחנו בתעשייה צריכים לשלם על כך שמתווה הגז יאושר זה היעדר שר הכלכלה ליום-יומיים דיינו.

<ליאור לוי: עלה לנו ביוקר הסיפור הזה.

<ליאור לוי: אנחנו מסכימים לשלם יומיים בלי שר הכלכלה - -

<רועי כהן: אתה מסכים, אנחנו לא מסכימים.

<ליאור לוי: אני דיברתי בשם התאחדות התעשיינים, יקירי, לא בשם מישהו אחר.

<ליאור לוי: אנחנו מסכימים.

רועי פולקמן: אתה יודע שזה יומיים?

רועי פולקמן: כי זה מידע שאין ברשות חברי הוועדה.

<ליאור לוי: לא יודע.

<ליאור לוי: אני אמרתי שאני מוכן לשלם מחיר של יומיים על היעדר שר הכלכלה כדי שמתווה הגז סוף-סוף - - -

<קריאות: - - -

<ליאור לוי: נתכנס לנושא שבגינו התכנסנו.

<ליאור לוי: רומא לא נבנתה ביום אחד.

<ליאור לוי: החוק הזה שעל הפרק הוא חוק טוב, אנחנו תומכים בו.

<ליאור לוי: הסוכנות בראשות רן קיויתי והצוות שלו עשתה עבודה טובה עד עכשיו.

<ליאור לוי: די לציין את שתי הקרנות של תשע מאות חמישים מיליון שקל שנמצאות עכשיו בגיוס.

<ליאור לוי: כל הכבוד.

<ליאור לוי: הערה על החוק הספציפי הזה: בהתאחדות אנחנו לא נוהגים לדבר הרבה בדרך כלל, אלא לעשות, ולסמן את הדרך כפי שעשינו בקרן של מיליארד שקל שאך לאחרונה הקמנו.

<ליאור לוי: כרגע אנחנו מתרכזים בנושא של רכש.

<ליאור לוי: הרכש הממשלתי הוא דבר משמעותי, והרכש בכלל הוא דבר משמעותי.

<ליאור לוי: אם לחוק הזה יתוסף איזשהו ניסוח או אמירה שהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים תפקח ותדווח אחת לתקופה מה אחוז הרכש של המדינה מיצרנים ישראלים קטנים ובינוניים, בכך ייווצר אינדקס מעקב מסוים, והדבר ייתן דחיפה ניכרת לתעשייה הקטנה והבינונית.

<ליאור לוי: ושוב – מעשים ולא דיבורים וברכות על היום.

רועי פולקמן: זאת הערה מצוינת.

רועי פולקמן: השבוע יש הצעת חוק שלי בהקשר הזה של המכרזים הממשלתיים.

רועי פולקמן: שוחחנו עם החשבת הכללית על שילוב עם החוק הזה.

רועי פולקמן: אני מאוד אשמח לראות הצעת נוסח שלכם – איך אתם רואים דבר כזה בא לידי ביטוי בהקשר של הבקרה - -

<ליאור לוי: יטופל.

רועי פולקמן: - - כי דוח מבקר המדינה מהשבוע האחרון דיבר על זה; מעבר לתנאי הסף שאנחנו רוצים לטפל בהם שהם חסם ללא מעט עסקים - -

<קריאות: נכון.

רועי פולקמן: אבל הבקרה שלא קיימת היום – החשבת הכללית דיברה על זה ביושר, ומבקר המדינה כתב על זה השבוע – אנחנו רוצים לפתור את זה.

רועי פולקמן: אז נשמח להצעה איך ניתן לשלב את זה בהצעת החוק.

<ליאור לוי: ההתאחדות תטפל בזה.

<אורי בארי: מעבר לזה – זה לא רק - - - זה גם מדיניות האיחוד מתבצע על-ידי גודל.

<אורי בארי: זאת טעות.

רועי פולקמן: כל נושא הרכש, כיוון שחלקו מטופל בהצעת החוק הפרטית בתיאום עם החשבת הכללית ועם משרד הכלכלה, אנחנו בוחנים לשלב חלק מזה בהצעת החוק.

רועי פולקמן: זה חלק מהדיון שקיימנו השבוע עם הצוות של משרד האוצר.

רועי פולקמן: נשמח להצעות אופרטיביות שלכם בעניין הזה.

רועי פולקמן: אין ספק שיש פה הזדמנות גדולה.

רועי פולקמן: עורך דין רן גזית, בבקשה.

<רן גזית: שלום רב.

<רן גזית: אני מייצג פה יזמות.

<רן גזית: את החוק הזה אני מכיר מימי הרשות שהרבה מדברים והרבה לא עושים.

<רן גזית: זאת אומרת אם רוצים להקים סוכנות ולא נותנים לה סמכויות – חבל על הזמן, חבל על האנרגיה.

<רן גזית: אם לסוכנות הזאת יש סמכות להיכנס ולהגיד שחוק כזה או אחר הוא טוב או לא טוב תהיה אפשרות ללכת אחר כך לבג"ץ ולעשות משהו בעניין הזה.

<רן גזית: אבל ברגע שהסוכנות הזאת לא לוקחת חלק בשום מקום אז לא יקרה כלום.

<רן גזית: אז פעם אחת זה סמכויות להיכנס בכל מקום שיש עסקים ולתת חוות דעת.

<רן גזית: לא יותר, לא לבטל חוק ולתת חוות דעת.

<רן גזית: מי שירצה לעשות עם זה משהו, יידע מה לעשות.

<רן גזית: שנית, ללא תקציב.

<רן גזית: אני לא מבין למה באנגליה אפשר להשקיע בסטרט-אפ ישראלי "איזי בוב" שנותן מימון לעסקים קטנים ובינוניים, ובישראל אי אפשר להשקיע בשום מיזם שעוזר לעסקים קטנים ובינוניים.

רועי פולקמן: למה אי אפשר להשקיע?

רועי פולקמן: אה, שהממשלה לא משקיעה.

<רן גזית: ממשלת אנגליה משקיעה במיזם ישראלי בלונדון לעסקים קטנים ובינוניים.

<רן גזית: ממשלת ישראל לא מצאה לנכון לחשוב להשקיע בשום מיזם ישראלי שתורם לתחום הזה.

<רן גזית: תנו לסוכנות.

<רן גזית: אתם מאמינים בסוכנות?

<רן גזית: תנו לסוכנות הזאת תקציב, ואחר כך תבדקו אותה.

<רן גזית: כן השקיעה נכון, לא השקיעה נכון – אלה כבר דיונים כאלה ואחרים.

<רן גזית: וכמובן, הוועדה המייעצת.

<רן גזית: הסוכנות לא יכולה שיהיה לה כל הניסיון וכל הידע בכל התחומים האפשריים, וכמו שאמר אראל מרגלית, השטן בפרטים.

<רן גזית: זאת אומרת תנו ועדה מייעצת עם אנשים ממקצועות שונים עם מומחיות שיבואו ויאפשרו.

<רן גזית: אתה מדבר על המכרזים – אין שום סיבה בעולם שעסק ישראלי קטן או בינוני שלפי ההגדרה כאן זה כמעט כל המגזר העסקי הישראלי, לא יהיה לו יתרון.

<רן גזית: זאת אומרת 10% יותר יקר במחיר – הוא נכנס פנימה ומקבל את המכרז.

<רן גזית: תנו לסוכנות את הסמכות להחליט האם זה נעשה נכון; תנו להם לייצר את הפרמטרים.

רועי פולקמן: הערה אחת על הסעיף הזה שניהלנו עליו דיון ארוך עם משרד האוצר.

<רן גזית: אבל תנו להם את האפשרות לעשות את הבקרה.

רועי פולקמן: הם עשו הערכה שאני מכבד שאם הרכש הממשלתי יאפשר פערים בין הצעות מחיר יהיה מדובר בעלות עודפת מתקציב המדינה של מאות מיליונים עד מיליארדים.

רועי פולקמן: לכן צריך לחפש את מנגנוני הסיוע, כולל את תנאי הסף.

רועי פולקמן: לא בטוח שאנחנו רוצים לאפשר את האמירה שאם המחיר הוא פערים - -

<רן גזית: 3%-2%.

רועי פולקמן: אוקיי, זה דיון.

<רן גזית: זה בברוטו.

<רן גזית: בנטו זה הרבה פחות כי הם משלמים מסים.

<רן גזית: אפשר לעשות מנגנונים ולוודא שאותו עסק הוא עסק יציב.

<רן גזית: יש כל מיני מנגנונים ופתרונות היום.

<רן גזית: אני מייצג פתרון אחד, אבל זה רק פתרון אחד.

<רן גזית: יש הרבה פתרונות.

<רן גזית: תתחילו לעשות תכל'ס ולא בהצהרות.

<רן גזית: זה מאוד יפה שיש יום, אבל אנחנו עם יותר שער לבן, וזוכרים את זה מאז – לא קרה כלום.

רועי פולקמן: תודה רבה.

רועי פולקמן: כמו שאמרתי לדוברים הקודמים, אתה מוזמן להעביר לנו בכתב נקודות ספציפיות גם לחוק הזה וגם לחוקים אחרים שנדונים בתקופה הזאת ממוסר התשלומים ואחרים.

רועי פולקמן: נתייחס אליהם ונקדם.

רועי פולקמן: חבר הכנסת שלח, בבקשה.

עפר שלח: אני מקשיב לדברים, והם נוגעים לדברים שאני מתעסק בהם מאז שהגעתי לכנסת.

עפר שלח: אפרופו העסקים הקטנים והבינוניים מול המערכת הממשלתית אני רוצה לספר לכם – ויש כאן גם אנשים שמכירים את זה – אני ניסיתי לקדם מהלך כזה במערכת הביטחון.

עפר שלח: מערכת הביטחון עושה רכש בתשעה מיליארד שקל בשנה, ועליה כן חל עד 15% בפריפריה, והיא דווקא עומדת בזה.

עפר שלח: אבל הטענה של העסקים הקטנים והבינוניים הייתה שזה יחסוך הרבה מאוד כסף; שמכיוון שמדובר שם על דברים מאוד גדולים שאם אתה מפרק אותם לקטנים – העלות לשעה שמעמיסים ברפא"ל – אפשר לקנות מעסק קטן או בינוני בהרבה פחות.

עפר שלח: הסיבה שם היא שהמנגנון הממשלתי מעדיף עסקים גדולים היא שאתה סוגר איתם אן-בלוק.

רועי פולקמן: זה קורה בתנאי הסף.

עפר שלח: בארצות-הברית יש חקיקה שאני הסתמכתי עליה של 1,600 עמודים שקובע תנאים לדבר הזה.

עפר שלח: ככל שאני קורא ומעמיק בחוק הזה אני חושב שיהיה אפילו מצב שיכול להיות שנגרום לנזק ולא לתועלת.

עפר שלח: זאת אומרת תקים גוף שלכאורה דואג לדברים.

עפר שלח: זה לא רק שהוא לא יעשה כלום, כמו שחברי יענקל'ה פרי אמר, אלא יגידו, הנה, הקמנו גוף, זה מסודר.

עפר שלח: נשאלת השאלה, אם מקימים גוף כזה – הגוף הזה, צריך שיהיו לו סמכויות של סנקציות, צריך שיהיו לו סמכויות של התערבות, שיהיו לו כלים אמתיים.

עפר שלח: אם לא, יותר טוב שלא יוקם מאשר יוקם.

רועי פולקמן: בסדר גמור, הערה חשובה.

רועי פולקמן: דודי ברזילי, בבקשה.

<דודי ברזילי: גם אני מברך על היום הזה.

<דודי ברזילי: אני בעל חברה – לא יועץ או עורך-דין – שנמצאת באשקלון ומונה 40 עובדים.

<דודי ברזילי: החברה עוסקת בהנדסה מכנית, זיווד אלקטרוני ועיבוד שבבי.

<דודי ברזילי: כלומר מפעל יצרני.

<דודי ברזילי: צריך להבדיל, והחוק הזה לא עושה את הבידול הזה בין עסקים לבין מפעלים.

<דודי ברזילי: אם תראו כמה מפעלים קמו במדינת ישראל בשנה האחרונה - -

<קריאה: כמה נסגרו.

עפר שלח: התשובה היא אפס.

<דודי ברזילי: עזוב, כמה נסגרו – מה על היזמות?

<דודי ברזילי: איפה היצירתיות?

<דודי ברזילי: איפה החדשנות?

<דודי ברזילי: הייתי בחדר הזה לפחות שלוש פעמים, ומדברים פה למכביר.

<דודי ברזילי: אחלה אנשים.

<דודי ברזילי: ממשלות התחלפו, ראשי ועדה התחלפו – אני נשארתי באותו מקום עם אותן בעיות ואותן צרות.

איילת נחמיאס ורבין: גם עם צרות חדשות.

<קריאה: ב-2006 - - - חמישים ושישה מפעלים, בשנה האחרונה – שישה.

<דודי ברזילי: אני רוצה לומר גם כמה דברים פרקטיים.

<דודי ברזילי: לפני שבוע ישבנו בכנס מעבר צה"ל דרומה.

<דודי ברזילי: מנכ"ל משרד ראש הממשלה שהיה במקרה גם חייל שלי, אלי גרונר, עמד שם, והסביר כמה זה חשוב - -

יעקב פרי: אז אתה מקורב בשלטון.

<דודי ברזילי: ממש לא.

<דודי ברזילי: הלוואי.

<דודי ברזילי: דיברתי אתו, והוא אמר לי, אתה צודק.

<דודי ברזילי: במעבר צה"ל דרומה משקיעים מיליארדים.

<דודי ברזילי: מה הבעיה שמדינת ישראל תגיד ש-10% או 15% מהמיזם הענק הזה יגיע לעסקים קטנים?

<דודי ברזילי: אתה יודע למה זה לא קורה?

<דודי ברזילי: מסיבה אחת פשוטה.

<דודי ברזילי: הייתי במשרד הביטחון עשרים ושמונה שנה, ועכשיו אני בצד השני, ואני מכיר את העניין.

<דודי ברזילי: העניין הוא פשוט שהפקידים יעבדו קשה יותר.

<דודי ברזילי: תוציאו מכרזים ייעודיים לעסקים קטנים ובינוניים - - - לא רוצים שום הנחות, לא נעמוד במחיר הנדרש – שלא ייתנו לנו את העבודה, זה בסדר גמור.

<דודי ברזילי: אבל תראה מה קורה – אתם נותנים האוכל לגדולים – לאלקטרה, ל - - - לרפא"ל, לתעשייה האווירית.

<דודי ברזילי: תמשיכו להאכיל את השמנים - -

איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז.

<דודי ברזילי: - - וכל האנשים פה ימשיכו לג'עג'ע.

<דודי ברזילי: חבר'ה, אתם כורתים את העץ שאנחנו יושבים עליו.

עפר שלח: רק לסבר את האוזן במספרים על מה שאתה אומר:

עפר שלח: 85% מהמכרזים של משרד הביטחון הם ספק יחיד.

עפר שלח: אין להם בכלל תחרות.

<דודי ברזילי: אני יודע.

<דודי ברזילי: מילא, אם הגדולים האלה היו נותנים לנו לאכול – עלא כיפאק.

<דודי ברזילי: הם לא רוצים שנרוויח, ותראה את הרווחים שלהם.

<דודי ברזילי: זה מאוד פשוט.

<דודי ברזילי: אז מה אתם עושים?

<דודי ברזילי: זה לא רק לקחת את כספי הציבור ולשים אותם במקומות.

<דודי ברזילי: צריכה להיות החלטה פשוטה להגדיר עכשיו במעבר צה"ל דרומה, במכרז שעוד לא סוכם – כי בעיר הבה"דים לא קיבלנו כלום - -

אראל מרגלית: אם זה מנחם אותך, אז הרבה מאוד מהסיכומים שהיו צריכים להיתרגם ומכרזים לצאת לא יוצאים גם מהגדולים.

אראל מרגלית: משרד האוצר ומשרד הביטחון עדיין מנסים למצוא להם מגשר.

<דודי ברזילי: אם צריכה להיות בשורה תעשו שיהיו בחוק הזה שיעורים למפעלים קטנים ובינוניים, שהגדולים בכלל לא מתמודדים בהם.

<דודי ברזילי: שנית, כל מה שקשור לרכש הגומלין במדינת ישראל – שימו לב, יש גוף שנקרא רשפ"ת במשרד הכלכלה.

<דודי ברזילי: אני שולח לתעשייה האווירית ולרפא"ל מפעל ממשלתי, והם אומרים לי, אתה רוצה עבודה?

<דודי ברזילי: תפתח מפעל בהודו.

<דודי ברזילי: למה?

<דודי ברזילי: אנחנו מחויבים לאופציות בהודו.

<דודי ברזילי: סגור את המפעל שלך פה, ותפתח אותו בהודו - -

איילת נחמיאס ורבין: כן, מדהים, מדהים.

<דודי ברזילי: למה הרשפ"ת לא אומר את אותו דבר לאותם מפעלים שזוכים?

<דודי ברזילי: עכשיו, שלא יפתחו פה מפעלים – שיביאו לנו עבודה.

<דודי ברזילי: גם ברשפ"ת החוק הזה צריך להיות מוחל.

<דודי ברזילי: הרי מי שבא וזוכה פה ברכבת הקלה הולך לספק אחד גדול ועושה את האופציות שלו.

<דודי ברזילי: לא – תעשו שם 20% לעסקים קטנים שהוא לא יוכל לקחת את כל האופציות שלו מעסק אחד.

<דודי ברזילי: תחליטו בפשטות.

<דודי ברזילי: תעשו חוק ותגידו שלא יהיה ספק גדול.

<דודי ברזילי: דבר שלישי שנדון פה בחדר כמה פעמים: יש תקנה במשרד הכלכלה או במשרד האוצר או ברשות המסים עבור יצואן עקיף.

<דודי ברזילי: מישהו יודע מה זה יצואן עקיף?

<דודי ברזילי: אני עסק קטן.

<דודי ברזילי: אם אני עושה חלק לתעשייה אווירית זה נקרא יצואן עקיף, ואז אני נהנה מחוק עידוד השקעות הון.

<דודי ברזילי: הם ייהנו מעידוד השקעות הון, ישלמו 7% מס חברות, אני אשלם 26.5% - עכשיו הורדתם לי אחוז – מה קורה פה?

<דודי ברזילי: הוא לא מחויב לחתום לי תחת חוק.

<דודי ברזילי: בחדר הזה הבטיחו לי כולם שזה נסגר תוך כמה חודשים – שום דבר.

<דודי ברזילי: אז איך אני יכול להגיד שאני מאמין - -

אראל מרגלית: הוא לא חייב לחתום לך כדי - - -

<דודי ברזילי: ממש לא.

<דודי ברזילי: הוא לא חייב.

רועי פולקמן: במה זה תלוי אם הוא חותם או לא?

<דודי ברזילי: ברצון הטוב שלו.

עפר שלח: אם אתה מציג חשבון שמכרת לתעשייה האווירית - -

<דודי ברזילי: הרואה חשבון שלו צריך לחתום לי.

<דודי ברזילי: הוא לא מוכן לחתום כי הוא חושב שזה ידפוק אותו.

<דודי ברזילי: אבל זה לא, ואין חוק שמחייב אותו.

<דודי ברזילי: במדינת ישראל לא עושים טובות.

<דודי ברזילי: לא רוצה לבקש טובה.

<דודי ברזילי: ואני כל פעם צריך לבקש טובה – לא רוצה.

<דודי ברזילי: עזבו תעשייה אווירית – חברה אזרחית פר-אקסלנס, גם היא מחויבת.

<דודי ברזילי: היא עושה ייצוא.

<דודי ברזילי: אני מייצר לה חלק מהמשקפיים האלה – אני נחשב יצואן.

<דודי ברזילי: למה שאני לא אהנה מחוק עידוד השקעות הון?

<דודי ברזילי: יש עוד רשימה ארוכה, יש עוד הרבה דוברים.

<דודי ברזילי: פרקטיקה יש שצריך לראות איך מממשים אותה.

<דודי ברזילי: על משטר תשלומים אני לא רוצה לדבר.

<דודי ברזילי: שלוש שנים מבטיחים לנו.

<דודי ברזילי: אתם יודעים איך תע"ש משלם לי?

<דודי ברזילי: אני פתוח מול תעשייה אווירית בשני מיליון שקלים.

<דודי ברזילי: אני לא מקבל את הכסף.

<דודי ברזילי: הפרטה, עוד שנה, מי יקנה, מי ישים את הכסף?

<דודי ברזילי: עיריות – בכלל קטסטרופה.

<דודי ברזילי: אני צריך לממן אותן?

<דודי ברזילי: שהן יממנו אותי.

<דודי ברזילי: שישלמו לי מזומן, ויגידו לי, קח מקדמה.

<דודי ברזילי: לדבר על מקדמה?

<דודי ברזילי: מה פתאום?

<דודי ברזילי: אין מקדמות.

<דודי ברזילי: למי נותנים מקדמות?

<דודי ברזילי: לרפא"ל.

<דודי ברזילי: הם סוגרים עבודה מול משרד הביטחון – מקבל מקדמה של 30%.

<דודי ברזילי: חבר'ה, תתעשתו, הגבינה זזה.

<דודי ברזילי: לא צריך חוקים בשביל זה, צריך החלטות.

רועי פולקמן: מאה אחוז.

רועי פולקמן: זה נאמר קודם – צריך עכשיו את הרגל המסיימת.

איילת נחמיאס ורבין: הדברים של דודי, אני מרגישה שהוא מדבר ממש מגרוני.

רועי פולקמן: הדברים ברורים ומדויקים.

רועי פולקמן: אהוד פלג, מנכ"ל המועצה הישראלית לצרכנות, בבקשה.

<אהוד פלג: בוקר טוב.

<אהוד פלג: העסק הקטן חשוב מאוד לצרכן הקטן.

<אהוד פלג: סוג העסקים, הקרבה הגיאוגרפית שלהם לבתים, היחסים האינטימיים בין בעלי העסק הקטן לבין הצרכן – כל אלה הם דברים מאוד מוערכים על-ידי הצרכנים.

<אהוד פלג: אנחנו מאוד רוצים בקיומם של העסקים הקטנים.

<אהוד פלג: כשאני אומר "קיום" זה קיום ברווח, בכבוד.

<אהוד פלג: לכן הפעולה לחיזוק העסקים הקטנים חשובה בעינינו.

<אהוד פלג: אני כבר התייחסתי בחדר הזה לפני כמה ימים להבדל שצריך לעשות כשמדברים על הפחתת רגולציה בין בירוקרטיה שאותה צריך להפחית עד מינימום לבין הסדרה שנחוצה לצורך הגנה על הצרכנים.

<אהוד פלג: בנקודה הזאת ההערה היחידה שלי.

<אהוד פלג: אני מבקש שבהקלות על העסקים הקטנים לא יפגעו בהסדרה שנועדה להגן על הזכויות של הצרכנים ובממשק שלהם מול בתי העסק – גם אם הם קטנים.

<אהוד פלג: לכן ספציפית אנחנו נציע שבצד הסמכות לסוכנות לעסקים קטנים להמליץ לממשלה על נקודות שבהן יש הסדרה מיותרת, לדעתם, זה ייעשה לאחר התייעצות עם נציגי ארגוני הצרכנים היציגים כדי שנוודא שהגנת הצרכנים לא נפגעת בדרך.

<אהוד פלג: תודה.

רועי פולקמן: אמרנו את זה כאן בדיון על הרגולציה.

רועי פולקמן: אנחנו לא חושבים שרגולציה זאת מילה רעה.

רועי פולקמן: אנחנו חושבים שהסדרה זה תפקיד המדינה - -

איילת נחמיאס ורבין: בירוקרטיה היא הבעיה.

רועי פולקמן: עודף בירוקרטיה.

רועי פולקמן: כאן נגרמת בעיה לעסקים.

רועי פולקמן: אנחנו בעד רגולציה, אבל רגולציה אפקטיבית, חכמה ולא פוגעת.

רועי פולקמן: נירית סעדון, בבקשה.

<נירית סעדון: שלום לכולם.

<נירית סעדון: שמי נירית סעדון, אני סמנכ"ל עמותת אהב"ה, ארגון הנכים בישראל.

<נירית סעדון: זה התחביב.

<נירית סעדון: אני אמא לילד בעל צרכים מיוחדים, עצמאית כבר עשר שנים.

<נירית סעדון: יש לי עסק קטן שמפרנס ארבע משפחות.

יעקב פרי: שעושה מה?

<נירית סעדון: חנות כלי בית, כלבו, חומרי ניקוי, טמבור.

<נירית סעדון: יש לי ארבעה עובדים מקסימים.

<נירית סעדון: יש חודשים שאני הולכת הביתה בלי משכורת, העיקר שהם יקבלו את מה שמגיע להם כי הם באמת מדהימים.

<נירית סעדון: נתחיל מזה שלפי הנתונים, אני שייכת לארבע מאות וחמישים אלף עסקים קטנים ובינוניים שמשפיעים על כלל הפרמטרים הכלכליים במדינה, אלו שמעסיקים 55% עובדים במשק – ממש גאווה.

<נירית סעדון: בואו תעזרו לנו.

<נירית סעדון: הגעתם לאבטלה – יש לי עוד הרבה לפני כן.

<נירית סעדון: אני רוצה שתעזרו לי לפני כן.

<נירית סעדון: השאלה הנשאלת היא למה אנחנו עדיין שקופים אחרי כל כך הרבה שנים ואחרי כל כך הרבה דיונים?

<נירית סעדון: למה עדיין ללא תנאים, ללא חשיבות, ללא זכויות?

<נירית סעדון: הרשויות עושקות אותנו בארנונה, במסים, דוחות מיותרים.

<נירית סעדון: פתאום יוצאים הפקחים, כנראה, כשחסר כסף בעירייה ונותנים דוחות לכל הרחוב; הבנקים גובים עמלות וריביות מטורפות, לא תומכים אפילו במעט במימון ובאשראי; ביטוח לאומי גובה אחוזים עצומים ובלי שום זכויות ורשת ביטחון סוציאלית.

<נירית סעדון: לדוגמה, לבן שלי חזר עכשיו הסרטן בפעם השלישית, לצערי.

<נירית סעדון: זה בנוסף לזה שהוא משותק על כיסא גלגלים.

<נירית סעדון: אני מתמודדת עם ילד מאוד חולה כבר שבע-עשרה שנה.

<נירית סעדון: גם במצב כזה אני לא מפספסת אפילו יום אחד כי אין לי מי שיגן עלי ויתמוך בי גם במצבים כאלה.

<נירית סעדון: לא ימי חופשה, לא ימי מחלה – כלום; לעומת שכיר שמקבל ימי מחלה והכול.

<נירית סעדון: תתאימו אותנו לשכירים.

<נירית סעדון: זאת רק דוגמה קטנה לחוסר התנאים הסוציאליים העצום שאין לנו לעומת כל עובד שכיר במדינת ישראל.

<נירית סעדון: חשוב לי לציין שגם עכשיו בהעלאת השכר במשק אין אף אחד שחשב קדימה בגובה העיניים של העצמאים הקטנים.

<נירית סעדון: העלאת השכר היא מבורכת, אבל כל הנטל הגדול ייפול שוב על גב העצמאים הקטנים.

<נירית סעדון: מאין נביא את זה?

<נירית סעדון: שוב – פגיעה באוכלוסייה חלשה שמחזיקה מדינה שלמה.

אראל מרגלית: נושא של שכר מינימום, את מתכוונת.

<נירית סעדון: כן.

<נירית סעדון: גם פנסיה הכניסו לנו לא מזמן.

<נירית סעדון: הכול על הגב שלנו.

<נירית סעדון: עצמאי שהצליח לשרוד עד היום ולשלם משכורות, ייפול עליו נטל וקושי נוסף.

<נירית סעדון: מה שיקרה הוא קיצוץ בשעות עבודה של עובדים או קיצוץ בכוח אדם או – גרוע מכל – פשיטת רגל של עסקים שהצליחו לשרוד עד היום, וכל תוספת תפיל אותם, ואז כולם הולכים הביתה; רק שהם ילכו ללשכה.

<נירית סעדון: לי אין אבטלה.

<נירית סעדון: במקום לייצר מקומות עבודה חדשים, מה שיקרה זה הרבה עובדים מפוטרים שיצעדו ללשכת התעסוקה או להשלמת הכנסה מסיבה פשוטה – המעסיק לא עמד בנטל.

<נירית סעדון: איפה החלק והאחריות של המדינה פה בכל הדבר המבורך והעצום הזה?

<נירית סעדון: היכן העזרה לעצמאים הקטנים שמדברים עליהם כל הזמן?

<נירית סעדון: אני שומעת הרבה מאוד ורוד בשולחן, אבל תכל'ס בשטח הרחוב קורס.

<נירית סעדון: הכי חשוב שהמדינה תלמד לכבד, להוקיר, לעודד ולהעריך אותנו ולדאוג לנו באמת.

<נירית סעדון: אחר כך נצפה שהאזרח אולי יתחיל לכבד עסקים קטנים ולפרגן להם.

<נירית סעדון: אני רואה את זה יום-יום בקופה, אני רואה את זה אצל לקוחות שנכנסים אלי - -

<לאה ורון: גברת סעדון, איזה עסק יש לך?

<נירית סעדון: לבעלי יש חנות טמבור, ולי יש חנות לכלי בית ומתנות ימי הולדת.

איילת נחמיאס ורבין: שני עצמאים.

<נירית סעדון: האמת היא שאני נאלצת להחזיק עובדים בגלל המצב של הבן שלי כי עכשיו עם כל הנטל החדש לא הייתי יכולה להחזיק אותם.

<נירית סעדון: אבל לפעמים אני הולכת הביתה בלי כסף כי העובדים האלה יקרים לי.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאמרתי קודם.

<נירית סעדון: אני עוזרת להם מעל ומעבר.

<נירית סעדון: אנחנו העסקים הקטנים נשמח לכל שינוי והבנה מצד הגורמים שיושבים פה בשולחן.

<נירית סעדון: עלו פה דברים שאני עם דמעות בעיניים.

<נירית סעדון: אני שומעת הכול, אבל בואו נתחיל ליישם את זה.

<נירית סעדון: אני ישבתי בשולחן הזה כבר כל כך הרבה פעמים – ברחוב לא מרגישים כלום.

<נירית סעדון: כל שינוי הוא מבורך, אבל הדבר החשוב באמת בהצעת החוק הזאת – שמי שלוקח את הצעת החוק הזאת, ומי שלוקח את הדבר הזה שיהיה בגובה העיניים כי הכול למעלה נראה מאוד ורוד, אבל בשטח אף אחד לא רואה אותנו ממטר.

<נירית סעדון: סליחה שאני משתמשת במילים של רחוב – אבל לא רואים אותנו ממטר.

<נירית סעדון: אנחנו שקופים.

<נירית סעדון: ושלא נגיע לאבטלה.

<נירית סעדון: תעזרו לנו הרבה לפני כן.

רועי פולקמן: נירית, תודה רבה על הדברים.

רועי פולקמן: נאחל לך הרבה בריאות.

אראל מרגלית: שיהיה בהצלחה.

<נירית סעדון: תודה.

רועי פולקמן: מיכאל רבזין, נציג החשבת הכללית, כמה מילים שיתוף הפעולה.

רועי פולקמן: בבקשה, בקצרה.

רועי פולקמן: אני גם רוצה לתת גם ליהודה בר-אור, יו"ר איגוד הגג של המוניות לדבר.

רועי פולקמן: בזה נסכם את הדיון היום.

<מיכאל רבזין: שלום רב.

<מיכאל רבזין: קודם כול אני רוצה לברך על היום הזה ועל כך שוועדת הכלכלה שמה דגש על העסקים הקטנים.

<מיכאל רבזין: אנחנו במשרד האוצר באגף החשב הכללי פועלים רבות לקידום העסקים הקטנים והבינוניים, ואנחנו עושים כמה פעולות בעיקר בתחום האשראי.

<מיכאל רבזין: זה התחום שקרוב יותר אלינו.

<מיכאל רבזין: אם זה קרן בערבות מדינה של כשישה מיליארד שקלים שנותנת כסף למטרה הזאת, ולפני חודשיים פרסמנו מכרז המשך לערבות מדינה כדי להכניס גם את הגופים המוסדיים שייתנו אשראי בתחום הזה ולנסות לשתף אותם בזה.

<מיכאל רבזין: יש קרן privet equity, שאליה התייחס רן.

<מיכאל רבזין: משרד האוצר שם מאתיים עשרים וחמישה מיליון שקלים שבאים למנף תשע מאות מיליון שקלים.

<מיכאל רבזין: אלה מטרות מאוד חשובות, ואנחנו תומכים בזה מכל הלב.

<אורי בארי: אני רק רוצה לציין שהלוואות בערבות מדינה נועדו לעסקים טובים, איכותיים, צומחים.

<אורי בארי: אין מי שנותן פתרון של הזדמנות שנייה לעסקים.

<אורי בארי: מי שקיבל מכה בדרך ורוצה להתקדם – קרן הלוואות בערבות מדינה חסומה בפניו.

<מיכאל רבזין: תנאי הסף כל כך קשים.

<קריאה: לעסק חדש אין שום ערבות מדינה.

<מיכאל רבזין: החשב הכללי מדבר כבר הרבה זמן על מוסר התשלומים, וההוראות הן לממוצע של ארבעים וחמישה ימי אשראי.

<מיכאל רבזין: הבעיה שאנחנו מכירים - -

אראל מרגלית: הוראות או ביצוע?

<מיכאל רבזין: הוראות - - -

רועי פולקמן: הבעיה היא שהמשרדים הם בסדר, אבל כל התאגידים הסטטוטוריים והחברות הבנות לא עומדים בזה.

רועי פולקמן: הבעיה היא לא משרדי הממשלה.

רועי פולקמן: גם התאחדות התעשיינים וגם ארגונים אחרים אמרו - - -

אראל מרגלית: אני מכיר כל מיני מכרזים של משרד הביטחון ששם זה המון זמן.

<מיכאל רבזין: הוא דיבר על תע"ש.

<מיכאל רבזין: כמה?

<מיכאל רבזין: שנתיים?

רועי פולקמן: אבל תע"ש זה לא משרד הביטחון.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להרחיב את זה.

רועי פולקמן: זה לא המשרדים עצמם.

רועי פולקמן: אתם נגעתם בטריטוריה הישירה והקלה יחסית מבחינתכם.

<מיכאל רבזין: זאת הטריטוריה שבה אנחנו יכולים.

<מיכאל רבזין: בשביל זה באה הצעת החוק שאתה מקדם.

<מיכאל רבזין: אנחנו תומכים בה כדי להכניס גם את החברות הממשלתיות וגם את הרשויות המקומיות שייתנו מימוני אשראי, לפי למה שנהוג בממשלה.

אראל מרגלית: רק הערה אחת.

אראל מרגלית: לגבי האשראי – 1% מהחברות במשק, עומד לרשותם תשע מאות מיליארד שקל אשראי.

אראל מרגלית: 98.5% משאר החברות – כולם ביחד – שישים ושישה מיליארד.

אראל מרגלית: יש מעשים טובים, אתם מתקדמים, אבל בגדול המשק הישראלי מוטה כולו לחברות הענק.

אראל מרגלית: חצי מזה זה הבנקים, חצי מזה זה המוסדיים, ותזכרו איפה היו התספורות הגדולות – לא בעסקים הקטנים; בעסקים הגדולים, בבורסה ובמקומות כאלה שהיו הפירמידה.

אראל מרגלית: אז בואו ניקח על עצמנו – ואני יודע שגם רועי וגם אחרים רוצים את זה: המוסדיים יהיו חייבים להיכנס.

אראל מרגלית: אי אפשר שרק הבנקים ייתנו את זה.

אראל מרגלית: יהיו חייבים לתת מסלולים גם לעסקים חדשים, ויכול להיות שהמסלולים האלה יצטרכו יותר ערבות מדינה או לעבוד עם גופים מסוימים.

אראל מרגלית: יש סקטורים שלמים שאין להם סיכוי לקבל אשראי.

אראל מרגלית: בעל מסעדה – גם אם הוא הצליח פעם-שלוש – אין לו סיכוי לקבל.

אראל מרגלית: לכן כל הכבוד על המעשים.

אראל מרגלית: גם רן קיויתי, אתם עושים דברים נהדרים.

אראל מרגלית: השיח בתוך משרד האוצר השתנה וגם במשרד הכלכלה השיח השתנה כבר בפעם שעברה, ורן הוביל אותו.

אראל מרגלית: אבל אנחנו מתקדמים בקצב מסוים, ואנחנו צריכים לזכור איפה אנחנו עומדים.

אראל מרגלית: חייבים לעשות קפיצת מדרגה הרבה יותר גדולה.

אראל מרגלית: עיקר המקומות שנפגעים הם דווקא בצפון ובדרום.

אראל מרגלית: תסתכלו גם על המרווח.

אראל מרגלית: אלי כהן אמר את זה יפה בריאיון שראיתי – כשאתה שם כסף בבנק תנסה לקבל ריבית.

אראל מרגלית: קשה מאוד.

אראל מרגלית: איך יכול להיות שארגוני האשראי לוקחים מאנשים 10%-9% ריבית היום, בשוק הריבית הנוכחי?

אראל מרגלית: עסקים שהם עסקים סבירים, לא שוק אפור.

אראל מרגלית: משהו פה לא מסתדר.

רועי פולקמן: זאת נקודה מאוד חשובה.

אראל מרגלית: מה שאנחנו מבקשים מבנק ישראל שלא נמצא פה – הבאנו לכאן את דודו זקן, והוא צייר לנו על הלוח את כל הדברים האלה.

אראל מרגלית: בסוף הראינו את זה.

אראל מרגלית: תתחילו למדוד את זה כמו שמודדים במדינות אחרות כדי שלא נצטרך לעשות מחקר.

אראל מרגלית: גם הבנקים הגדולים שעושים ימי עסקים קטנים נהדרים ושמים אחלה פרסומות בטלוויזיה.

אראל מרגלית: אבל לשאול מנהל סניף ממוצע כמה הוא מלווה באזור שלו לארבעה קילומטרים מסביבו?

אראל מרגלית: מעט מאוד.

רועי פולקמן: בעניין הזה נעשה הפרדת כרטיסי אשראי מהבנקים.

רועי פולקמן: בעניין זה אנחנו כן בתהליך של שינוי משמעותי.

רועי פולקמן: מיכאל, שמעת כאן קודם את הדיבור על רכש ממשלתי.

רועי פולקמן: בעניין הזה נעשו הרבה דברים חשובים מהצד שלכם, אבל כמו ששמעת מהשטח – ושמענו את זה מאוד מנירית בצורה ברורה – השטח לא מרגיש את זה.

רועי פולקמן: ראינו דוח מבקר המדינה שפורסם השבוע, ולמעשה, הוצאתם הנחיות, אבל לא היו לנו שיניים.

רועי פולקמן: עכשיו האתגר שלנו הוא שיהיו שיניים גם ברכש של משרד הביטחון שזאת סוגיה אחרת, כמו שאמר חבר הכנסת שלח.

רועי פולקמן: אנחנו מכירים את הקשיים, אבל יש הרבה רכש ממשלתי לא רק ממשרד הביטחון.

רועי פולקמן: הצעדים בשנתיים-שלוש האחרונות לא היו אפקטיביים.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לעשות שם שינוי.

רועי פולקמן: אנחנו נתעסק בזה כי יש שם רכש שלא מגיע סתם.

רועי פולקמן: גם אני חוויתי את זה בתור עוסק עצמאי.

רועי פולקמן: פשוט סתם משרדים נותנים תנאי סף שלא קשורים.

רועי פולקמן: זה לא חוסך כסף למשרד הממשלתי, אלא מחליטים שצריך שתעסיק חמישה-עשר או עשרים עובדים.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: ככה.

<דודי ברזילי: זה בחירת מכרז.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לסיים.

רועי פולקמן: דובר אחרון, ואני רוצה לסכם.

רועי פולקמן: הערה לעניין הזה.

רועי פולקמן: אני רוצה להגיע ליהודה מארגון המוניות ובזה נסיים.

<דוד שחף: אני מהתאחדות בוני הארץ.

<דוד שחף: רק מילה אחת על הרכש הממשלתי.

<דוד שחף: צריך לקרוא לזה לא רכש ממשלתי, אלא רכש ציבורי.

<דוד שחף: עם הרכש הממשלתי, לפי דעתנו, אין בעיה.

<דוד שחף: הבעיה היא ברכש הציבורי.

<דוד שחף: דהיינו כל הנושא של חברות ממשלתיות, כל הנושא של עיריות ותאגידים עירוניים – אם לא יסתכלו על כל המכלול – הוא צודק, אין לנו בעיה עם משרדי הממשלה.

<דוד שחף: אבל זה חלק קטן.

<דוד שחף: הממשלה מעבירה כספים לחברות ממשלתיות, ושם הכול תקוע.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: יהודה בר-אור, נציג איגוד המוניות, בבקשה.

<יהודה בר-אור: הגענו סוף-סוף לנהגי המוניות, והגיע הזמן שישמעו את המצוקה של נהגי המוניות שהם בתחתית העצמאים הקטנים.

<יהודה בר-אור: אני אומר את זה בצורה ברורה: אנחנו בתחתית.

<יהודה בר-אור: ארבעים וארבע אלף משפחות מתפרנסים היום בענף המוניות ונמצאים בתחתית הענף.

<יהודה בר-אור: אין לנו לא פנסיה, לא שום תנאים סוציאליים, ואף נהג מונית לא יכול לצאת לפנסיה בגיל 67.

<יהודה בר-אור: כולם עובדים עד גיל 80 ואפילו מגיעים עד 90.

<יהודה בר-אור: אנחנו מברכים את רועי כהן שהריץ את העניין הזה יחד איתכם בהתחלה.

<יהודה בר-אור: אבל פה יש מצב שבכל הסקטור של העצמאים אנחנו גם מעסיקים בתחנות הרבה עובדים; אנחנו גם נמצאים בתוך כל המערכת הזאת שנמצאת פה ומדובר עליה כבר הרבה.

<יהודה בר-אור: אני אתן דוגמה אותי.

<יהודה בר-אור: אני עובד כבר שלושים וחמש שנה.

<יהודה בר-אור: מאז שהשתחררתי עבדתי שנתיים בתעשייה האווירית כשכיר והרווחתי חמש מאות לירות, וכשדודי אמר לי לעבור למונית הרווחתי שלושת אלפים לירות במעבר הזה.

<יהודה בר-אור: זה קנה אותי, ולכן עזבתי את התעשייה האווירית.

<יהודה בר-אור: היום פועל בתעשייה האווירית שעובד שמונה-תשע שעות מרוויח פי שניים מעובד שהוא היום שכיר במדינה.

<יהודה בר-אור: המצב התהפך פה.

<יהודה בר-אור: העצמאי הקטן מרוויח פחות משכירים.

<יהודה בר-אור: זאת מגמה שאנחנו רואים אותה יותר ויותר מזמן לזמן.

<יהודה בר-אור: עכשיו אנחנו רואים את זה בגדול.

<יהודה בר-אור: כמאה וחמישים דוחות אמת שהגשנו על-ידי כלכלן בכיר למשרד האוצר, ועולה משם שאנחנו לא מגיעים בשמונה שעות עבודה לשכר ממוצע במשק.

<יהודה בר-אור: אנחנו צריכים לעבוד, ואין נהג מונית שעובד פחות משתים-עשרה שעות כדי להגיע לשכר ממוצע.

<יהודה בר-אור: איך הגענו למצב כזה ששכיר מרוויח יותר מעצמאי במדינה?

<יהודה בר-אור: איך אפשר להמשיך ולשלם את כל התשלומים מסביב?

<יהודה בר-אור: אין נהג מונית אחד שמחליף רכב ולא צריך לקחת הלוואה, כולל אני שהחלפתי עכשיו מכונית, והייתי צריך לקחת בשבילה הלוואה.

<יהודה בר-אור: ואני לא נמצא בתחתית, להפך – אני עוד מהזמנים שהרוויחו כסף בענף המוניות.

<יהודה בר-אור: אי אפשר להתפרנס ככה, הנטל עלינו מכל הכיוונים, והסטיגמה שנהג מונית מביא פרנסה בכבוד הביתה התנפצה.

<יהודה בר-אור: הגיע הזמן שכל האנשים פה יבינו שאנחנו לא יכולים להתפרנס בשמונה שעות עבודה, וייקחו אותנו ברצינות במערכת.

<יהודה בר-אור: המערכת הזאת שבונה את הפנסיה לעצמאים ואת התנאים הסוציאליים צריכה לקחת אותנו בחשבון כי לנו אין אפשרות להוציא שום נהג מונית בזמן לפנסיה.

<יהודה בר-אור: אנחנו רוצים שהדבר הזה יילקח בחשבון, והציבור יתחיל להבין את המציאות של ענף המוניות.

<יהודה בר-אור: תודה רבה.

רועי פולקמן: יהודה בר-אור, תודה על הדברים.

רועי פולקמן: אני יכול לספר לך שאתמול הייתי בבית חולים הדסה הר הצופים, ועצר אותי שם נהג מונית שסיפר לי שהוא עזב את ההייטק בגיל 55.

רועי פולקמן: זה דיון שלא פתחנו אותו היום – העסקים הקטנים כאפשרות להעסקת אנשים בגיל מבוגר יותר שמתקשים להשתלב אחר כך בשוק התעסוקה.

רועי פולקמן: הוא אמר לי שהוא עזב את ההייטק, הוא מהנדס תוכנה, לא הצליח למצוא עבודה בתחום שלו, ועכשיו הוא נוהג במונית.

רועי פולקמן: הוא סיפר לי קצת כמה זה קשה, והוא רוצה להקים אתר איך לאגד מוניות וכו'.

רועי פולקמן: אבל אין ספק שגם בזווית הזאת של אנשים בגילאים מבוגרים יותר שההזדמנות שלהם להיות עצמאים בתחום המוניות או בכל תחום אחר זה תחום שלם שנעסוק בו, וצריך לעסוק בו.

רועי פולקמן: על נושא המוניות דיברנו גם בעבר.

רועי פולקמן: יש כאן הסדרה גדולה שצריך לעשות, שינויים טכנולוגיים.

רועי פולקמן: צריך לעשות אותה יחד עם הארגונים היציגים שלכם, יחד עם משרד התחבורה.

רועי פולקמן: זה נוגע להרבה מאוד תחומים.

רועי פולקמן: רן, משפט סיום שלך ונסכם.

<רן קיויתי: הנושאים שעלו פה הם חשובים מאוד, רובם בטיפול שלנו.

<רן קיויתי: אין לנו סמכות ברובם כי רובם זה סמכות של משרדים אחרים.

<רן קיויתי: משרד הפנים הוא שאחראי על רישוי עסקים.

<רן קיויתי: הסוכנות לעסקים קטנים, גם אם תהיה במשרד ראש הממשלה, לא תהיה אחראית על הנושא הזה, אבל אנחנו פועלים מול המשרדים הרלוונטיים כדי לקדם את הנושאים האלה.

<רן קיויתי: כמה נקודות שעלו, והן לא עד הסוף נכונות, וחשוב שיהיו ברורות יותר.

<רן קיויתי: הנושא של רכש ממשלתי – כבר שנתיים יש הוראת תכ"מ שאנחנו עוקבים אחר המכרזים הממשלתיים.

<רן קיויתי: אנחנו עוברים על כל מכרז ובודקים את תנאי הסף.

<רן קיויתי: אין יותר תנאי סף לגודל.

<רן קיויתי: כשיש דבר כזה אנחנו פונים למשרד, והוא מבטל את זה.

רועי פולקמן: איך זה מתבטא בדוח מבקר המדינה?

<רן קיויתי: מבקר המדינה מתייחס בדיוק לנקודה הזאת - -

<רועי כהן: אבל הוא אומר משהו אחר.

<רן קיויתי: מה שאמרנו לדוח מבקר המדינה, וזה גם מה שהוא כתב, זה שאנחנו לא עוברים על כל המכרזים הציבוריים, וזה נכון.

<רן קיויתי: אין לנו סמכות מול רשויות מקומיות ומול גופים ממשלתיים - -

רועי פולקמן: זה לא רק רשויות מקומיות, זה תאגידים.

<רן קיויתי: אין לנו שם סמכות, ורוב הבעיות שיש בנושא של מכרזים הם לא במכרזים הממשלתיים - -

אראל מרגלית: אז תגיד את זה.

<רן קיויתי: בגלל זה אני מדבר.

<רן קיויתי: - - אלא במכרזים הציבוריים של גופים אחרים.

<רן קיויתי: הממשלה עשתה עבודה מאוד משמעותית, החשבת הכללית הובילה את זה.

<רן קיויתי: אנחנו מפקחים אחר הנושא הזה, ולכן חשוב להתמקד.

<רן קיויתי: הבעיה היא במכרזים של רכש ציבורי ולא בממשלה כאורגן.

רועי פולקמן: אנחנו מבקשים שתביאו הצעה איך להכניס את נושא הטיפול ברכש לחוק בתיאום עם החשבת הכללית; ושנית, לא ראיתי נתונים על שינוי משמעותי גם בתחום הרכש הממשלתי הישיר.

רועי פולקמן: אני לא רואה שבשנתיים האחרונות הייתה קפיצה ניכרת של מספר העסקים הקטנים.

רועי פולקמן: מהנתונים שאנחנו מכירים ממקומות אחרים, כנראה, גם לא היה שינוי.

רועי פולקמן: אז לא ברור לי, אם היו פיקוח והיו נהלים איך זה לא השתנה.

<רן קיויתי: כמו שאמר מר לוי, אין נתונים כאלה שאנחנו יכולים לעקוב אחריהם ולראות כמה עסקים - -

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כמה עסקים קטנים נכנסים למכרזי רכש?

רועי פולקמן: מה הבעיה לעקוב אחרי זה?

<רן קיויתי: אין לנו נתונים כאלה בכלל.

רועי פולקמן: למה?

<רן קיויתי: - - -

רועי פולקמן: טוב, נדבר על זה.

רועי פולקמן: אני תמה בעניין הזה.

<דודי ברזילי: לחייב את הממשלה להוציא 5% - -

רועי פולקמן: אני תמה קצת על העניין הזה.

<רן קיויתי: רק רציתי למקד את הדיון כי בסופו של דבר כשמדברים על זה חשוב להבין שיש הבדל בין רכש ממשלתי לרכש ציבורי.

<רן קיויתי: בעניין הקרן בערבות מדינה – שינינו את התנאים בשנים האחרונות בצורה ניכרת.

<רן קיויתי: העלינו את הערבות לעסקים חדשים ל-85%; ערבות מדינה בהלוואות – יותר מ-10% מהלוואות בקרן בערבות מדינה הם דווקא לעסקים חדשים; מעבר לזה גם דיברו על מסעדות – יותר מ-10% ממי שמקבל הלוואות בקרן לערבות מדינה זה מסעדות.

<רן קיויתי: זה תחום מאוד נפוץ.

<רן קיויתי: יש לנו רשתות שהן כולן זכיינים, עסקים קטנים, וכמעט כל מסעדה קמה באמצעות ערבות מדינה.

<רן קיויתי: הדיפולט בקרן בערבות מדינה עומד על 7%.

<קריאה: יש מסעדות בודדות שקיבלו או רק רשתות?

<רן קיויתי: גם מסעדות בודדות, לא רק רשתות.

<רועי כהן: גם המילה "רשתות" זה בדיוק אומר – המקום של רפי שפתח מסעדה לא יקבל ממך הלוואה.

<רועי כהן: אני בטוח.

<רן קיויתי: הייתי במסעדה של בחור ערבי בן 19 בנצרת שקיבל הלוואה בקרן לערבות מדינה לפתיחת מסעדה.

<רן קיויתי: הוא גם בחור צעיר וגם ערבי וגם מסעדה.

<קריאה: אז הוא בר-מזל.

<קריאה: וגם חריג.

<קריאה: הוא, כנראה, חריג.

רועי פולקמן: רן, אנחנו צריכים לסיים.

<קריאה: כמה הדיפולט?

<רן קיויתי: הדיפולט, אחוז אי ההחזר בקרן לערבות מדינה עומד על 7%.

<רן קיויתי: רק להבין שאחוז אי החזר במערכת הבנקאית להלוואות בנקאיות לעסקים קטנים ובינוניים עומדת על פחות מ-0.8%.

<רן קיויתי: הם באמת לא נותנים לעסקים בסיכון.

<רן קיויתי: זה לא נתון באוויר.

<רן קיויתי: זה אחוז הדיפולט בפועל של הקרן בערבות מדינה.

<רן קיויתי: אחוז אי ההחזר הוא 7%, וזה אומר שהקרן הזאת נותנת הלוואות לעסקים בסיכון, אחרת אין מצב שהיינו מגיעים לאחוז אי החזר של 7%.

אראל מרגלית: זה בדיוק העניין, רן.

אראל מרגלית: אתה צריך לעזור לנו לעזור לך.

אראל מרגלית: חלק מהתהליך הזה הוא תהליך ממשלתי רחב יותר מעבר למשרד אחד.

אראל מרגלית: אני רואה מצב שהסמכויות שלך הרבה יותר גדולות.

אראל מרגלית: כשאמרתי שקלינטון העביר את הרשות לעסקים קטנים לבית הלבן התכוונתי שהוא נתן להם סמכויות על פני משרדים.

אראל מרגלית: בדיוק הייתי שם עכשיו.

אראל מרגלית: זה עדיף.

אראל מרגלית: כלומר כשאנחנו מדברים על one stop shop – מי יעשה את זה?

אראל מרגלית: מישהו ממשרד הפנים יעשה את זה?

אראל מרגלית: מישהו מהמשרד שלך יצטרך לעשות את זה.

אראל מרגלית: אנשים שהם minded, והם יכולים לתכלל את הבקשות הממשלתיות.

אראל מרגלית: חלק גדול מהמעבר שאנחנו צריכים לעשות בשנים הקרובות זה לתת לכם הרבה יותר עוצמה במשק.

אראל מרגלית: כשאנחנו מבקשים שהממשלה תתעסק עם העסק – אתם רואים את נקודת המבט של העסק.

רועי פולקמן: תודה.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לסיים.

<אירוס הומינר: יש כאן ייצוג גדול מאוד של משרד הכלכלה, ואני עובדת במשרד העלייה והקליטה במחוז חיפה והצפון.

<אירוס הומינר: יש לנו אגף ליזמות עסקית.

<אירוס הומינר: אנחנו מדברים על פלח אוכלוסייה של עולים חדשים.

<אירוס הומינר: בשנתיים האחרונות קיבלו ארבע מאות ושישה עשר עולים חדשים שמקבלים טיפול.

<אירוס הומינר: זאת אומרת אנחנו לא רק מטפלים בהם כשהם מגיעים לארץ - -

רועי פולקמן: בסדר גמור.

<אירוס הומינר: - - הטיפול מתחיל כבר בחו"ל.

<אירוס הומינר: אנחנו לא מתנגדים לחוק, אבל הנושא הזה של קליטת עלייה עם האיחוד הזה חייב להישאר במשרד העלייה והקליטה.

רועי פולקמן: זה מאוד מבורך.

רועי פולקמן: יש היום גם דיון בוועדת העלייה והקליטה על נושא של עסקים של עולים.

רועי פולקמן: יש הרבה גורמים שמתעסקים בזה בעוד הרבה מקומות.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להשקיע את תשומת הלב – ותמיד הטיעון יהיה שמדברים ומדברים ולא עושים, ולכן המבחן הוא, כמובן, בעשייה.

רועי פולקמן: אני רוצה להודות שוב לחבר הכנסת איתן כבל.

רועי פולקמן: אני ביקשתי ממנו שנקים ועדת משנה מיוחדת שתתעסק באופן קבוע בנושא העסקים הקטנים, והוא נענה לבקשתי בעניין הזה, כולל העיסוק בחוק העסקים - -

<רועי כהן: יפה.

<רועי כהן: זאת גם בשורה.

אראל מרגלית: זאת ועדה שתהיה משותפת לוועדת כספים ולוועדת - -

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: זאת ועדת משנה של ועדת הכלכלה שביקשתי להקים בוועדת הכלכלה בעניין הזה.

<קריאה: מתי תוקם הוועדה הזאת?

אראל מרגלית: רצוי שתהיה גם בוועדת כספים ועדת משנה.

רועי פולקמן: לא, בדרך כלל נושא העסקים הקטנים מרוכז בוועדת הכלכלה.

אראל מרגלית: בפעם האחרונה היא הייתה בוועדת הכספים.

<לאה ורון: כן, אבל זה לא נכון.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: היה דיון בקואליציה על זה בהקשר אחר ודיברנו שהוועדה תוקם כאן.

<רועי כהן: אבל זאת בשורה?

<רועי כהן: אתה יכול להגיד שמקימים בתוך ועדת הכלכלה?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: זה ייעשה בימים הקרובים.

רועי פולקמן: אנחנו פשוט עסוקים בדיוני התקציב.

<רועי כהן: מי יעמוד בראשה?

רועי פולקמן: אני הצעתי את עצמי לעמוד בראשה, וכרגע ההסכמות, אבל כמובן הוועדה תצטרך לקבל ולהחליט בעניין הזה.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר משהו ספציפית על החוק שעליו קיימנו את הדיון: הוועדה תפנה לפיקוח תקציבי במרכז המחקר והמידע של הכנסת כדי לבקש עוד הצעות אופרטיביות לחוק.

רועי פולקמן: אמרו את זה כאן לא מעט – זה לא מספיק לנו מה שיש כרגע בחוק כדי להעביר אותו כמו שהוא.

רועי פולקמן: חלק מהדברים הוזכרו במסמך שהועבר לנו, אבל אנחנו מתכוונים להרחיב.

רועי פולקמן: אני אומר שוב, ואמר את זה יפה רועי כהן בהתחלה – אנחנו צריכים כאן רגל מסיימת.

רועי פולקמן: יהיו לנו לא מעט חוקים שנקדם.

רועי פולקמן: כל הנוכחים שנמצאים כאן היום, וכמובן, שותפי ליום העסקים הקטנים חבר הכנסת אראל מרגלית - -

<לאה ורון: מר עמי צדיק שעומד בראש המחלקה יושב כאן.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: תעבירו לנו נקודות.

רועי פולקמן: אנחנו נחושים להעביר דברים אופרטיביים.

רועי פולקמן: אני לא יודע אם נצליח בכול, אבל אם נעשה משהו בעניין הזה אז הצלחנו.

רועי פולקמן: תודה רבה, חברים, על השתתפותכם היום.

רועי פולקמן: הישיבה נעולה.