ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 139, 2015-11-03 15:00

משה גפני: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את דורית סלינגר, הממונה על שוק ההון, את שרגא ברוש, נשיא התאחדות התעשיינים, ואבי ניסנקורן, יושב-ראש ההסתדרות הכללית החדשה.

משה גפני: אנחנו עוסקים בנושא של ייעוץ פנסיוני ושיווק פנסיוני.

משה גפני: אני לא הולך להיכנס בדיון הזה לחוק.

משה גפני: אנחנו נתכנסנו כאן בעיקר – העלה שרגא ברוש בדיון על הנושא של הסעיף הזה, שאפשר להגיע להסכמה עם נציג ההסתדרות, עם ישוב-ראש ההסתדרות ועם הממונה על שוק ההון.

משה גפני: הם התקשרו אליי לומר לי, שהם הגיעו להסכמה.

משה גפני: אני לא יודע אם זה פותר את כל החוק או רק חלק ממנו – נראה לאחר מכן, אבל הם הגיעו להסכמה, והם רוצים לעשות חתימה על ההסכם.

משה גפני: הם רוצים שאני אהיה שותף לזה.

משה גפני: אז עשיתי חשבון, מה זה, אהיה שותף.

משה גפני: אני לא איש לבד.

משה גפני: אני מעדיף לעשות את זה במסגרת הוועדה כולה.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שאדוני ידע שאם לא יסתדרו עם ההסתדרות, לא תצליח לגייס רוב בוועדה?

<שרגא ברוש: חשיבות ההסתדרות לא מוטלת בספק.

מכלוף מיקי זוהר: רק שאלתי.

מכלוף מיקי זוהר: ..

מיכל בירן: אני בדיוק חוזרת מגרמניה.

מיכל בירן: שם קוראים להסתדרות ולמעסיקים social partners – זה השותפים החברתיים.

מיכל בירן: הלוואי שזה יהיה כך גם בישראל.

משה גפני: על כל פנים, אני מבקש, אם אפשר להציג את ההסכם, אבל נעשה את זה באופן מסודר.

משה גפני: אאפשר גם מהחברים לדבר על העניין הזה.

משה גפני: קודם אבקש משרגא ברוש, שהעלה את ההצעה פה בישיבה, ולאחר מכן אבקש שכל השלושה ידברו על העניין הזה, ונראה עם מה אנחנו נשארים ועל מה אתם חותמים – אנחנו לא חותמים.

משה גפני: שרגא, בבקשה.

<שרגא ברוש: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ידידי עמיתי יושב-ראש ההסתדרות, דורית, האחראית על שוק ההון.

<שרגא ברוש: אמרתי אז, ואני אומר את זה כבר שנים ארוכות מאוד, להערכתי - למעלה מ-11 שנה: אנחנו לא האויבים של העובדים.

<שרגא ברוש: בדיוק ההפך.

<שרגא ברוש: אנחנו שותפים והם שותפים.

<שרגא ברוש: אין שום סיכוי שהייתי בא היום לירושלים, לוועדה החשובה הזאת, אם הייתי יודע שאני צריך לשבת במפעל, ולשמור על העובדים שיעבדו.

<שרגא ברוש: היות שאני משוכנע, שהם עושים הכי טוב שהם יכולים כדי שהעסק יצליח, שחרר אותי לבוא לפה.

<שרגא ברוש: האמירה הזאת נשמעת קלת דעת ולא אחראית, ולכן כשאמרתי בישיבה הקודמת: אנחנו יודעים לשבת עם ההסתדרות, ואני מבטיח לכם שנגיע להסכם – זה פשוט כי יש לי הסכם ארוך עם ההסתדרות.

<שרגא ברוש: אנחנו נכנסים לחדר, ואנחנו לא יוצאים ממנו עד שאנחנו לא מגיעים להסכם, כזה או אחר.

<שרגא ברוש: וזה עבד שנים ארוכות עם היושב-ראש הקודם.

<שרגא ברוש: אני שמח מאוד שזה עובד בשנה הנוכחית שאני בתפקיד עם היושב-ראש הנוכחי.

<שרגא ברוש: זה ימשיך לעבוד הלאה, כי זו טובת המשק, זו טובת העובדים וזה טובת המעסיקים, ולכן ההסכם שהגענו אליו מקפל בתוכו את טובת העובדים, את יכולת המעסיקים, את טובת המשק.

<שרגא ברוש: אני שמח שזה מורכב, וצריך לדעת, אדוני היושב-ראש, שזה נעשה בתיאום כל הגורמים – גם יועצי הביטוח, גם סוכני הביטוח, גם חברות הביטוח.

<שרגא ברוש: יש, תודה לאל, מספיק שהנושא הזה נוגע להם.

<שרגא ברוש: אני גם חייב לומר, שלא כל אחד קיבל את מלוא תאוותו בידו, אבל אי-אפשר שכולם יקבלו את מלוא תאוותם – זה טבע הדברים.

<שרגא ברוש: לכן אנחנו חיים בפשרות, אבל הפשרה הזאת היא טובה למשק, טובה לעובדים, טובה לנו, ואני מאוד מודה לך, אדוני, שאפשרת את פסק הזמן הזה כדי להגיע לזה.

<שרגא ברוש: זה לא מובן מאליו בעיניי, אף פעם לא, ואני מודה לחברי הוועדה, ומאוד אשמח אם תאשרו אחרי שנחתום את ההסכם הזה בפרוצדורה כזו או אחרת, אבל תקבלו אותו.

<שרגא ברוש: תודה.

מיקי לוי: אבקש לשמוע למה הגיעו.

משה גפני: שנייה.

<שרגא ברוש: מאיפה אני יודע?

<שרגא ברוש: אבי אמר לי: תחתום – חתמתי, ונגמר.

<שרגא ברוש: אני יודע למה הגענו?

משה גפני: אבי ניסנקורן, בבקשה.

משה גפני: זה ההסכם?

משה גפני: אנחנו יכולים להפיץ אותו, נכון?

משה גפני: כן.

משה גפני: בבקשה.

<אבי ניסנקורן: אני מצטרף לדברים החמים של שרגא.

<אבי ניסנקורן: אני מסכים ב-100% שהדרך של גל ההסכמות בין המעסיקים לעובדים זו דרך המלך, זה מה שצריך ללוות את יחסי העבודה באופן כללי.

<אבי ניסנקורן: השבוע היו לנו שלוש הצלחות כאלה: גם שכר המינימום, שאושר בוועדת שרים לחקיקה, וגם התיקון- - -

משה גפני: אושר בטרומית בראשונה במליאה.

<אבי ניסנקורן: וגם התיקון לחופשה שנתית, הוספת שני הימים, שחתמנו על הסכם, וגם ההסכם הזה.

<אבי ניסנקורן: אז באמת אנחנו נרים פה עבודה משותפת לטובת המשק, לטובת העובדים.

<אבי ניסנקורן: הדבר השני, אני מאוד-מאוד מודה לדורית על העזרה- - -

משה גפני: דורית – הכוונה לדורית סלינגר, הממונה על שוק ההון.

<אבי ניסנקורן: קודם כל, על היוזמה של הנושא הזה.

<אבי ניסנקורן: היא ממונה על זכויות העמיתים, ועושה את עבודתה בצורה נפלאה.

<אבי ניסנקורן: עשינו פה את האיזונים הנכונים בין הרגולטור לבין העובדים והמעסיקים.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שההסכם הוא טוב מאוד – לא סתם טוב – ואני לא יודע מי מפרט.

משה גפני: דורית, את תפרטי?

<דורית סלינגר: כן.

<אבי ניסנקורן: אז בזה אסיים.

<אבי ניסנקורן: תודה רבה לחברי הוועדה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: דורית סלינגר, בבקשה.

<דורית סלינגר: כולם שמחים, אז גם אני שמחה.

<דורית סלינגר: שרגא שאל אותי לפני כן: מה שלומי?

<דורית סלינגר: אמרתי: מצוין.

<דורית סלינגר: אמר לי: מצוין?

<דורית סלינגר: אצלי לא כל כך.

<דורית סלינגר: אנחנו שמחים שבהצעת החוק שהצענו, הבאנו אתכם לשוחח יחד, להגיע לגמירות דעת.

<דורית סלינגר: אני חושבת שסך הכול כל הפעילות הזאת נועדה לטובת העובד עצמו, הוזלת העלויות שלו והגדלת החיסכון הפנסיוניות, אם לתת לו חופש בחירה וזכויות בחירה, למי שיבחר לעשות את הדבר הזה.

<דורית סלינגר: אתחיל בסעיפים שיש בהסכם שהגיעו לשכת התיאום של הארגונים ושל ההסתדרות.

<דורית סלינגר: זה הסכם ביניהם.

<דורית סלינגר: הדברים האלה יגובשו לחוק עצמו, שמובא במסגרת חוק ההסדרים.

<דורית סלינגר: הסעיף הראשון, עליו לא היו עוררין – הזכות לבחור סוכן.

<דורית סלינגר: זה נשאר כמו שזה היה.

<דורית סלינגר: על הסעיף הזה לא היו כל עוררין.

<דורית סלינגר: יש נושא נוסף – החוק עצמו מתייחס לאפשרות תשלום מסוכן רק מיצרן או מלקוח למעט רשימת תשלומים מסוימת שתותר, והיא לא קשורה למוצר הפנסיוני, והיא תפורט בחוזר שלנו.

<דורית סלינגר: היה דיון, על מה מותר לשלם ועל מה לא.

<דורית סלינגר: בעיקרון, על כל מה שקשור למוצר הפנסיוני, אין תשלום נוסף מלקוח.

<דורית סלינגר: כל מה שזה שירותים נוספים, שלא קשורים למוצר הפנסיוני, עליו יהיה מותר לגבות לתשלום נוסף.

<דורית סלינגר: הדבר השלישי הוא נושא התפעול והשיווק, נושא שעורר פה הרבה הדים בישיבה האחרונה.

<דורית סלינגר: לא יינתן לבצע שיווק ותפעול על-ידי סוכן, כלומר סוכן לא יהיה אותו גורם שנותן שירותי תפעול למעסיק למעט אם – זה תנאים מצטברים – הוא מקבל על זה תשלום של 10.5 ₪ צמוד למדד, או 0.6% מסך ההפקדות של העובד - הגבוה מבין השניים; וכן שזה נועד לטובת בחירת תוכנית על-פי מכרז שיבצע או הארגון היציג או המעסיק עצמו, כלומר כדי לשלם את עלויות התפעול האלה ישירות מהמעסיק לטובת המתפעל לא דרך דמי הניהול של העובד, יצטרך לבצע מכרז על-פי עקרונות שאותם אנחנו נפרט בחוזר בזמן הקרוב.

<דורית סלינגר: זו הצורה שבה אנחנו מאפשרים לאותם שירותי תפעול שנדרשים, כנראה, למעסיקים, אבל בתנאי שאנחנו יודעים שנטרלנו פה כל ניגוד עניינים – אחד, בתשלום, שאנחנו מקווים שהוא כלכלי, כלומר לפי בחינות שלנו, ודבר שני, זה שני תנאים מצטברים, שאותו מעסיק בחר בתוכנית הפנסיונית באמצעות מכרז, שהוא על-פי קריטריונים אובייקטיביים.

עמר בר-לב: 0.6% ממה זה?

<דורית סלינגר: מההפקדות השוטפות של העובד.

עמר בר-לב: אז זה יוצא ששוב יש לו אינטרס, מהפקדות.

<דורית סלינגר: לגבי הגבוה מבין השניים.

מיכל בירן: אבל כמה זה יוצא- - -

<דורית סלינגר: שנייה.

<דורית סלינגר: 10.5 שקלים מתוך שכר מינימום של 5,000 ₪ זה יותר מאשר 0.6%.

<דורית סלינגר: זה נושא אחד.

<דורית סלינגר: אני רוצה לפרט עוד נושא שהוא מאוד משמעותי בהסדר הזה.

<דורית סלינגר: יש העובדים הקיימים, הבנק הקיים.

<דורית סלינגר: הבנק הקיים כבר משלם דמי ניהול שלוקחים בחשבון את אותו סבסוד של המעסיק.

<דורית סלינגר: לכן ההסכמה בין המעסיקים לבין ההסתדרות וכיוצא בזאת, שזה יירד בצורה מיידית במלואו מדמי הניהול שמשלם העובד שכבר התקשר עם הסוכן ועם חברת הביטוח באותו הסכם פנסיוני.

מיכל בירן: אבל דורית, העניין אף פעם לא היה המחיר האמתי של התפעול אלא זה שבגלל ניגוד העניינים נמכרו לאנשים פוליסות ודמי ניהול יקרים.

מיכל בירן: עכשיו השאלה, האם זה גם איכשהו – יינתן פתרון רטרואקטיבי?

<דורית סלינגר: נתנו על זה את הדעת, כי אמרתי ששיווק ותפעול יחד – שנייה.

<דורית סלינגר: יש מכרז.

<דורית סלינגר: יהיה מכרז של מעסיק על-פי תנאים ברורים ואובייקטיביים לכול.

<דורית סלינגר: אנחנו נוציא לגביו חוזר בזמן הקרוב.

מיכל בירן: שיחול גם על אנשים שיש להם כרגע פוליסה.

<דורית סלינגר: חוזר הוא לגבי קדימה.

<דורית סלינגר: מי שאחורנית - אנחנו לא מפרקים את המועדון לגמרי, אבל הוא מקבל – מופקדים לטובת חשבונו, אותו פער שמשלם המעסיק מהיום והלאה.

<דורית סלינגר: לי יש תוכנית פנסיונית אצל שרגא.

<דורית סלינגר: ממני גבו דמי ניהול יחסית גבוהים, כי הם מסבסדים גם את עלויות התפעול שלו, למרות שהוא לא ביקש את הדבר הזה.

<דורית סלינגר: לגבי ההפקדות הבאות שלי, יורד לי מדמי הניהול אותו שיעור של 10.5 שקלים או 0.6% - הגבוה מבין השניים – מיתוסף לחשבון שלי.

<דורית סלינגר: כלומר אני משלמת פחות- - -

מיכל בירן: עדיף מכלום.

<דורית סלינגר: זה לא הנושא.

מיכל בירן: העלויות הגדולות לא היו ה-10 שקלים שעולה התפעול; העלויות הגדולות היו שאדם שילם עוד 100,000 שקל לאורך חייו, לדמי ניהול, שבאופן עקיף סבסדו- - -

<דורית סלינגר: חברת הכנסת בירן, אנחנו מביאים סט צעדים אחד.

<דורית סלינגר: זה לא פותר את כל הבעיה.

<דורית סלינגר: יש לנו סט צעדים נוסף, שהוא לא נושא הדיונים כאן כרגע.

<דורית סלינגר: לנושא הדיון שהעלינו כאן, שזה ניגוד העניינים שיש והסבסוד של העובד את המעסיק – אותו אנחנו פותרים.

<דורית סלינגר: כיצד – אנחנו אומרים: את ניגוד העניינים הזה אנחנו מנטרלים על-ידי אותה חובת מכרז ותשלום של מעסיק של ערכים שאנחנו חושבים שהם כלכליים, פחות או יותר.

<דורית סלינגר: אני לא רוצה לומר שזו עלות התפעול.

<דורית סלינגר: עלות התפעול – אני מכירה אותה גם ב-15, גם ב-20 וגם ב-30 שקלים.

<דורית סלינגר: זה ההסכם שנוצר.

<דורית סלינגר: כן, זה יותר טוב מכלום.

<דורית סלינגר: האם הוא מחזיר אחורנית – לא.

<דורית סלינגר: הוא לא מחזיר אחורנית.

<דורית סלינגר: האם קדימה תהיה אפשרות אחרת לעובד הזה – כן – אחת, כי במכרז הבא ששרגא יעשה, והוא יגיע לתנאים המיטביים, אותו עובד מבעבר יכול לעבור אליו אם הוא רוצה בזה, וגם אופציות אחרות שאנחנו עומדים לעשות אותן.

<דורית סלינגר: זה הנושא של תפעול ושיווק.

<דורית סלינגר: הנושא האחרון היה חובת מתן וייעוץ.

<דורית סלינגר: אנחנו אמרנו שאלה שלא יודעים לשאול - המעסיק יחליט עבורם באותה ברירת מחדל שתיקבע באמצעות מכרז.

<דורית סלינגר: אלה שבכל זאת יודעים לשאול, והם יודעים מה הם רוצים, והם החליטו לאן הם רוצים לפנות, אנחנו ביקשנו להתיר להם את אפיק השיווק הישיר לאותה קרן שהם בחרו אותה.

<דורית סלינגר: עלה החשש כאן, שיכול להיות שאותו זה שאנחנו חושבים שהוא יודע לשאול, יהיה מוטה מכל מיני מניעים של פרסומת ושיווק אחרים, שאנחנו כן מודעים ולא מודעים, ואולי בהצטרפות הזאת ייווצרו מחדלים או כשלים שלא חשבנו עליהם.

<דורית סלינגר: לכן אנחנו אומרים: כשאתה חושב שאתה יודע שאתה רוצה – ומתקשר לגוף המוסדי שאתה רוצה להצטרף אליו, אתה ביקשת להצטרף.

<דורית סלינגר: הוא שולח לך טופס הצטרפות, שבו הוא אומר לך: נא סמן תשובות לשלוש שאלות: 1.

<דורית סלינגר: האם אתה מקרן ותיקה, וזאת כדי שלא תיווצר טעות, שמישהו מקרן ותיקה, שהיא מוגנת כידוע, יבוא לקרן פנסיה שאין לה אותה הגנה, בלי משים דעת; 2.

<דורית סלינגר: האם יש לך מקדם מובטח, כי אם יש לך מקדם מובטח, ואתה עכשיו הולך למקום שאין בו מקדם מובטח - שלא תעשה טעות; 3.

<דורית סלינגר: האם יש החרגות שונות רפואיות שיש לך היום כדי שלא תיווצר פה טעות.

<דורית סלינגר: במקרה שאחת משלוש השאלות האלה או שלושתן מסומנות, אותו פרט הולך לתהליך שיווק וייעוץ מלא.

<דורית סלינגר: אי-אפשר לעשות לו צירוף ישיר.

<דורית סלינגר: שלושת הפרמטרים שחששנו מהם זה הנושא של מישהו שמבוטח היום בקרן ותיקה, והוא מוגן – יש לו כספי סיוע, יש הסדרים מיטביים לאותם מבוטחים בקרנות הפנסיה הוותיקות.

<דורית סלינגר: אם יש לו מקדם מובטח כלשהו - יכול להיות שהוא לא נותן כלום, אבל אנחנו אומרים לו: אתה עובר לייעוץ.

<דורית סלינגר: או היום יש החרגות בגלל מצב בריאותי כזה או אחר, אז אנחנו אומרים: צריך להיות זהיר.

<דורית סלינגר: יכול להיות שאין בעיה במעבר לקרן הפנסיה החדשה שאתה רוצה לעבור אליה, ויכול להיות שיש בעיה.

<דורית סלינגר: לכן אתה עובר לתהליך ייעוץ מלא.

<דורית סלינגר: אז אנחנו נותנים פה גם את האפשרות למי שאין לו - ויש כאלה, שהם לא מקרן ותיקה, ויש כאלה שאין להם מקדם מובטח, ויש כאלה שאין להם החרגות, והוא רק התקבל למקום עבודה לפני שנה, ויש לו קרן פנסיה אחת, והוא רוצה לעשות ניוד לקרן פנסיה אחרת.

<דורית סלינגר: אנחנו נותנים לו האופציה לעשות את זה בצורה ישירה, ולהוזיל את העלויות שלו.

<דורית סלינגר: אלה הסיכומים.

<דורית סלינגר: יש כאלה שחוששים יותר, יש שחוששים פחות, אבל אנחנו מגיעים למכנה משותף של כלל החששות.

<דורית סלינגר: נותן אפשרות למעסיק להמשיך לעבוד עם תפעול, אבל כשאנחנו מנטרלים את נושא ניגודי העניינים.

<דורית סלינגר: האם זו הרפורמה היחידה שיש לנו – לא, אבל בנושא השיווק וההפצה, התשובה היא כן.

<דורית סלינגר: אני מברכת על ההסכמה ביניכם, על ז שיכולנו להיות גורם שמאיץ – הרמנו כדור, ואתם לקחתם אותו.

<דורית סלינגר: אני מברכת על זה.

<דורית סלינגר: ואני חושבת שבסך הכול ההסדר הכולל שמוצע כאן, ושיעוגן בחוק, נותן פתרונות לנושאים שעלו בדיון הקודם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני בכל מקרה תמיד בעד דיאלוג, בעד זה שאם אפשר להגיע לפתרונות שבין המעסיקים לבין העובדים - במקרה הזה שרגא ברוש ואבי ניסנקורן, ועם ברכה שלך, דורית סלינגר – אני חושב שזה דבר שראוי לברכה.

משה גפני: אני יודע שעוד רבה הדרך, ויש לנו עוד הרבה עבודה, אבל ההסכמה הזאת היא פתח גם לטובת העובדים, גם לטובת הוזלת המחירים בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו בוועדה נתמוך בעניין הזה ונעשה מה שאפשר כדי לסייע בקידום הנושאים שאת פירטת אותם בהרחבה, ושהגיעו להסכמה.

משה גפני: אריה אברמוביץ, נשיא לשכת סוכני הביטוח, בקצרה.

<אריה אברמוביץ: צהריים טובים.

<אריה אברמוביץ: מכובדיי, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת, שרגא ברוש, אבי ניסנקורן.

<אריה אברמוביץ: קודם כל, אני שמח שהצטרפתם לדיון.

<אריה אברמוביץ: יכול להיות שאחרת לא היינו מגיעים ליום הזה, כי רפורמה שארבע שנים עובדים עליה, ואנחנו, ואתם לא הייתם שותפים לה – יכול להיות שהכול היה נפתר קודם, אבל טוב שהגענו ליום הזה.

<אריה אברמוביץ: אבל מכיוון שאנחנו אלה שנצטרך לבצע את העבודה בשטח, יש לנו גם כמה תהיות וגם כמה שאלות לגבי המעשיות של הרפורמה הזאת, ואני רוצה להעלות אותן.

<אריה אברמוביץ: אני מדבר בעיקר וקודם כל על הנושא של מתן הייעוץ.

<אריה אברמוביץ: אם כולנו מסכימים שעובד ומבוטח חייב לעבור ייעוץ, אני לא מבין, למה רוצים לפטור אותו דווקא בגוף המוסדי מלקבל את הייעוץ.

<אריה אברמוביץ: זו השאלה הראשונה שלי.

<אריה אברמוביץ: והשאלה השנייה – איך בכלל אנחנו פה מעלים על דעתנו, ותאמינו לי – אני כמעט 40 שנה בביטוח – שלקוח יודע אם יש לו פוליסה עם מקדם קצבה מובטח או לא מקדם קצבה מובטח.

<אריה אברמוביץ: דורית מחייכת, אבל אני זוכר את השיחות בינינו, שהיא טענה בפניי שהציבור הוא הדיוט ולא מבין, ולכן צריך לתת לו ייעוץ.

<אריה אברמוביץ: אז איפה הייעוץ?

<אריה אברמוביץ: אם היו אומרים: אין בעיה.

<אריה אברמוביץ: כמו שאנחנו היום, כשצריכים לעשות למבוטח פוליסה חדשה - נכנסים למסלקה, עושים עבורו מה שנקרא פישינג , בודקים מה יש לאותו לקוח, ולפי זה מחליטים איזה סוג פוליסה יש לו, האם יש לו פנסיה בקרן ותיקה, האם יש לו ביטוח מנהלים עם מקדם קצבה מובטח או כל הדברים האלה, ואז, אם אנחנו מגלים שבאמת לעובד הזה אין שום דבר – אין שום בעיה לא לתת לו ייעוץ.

<אריה אברמוביץ: הצעתי את הנושא הזה גם לפיקוח, ועד היום לא חזרו אליי עם תשובה.

<אריה אברמוביץ: אני חושב שמאוד-מאוד פשוט לבדוק היום.

<אריה אברמוביץ: לשם כך קיימת המסלקה.

<אריה אברמוביץ: כמו שאנחנו מחויבים היום להיכנס למסלקה, ולבדוק האם לעובד יש משהו או אין משהו – אני חושב שצריך לחייב גם את הגופים המוסדיים.

<אריה אברמוביץ: אני לא רוצה סיבה לפטור דווקא את הגופים המוסדיים מהנושא הזה.

<אריה אברמוביץ: לגבי הנושא שכל עובד יכול לבחור את הסוכן שלו – אנחנו תומכים בזה בריש גלי.

<אריה אברמוביץ: אנחנו תמכנו בזה גם בעבר, ואנחנו תומכים בזה גם עכשיו.

<אריה אברמוביץ: לגבי הנושא של תפעול ושיווק, אציין בגדול, ואחר כך יובל, יושב-ראש הוועדה אצלי, ירחיב מעט.

<אריה אברמוביץ: אנחנו עדיין לא מבינים, ואנחנו גם הצענו- - -

משה גפני: אבל ההסכם הזה מקובל עליכם, או יש לכם בעיה גם עם ההסכם?

<אריה אברמוביץ: הוא מקובל עלינו – אם אנחנו מדברים עכשיו על חובת הייעוץ, בסעיף 5 בהסכם, אנחנו מבקשים שיוסף פה להסכם, שהגוף המוסדי יצטרך לבדוק, כמונו במסלקה, יעשה פישינג, מה שנקרא, האם לעובד ולמבוטח יש פוליסה קודמת.

<אריה אברמוביץ: אם יש לו פוליסה קודמת – יצטרכו לתת לו ייעוץ, אם הוא עומד בכללים.

<אריה אברמוביץ: אם אין לו פוליסה קודמת – אין שום בעיה, שלא יעשו לו.

<אריה אברמוביץ: בדיוק כמו שאנחנו עושים.

<אריה אברמוביץ: אני לא רואה פה בעיה בקטע הזה.

<אריה אברמוביץ: אנחנו מדברים כרגע על פעולות התפעול, והצענו דבר מאוד פשוט, כדי שזה גם יעמוד – הרי בסך הכול- - -

<דורית סלינגר: תכף אסביר, חברים.

משה גפני: יש פה שני חלקים.

משה גפני: אני מציע לא לעשות – אתה מדבר על דברים נוספים, שנצטרך לקיים על זה דיון בחקיקה.

<אריה אברמוביץ: לא, זה חלק מהעניין.

<אריה אברמוביץ: אם אנחנו עכשיו רוצים לקבל הסכם שבו חובת מתן הייעוץ, אין לנו בעיה עם ההסכם, רק אנחנו מבקשם – הצטרפות באם הלקוח הוא בעל אחד או יותר מהמאפיינים - איך הלקוח יידע?

<אריה אברמוביץ: לעשות לו פישינג.

<אריה אברמוביץ: רואים ששלושת הדברים האלה - אין בעיה.

<אריה אברמוביץ: פשוט.

<אריה אברמוביץ: אני לא רואה שצריכה להיות בעיה פה בנושא הזה.

משה גפני: טוב.

<אריה אברמוביץ: לגבי סיפור התפעול, אנחנו המלצנו – הרי מדובר לא רק על עסקים גדולים אלא גם על עסקים קטנים ובינוניים, ואתה יודע, זה צחוק הגורל, שדווקא היום מתקיים בכנסת יום של העסקים הקטנים והבינונים, שאנחנו חלק מהעסקים הקטנים והבינוניים, ואנחנו אומרים שבנושא הזה, אם- - -

מיקי לוי: רובכם זעירים.

מיקי לוי: בינוני – עד 100 מיליון שקל.

<אריה אברמוביץ: זה לא אנחנו, למרות שלא היה אכפת לנו להיות שם.

<אריה אברמוביץ: היינו שמחים להיות שם אפילו.

<אריה אברמוביץ: אנחנו אומרים, וגם זאת הצענו לפיקוח לפני כמה ימים, כשקראו לנו לשיחה, ועד היום לא חזרו אלינו: יש שלושה פרמטרים בסיפור של התפעול, ואנחנו הצענו לפיקוח, שרק אם שלוש הפעולות הללו יתממשו, רק אז יהיה מה שנקרא גורם מתפעל, כי אנחנו הרבה פעמים עושים פעולות בשביל הלקוח; לא בשביל המעסיק.

<אריה אברמוביץ: יש פה מין סנכרון של הדברים האלה.

<אריה אברמוביץ: אני לא אומר את זה סתם.

<אריה אברמוביץ: אני רואה את ההסכם, ובסופו של דבר הגענו לדברים טובים.

<אריה אברמוביץ: אבל מכיוון שאנחנו בסופו של דבר – הם האנשים שמתפעלים את זה בשטח, אני רוצה שהדברים יהיו ברורים ועל השולחן.

משה גפני: אריה, אנחנו נצטרך לקיים דיון על החוק.

משה גפני: הרי זה לא משלים את העניין.

משה גפני: ההסכם הזה הוא הסכם טוב.

משה גפני: אתם רוצים שיהיו בו דברים נוספים- - -

<אריה אברמוביץ: הבהרות.

משה גפני: שדורית מתנגדת להם.

משה גפני: להם אין בעיה.

מיכל בירן: אשמח אם תגידו על השילוב בתפעול – מה קורה עם העסקים הקטנים, כי על זה גם אני לא הבנתי.

משה גפני: אבי, בבקשה.

<אבי ניסנקורן: קודם כל, לגבי עסקים קטנים, לא עשינו דיפרנציאציה, ולא צריכה להיות דיפרנציאציה.

<אבי ניסנקורן: עובד הוא עובד, גם בעסק קטן, ולא צריך להיות- - - תפעול, וגם לא היה בזה בדיונים בינינו עם סוכני הביטוח ומנהלי ההסדרים.

מיכל בירן: עם חמישה עובדים, יעשה מכרז?

<אריה אברמוביץ: הערנו את זה לפיקוח.

<אריה אברמוביץ: עד היום לא קיבלנו תשובות.

<עמי כהן: שמי עמי כהן, אני יועץ של ההסתדרות.

<עמי כהן: הסוגיה של העסקים הקטנים עלתה, ודווקא בשבילם ההליך הזה הרבה יותר טוב.

<עמי כהן: הרי סוכן – ודיברנו עם אגף שוק ההון – לא יהיה מחויב לעשות פר עסק; יוכל לעשות הליך אחד לכמה עסקים שהוא מייצג, ולהפך – להשיג תנאים טובים גם לעסקים הקטנים, ודאגנו להם כך בעצם, שגם מקומות של חמישה ועשרה עובדים יקבלו תנאים של מקומות גדולים, ולא להשאיר אותם בלי הליך וגם דמי ניהול גבוהים.

<עמי כהן: אני חושב שבסוף זה רק טוב.

<אבי ניסנקורן: לגבי הנושא של הייעוץ, גם אנחנו דוגלים בייעוץ לעובד.

<אבי ניסנקורן: אנחנו עם אגף שוק ההון הגענו להסכמה, שחובת ייעוץ בפנייה ישירה של המבוטח לחברת הביטוח יהיו בשלושה מקרים, למעט קרן ותיקה, שיש החרגה רפואית או כשהוא בא עם ביטוח מנהלים, כשבא עם מקדם מובטח.

<אבי ניסנקורן: לגבי השאלה, על מי הנטל לבדוק אם יש לו ההיסטוריה הזאת, האם העובד מסמן בשלושה איקסים, או חברת הביטוח בודקת את זה – זה לא נדון בינינו.

<אבי ניסנקורן: אני מעדיף להטיל נטל יותר כבד על החברה בהקשר הזה, שתתכבד ותבדוק את זה.

<שרגא ברוש: אתה אומרת שהפישינג שעובד - דורית אומרת שיש לה בעיה עם זה.

משה גפני: תגידי בקצרה.

<דורית סלינגר: בקצרה מאוד.

<דורית סלינגר: אני רק רוצה להתייחס למעסיקים הקטנים – אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת.

<דורית סלינגר: אנחנו לאותם מעסיקים קטנים, שהם אגב אותם אלה שמשלמים את דמי הניהול המאוד גבוהים, כי להם אין כוח המיקוח שיש למעסיקים הגדולים – להם אנחנו פועלים ליצירת פתרון פנסיוני מוזל, כדי שאותם מעסיקים קטנים יוכלו להעביר את העובדים שלהם.

<דורית סלינגר: הם לא יצטרכו להוציא מכרז, כמובן.

<אריה אברמוביץ: אולי תגלי לנו מה הפתרונות.

<אריה אברמוביץ: אולי נדע סוף-סוף מה הפתרונות.

<דורית סלינגר: מה זה רלוונטי כרגע?

<אריה אברמוביץ: עם עוד איזו רפורמה.

<דורית סלינגר: מה זה?

משה גפני: אתה יכול לומר מה שאתה רוצה, אבל הישיבה הזאת לא זומנה לקיים את הדיון הזה.

<אריה אברמוביץ: אני מתנצל.

משה גפני: הדיון הזה יצטרך להתקיים בשלב כזה או אחר.

משה גפני: הרי יצטרכו לשנות גם את החקיקה.

משה גפני: אני גם לא בטוח שהכול יצטרך להיכנס בחקיקה.

משה גפני: החקיקה היא דבר שכשאין ברירה, עושים את זה.

<אריה אברמוביץ: אבל האם מוציאים עכשיו מחוק ההסדרים את הנושא הזה?

משה גפני: זה לא עומד לדיון.

משה גפני: כדי להוציא את זה מחוק ההסדרים, צריך להצביע בוועדה.

משה גפני: לא הזמנתי את חברי הוועדה להצבעות; הזמנתי אותם להסכם הזה.

משה גפני: נצטרך לשבת עם דורית כדי לראות האם משתנה, האם לא משתנה, האם אנחנו נצטרך יותר זמן, פחות זמן.

משה גפני: הדיון הזה יתקיים.

משה גפני: הוועדה שזומנה עכשיו על-ידי זו בעצם מין ועדה חגיגית.

משה גפני: אני רואה בזה ברכה, שגם המעסיקים וגם העובדים נמצאים בהסכם שעיקרו הוא הסכם טוב.

משה גפני: צריך בו השלמות – יכול להיות.

משה גפני: אומרת הממונה על שוק ההון שיש לה התנגדות.

משה גפני: אני לא נכנס לדיון הזה.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו נגיע לפני הדיון הבא שיהיה בנושא הזה, יכול להיות שנגיע להסכמות.

משה גפני: בסופו של דבר תכריע הוועדה.

משה גפני: דורית, את רוצה להגיד משפט?

משה גפני: רק משפט אחד, לא להיכנס, כי אנחנו צריכים לסיים.

<דורית סלינגר: משפט יש הבדל מאוד משמעותי בין סוכן ביטוח, משווק, לבין היצרן עצמו – יש הבדל במהות כמובן, אבל יש הבדל מאוד משמעותי, אם אני באופן עצמאי פניתי ליצרן, ואין הרבה כאלה, חברים, לצערי, שיודעים בדיוק מה הם רוצים, ויש הבדל מאוד גדול, כאשר משוק עובד עם לקוח.

<דורית סלינגר: המשווק הזה מייצג כמה יצרנים.

<דורית סלינגר: יש לו עמלות שונות מהיצרנים השונים, ולכן הוא נדרש לעשות עבודה מאוד נרחבת כדי לנטרל את ניגוד העניינים.

<דורית סלינגר: אין לי ניגוד עניינים.

<דורית סלינגר: אני פניתי לחברה X, ואני יודעת שפניתי לחברה X.

<דורית סלינגר: היא לא תגיד לי: לכי לחברה Y – כי זה לא הגיוני; היא רק תבדוק, שאני לא מזיקה לעצמי במזיד מבלי לשים לב.

<שרגא ברוש: רק הפרוצדורה של הבדיקה, שהוא אומר:

<שרגא ברוש: שגם החברה תעשה פישינג- - -

קריאה: אני לא סומך שהעובד יודע לסמן נכון.

משה גפני: מנחם קלי, משפט או שניים, בבקשה.

קריאה: ראיתי הרבה מקרים שלא ידעו, ונפלו בין הכיסאות.

קריאה: לכן צריך לעשות בדיקה.

משה גפני: אני מבקש בקצרה.

משה גפני: לא ביקשתי אורכה של זמן.

משה גפני: אני לא רוצה לחרוג מהזמן.

משה גפני: זו צריכה להיות ישיבה קצרה.

<מנחם קלי: תודה רבה, חבריי.

<מנחם קלי: אני רוצה להעיר על עלות תפעול ההסדר הפנסיוני.

<מנחם קלי: הנוסחה שכתובה פה, לדעתי, שגויה, ואסביר מדוע.

<מנחם קלי: היא מניחה שעלות התפעול משתנה - או בהתאם למדד או בהתאם לשיעור שינוי השכר.

<מנחם קלי: היא אומרת: אנחנו נקבל את ה-10 שקלים בחודש, נעביר אותם למבוטח בקצה, ובכך בעצם כיסינו חלק מהעלות.

<מנחם קלי: זו ההשתנות.

<מנחם קלי: אבל העלויות התפעוליות יכולות להשתנות הרבה מעבר לשינוי שיעור עליית המדד או השכר.

<מנחם קלי: אתן רק דוגמה אחת: בחוק שאתם אישרתם לפני מספר חודשים, כדי להגן על קיומה של המסלקה הפנסיונית, אנחנו למשל קיבלנו הוראה, להעביר את כל הפעילויות דרך המסלקה הפנסיונית – מה שעולה לנו מיליון שקל לשנה בלי שום שינוי בשירות, כלומר מוכרחים פה לתת אפשרות לשינוי עלויות התפעול מעבר- - -

<שרגא ברוש: אנחנו מתנגדים.

<מנחם קלי: בבקשה, תשיג מהרגולטור- - -

<שרגא ברוש: אנחנו לא משיג כלום.

<שרגא ברוש: עזוב אותי מלהשיג.

<שרגא ברוש: אנחנו עושים הסכמים, וזהו.

<מנחם קלי: אדוני הנשיא- - -

משה גפני: לא דיאלוג.

<מנחם קלי: אני לא מדבר אליו.

משה גפני: זה חשוב שתדבר אליו, אבל בוועדה דבר אליי.

<מנחם קלי: אני רק רוצה להסביר ששיעור שינוי עלויות גם יכולות להיות כתוצאה מהחלטות רגולטוריות, שחורגות באופן משמעותי.

<מנחם קלי: אני נתתי דוגמה אמתית, קיימת, והאגף יודע את זה, שהיא לא עולה ביחס לשיעור עליית המדד, נקודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: תודה רבה.

מיכל בירן: אהיה מאוד זריזה.

מיכל בירן: דבר ראשון – שוב, על זה לא קיבלתי תשובה מספקת, על העסקים הקטנים, ושנייה נדמיין אדם שיש לו חמישה עובדים, ועכשיו לפי ההסכם הזה הוא צריך להתחיל לעשות מכרז, ולכל אחד יש בראש דימוי על עסק קטן כזה, איזו מכולת שכונתית – איפה יתחיל לעשות מכרז?

מיכל בירן: וזה שאת אומרת שיהיה פתרון בעתיד- - -

<דורית סלינגר: לא בעתיד; אמרתי לך – בזמן הקרוב מאוד.

<דורית סלינגר: במקביל למה שזה ייכנס לתוקף.

מיכל בירן: אז צריך לראות שבמקביל, שלא מפקירים אותם, כי כרגע- - -

<דורית סלינגר: לא יופקרו.

מיכל בירן: כרגע הדבר הזה מבחינת העסקים הקטנים, הוא לא סביר.

מיכל בירן: דבר שני – יכול להיות שזו הכוונה שלכם, שהחובה לבדוק במסלקה את הדברים שסיכמתם עליהם, תהיה על חברת הביטוח.

מיכל בירן: זה ברור, נכון?

<דורית סלינגר: לא.

מיכל בירן: גפני, זה קטע קריטי.

משה גפני: אני מקדם בברכה את רועי כהן, נשיא לה"ב החדש.

משה גפני: ברוך הבא לוועדת הכספים.

משה גפני: שיהיו לך כל הברכות ותצליח.

משה גפני: יש הרבה עבודה לפניך.

משה גפני: נשתדל לעזור לך, אבל לא לקלקל.

מיכל בירן: שאלתי, וחשבתי שזה כמעט ברור, אבל קיבלתי תשובה הפוכה – על מי מוטלת האחריות, לעשות את הבדיקה, על זה שלאדם אין פנסיה ותיקה או זה.

מיכל בירן: נראה לי שהבסיסי זה חברת הביטוח שהוא התקשר אליה.

מיכל בירן: דורית אומרת שלא, אז אני מבקשת להבין מה כן.

מיכל בירן: ואחרון חביב – אני מציקה בזה כל הזמן, כי זה ממשיך להטריד אותי לגבי הפטור מחובת ייעוץ.

מיכל בירן: אני עדיין מוטרדת מזה שאדם ייכנס לבאנר ב-YNET שיהיה כתוב בו: מי שקונה היום כך וכך, מקבל חבילה חינם בשילב.

מיכל בירן: הוא לא יודע בכלל.

מיכל בירן: הוא חושב שהוא מבין, הוא חושב שהוא פנה.

מיכל בירן: הייתי שמחה שזה כן יוסדר, אם כבר מסדירים את זה, שזו תהיה פנייה רצינית, שאדם הרים טלפון לחברה ספציפית, ידע מה הוא רצה, ולא כתוצאה משיווק.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יש עוד מישהו שרוצה?

משה גפני: אני רוצה לסכם.

משה גפני: בבקשה.

נורית קורן: אני מצטרפת לדברים של חברת הכנסת מיכל בירן.

נורית קורן: אני רוצה להוסיף, שממש חשוב חובת הייעוץ הזאת.

נורית קורן: אני אישית, כשאני צריכה לעבור ממעביד למעביד, ויש לך פנסיה קודמת, אתה לא יודע מה יש לך ומה אין לך.

נורית קורן: לא נכון לומר, שאדם מסתכל רק על דמי הניהול.

נורית קורן: ואם אתה חושב שאתה תתקשר לחברה – אני מתקשרת, אבל אני שואלת את דמי הניהול על מה שירצו לתת לו, הפנסיה החדשה תהיה ממש גרועה, וזו שיש לו יותר טובה.

נורית קורן: לכן צריך לעשות חובת היוועצות.

נורית קורן: זה חשוב מאוד.

מיקי לוי: את יודעת כמה דמי הניהול חשובים?

נורית קורן: אני לא מדברת רק על דמי הניהול.

נורית קורן: אם האדם רוצה לשנות רק את דמי הניהול, בכל זאת צריך לתת לו חובת היוועצות.

נורית קורן: זה לא פותר את כל הבעיות.

נורית קורן: זה מאוד חשוב.

נורית קורן: הצענו בפעם הקודמת שהמפקחת תשב עם איגוד סוכני הביטוח, וזה לא קרה.

<דורית סלינגר: למה האמירה הזאת?

נורית קורן: אני גם ביקשתי שתבואו אליי, ניסיתי לתווך, ולא הסכמתם.

<דורית סלינגר: היו אמצעי תקשורת ישירים.

נורית קורן: לא הסכמתם.

קריאה: לא ישבו.

משה גפני: ישבו או לא ישבו?

<דורית סלינגר: אנא לא לדבר בשמנו, חברת הכנסת קורן.

<דורית סלינגר: היו פגישות של יואב והצוות עם הסוכנים.

<דורית סלינגר: את רוצה את יומן הפגישות?

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רוצה לסיים את הישיבה.

משה גפני: אני אבדוק את זה.

משה גפני: תודה.

מיקי לוי: אבל יואב ישב אתם.

<אריה אברמוביץ: השאלה, מה זה נקרא, ישב.

משה גפני: רחל, רשות הדיבור שלך, בקצרה.

משה גפני: אני רוצה לסיים.

רחל עזריה: כל הדיונים שיש על הדברים על הדברים שלא מושלמים - זה טיבו של הסכם.

רחל עזריה: אף אחד לא מקבל כל מה שהוא רוצה.

רחל עזריה: אני חושבת שהיה פה מאמץ מאוד גדול, ואני מברכת את כל העוסקים במלאכה.

מיכל בירן: ברור.

מיכל בירן: אנחנו מברכים.

רחל עזריה: כן, שהצליחו לצלוח, כי אנחנו היינו פה במאמץ גדול לצלוח את זה, אז גם אם זה לא מושלם, זה הכי קרוב.

<שרגא ברוש: יש לי בקשה מהחברים שלי בסקטור ההוא – עשו לי טובה, תורידו את האצבעות, ותרו על זכותכם לדבר.

<שרגא ברוש: זה לא ישנה את המהות.

<שרגא ברוש: לא כדאי שניסע לתל-אביב?

<שרגא ברוש: אני לא מזלזל.

רחל עזריה: יש יו"ר לוועדה.

<שרגא ברוש: אני לא מנסה לנהל את הוועדה; אני מנסה לנהל את המעסיקים.

<שרגא ברוש: אנחנו המעסיקים סיכמנו.

<שרגא ברוש: אתם חלק מהמעסיקים.

<שרגא ברוש: יש כמה דברים שאתם לא מרוצים – תעלו בהמשך.

משה גפני: רבותי, אין לי אישור להמשיך את הדיון מעבר לזמן.

משה גפני: אני רוצה שכולם יידעו את זה: יש חוק שמונח על שולחן הוועדה.

משה גפני: החוק הזה מדבר על הייעוץ הפנסיוני – יש לו, נדמה לי, שלושה חלקים.

משה גפני: הוא נמצא בחוק ההסדרים.

משה גפני: אני דחיתי את הדיון בחוק הזה, כי אמרו לי שאפשר להגיע להסכמות, ואני בעד הסכמות.

משה גפני: אני חושב שיש לזה חשיבות עצומה.

משה גפני: זה גם תקדים מצוין.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה הולכים על הסכם, שזה פותר חלק מהבעיות – אני יודע שזה לא מושלם, אני יודע שיש בעיות.

משה גפני: אני בגללכם לא ישן בילה.

משה גפני: האמת היא שאני כן ישן בלילה... אני מברך על ההסכם הזה.

משה גפני: אני חושב שהוא הסכם מצוי וחושב שהוא תקדים מצוין.

משה גפני: אם אין את זה – שלא תהיה טעות.

משה גפני: אני אומר לך, נורית קורן, אנחנו בקואליציה – אני באופן זמני; את יותר קבועה.

משה גפני: יש פה החוק.

משה גפני: הממשלה דורשת להעביר אותו כמות שהוא.

משה גפני: כך רוצים שנעביר את החוק.

נורית קורן: ראה וקדש.

משה גפני: אנחנו פתחנו את זה.

משה גפני: אני מברך גם את שרגא וגם את אבי, ואני מברך אותך על זה שסמכת את ידייך על העניין הזה.

משה גפני: יש פתח, כשיש יותר הידברות.

משה גפני: אם אכן ההסכם ייחתם עכשיו, אנחנו נבוא בדברים עם דורית, כדי לראות לאן אנחנו הולכים עם החקיקה.

משה גפני: אנחנו נבקש שאתם תשבו, ושתהיה יותר הידברות.

משה גפני: לא רוצים שהדבר יהיה - אבל תדעו שמונחת על שולחן הוועדה הצעת חוק, שהממשלה דורשת להעביר אותה.

משה גפני: אנחנו עכשיו בתהליכים, שאני מקווה שנגיע אכן לפתרון.

משה גפני: אתם חתמתם על ההסכם?

משה גפני: רגע, שיצלמו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה לסיים את הישיבה, אבל שתי הודעות אני מבקש להודיע: אחת, שמחר , בעזרת השם, אם לא תהיינה תקלות, אנחנו הולכים להצבעות על חוק ההסדרים.

משה גפני: אני לא יודע בדיוק את השעה - אני צריך לדבר.

משה גפני: מחר אנחנו מתחילים בהצבעות, בעזרת ה'.

משה גפני: לגבי השעה, נודיע לכם, אם נתחיל בבוקר או רק אחר הצהריים, אבל מחר, 4 בחודש, כפי שנתבקשנו על-ידי מזכירות הכנסת – צחי הנגבי ביקש.

משה גפני: נשב עם הצוות של הוועדה.

משה גפני: נוציא הודעה מסודרת – האם זה יהיה בבוקר או אחר הצהריים, אבל מחר יש הצבעות.

משה גפני: לגבי הנושא של הטבות מס לישובים – אני ירדתי מהעניין הזה.

משה גפני: אני לא ממשיך את הדיון בהטבות מס לישובים בגלל סיבה נורא פשוטה: המציאות הזאת שבה הבאנו מתווה, שהמתווה הזה, לפי דעתי – אני חושב שגם לפי דעת כל חברי הוועדה; פעם הייתי אומר: רוב חברי הוועדה, והיום אני אומר: כל חברי הוועדה – כי גם הבית היהודי.

משה גפני: בסופו של דבר הם יצרו את הבעיה, אבל הם הסכימו, שאם לא משנים את המתווה, אכן הם תומכים בזה – לא יודע אם היו מצביעים בעד או לא, אבל היה רוב כדי להעביר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: הליכוד רצה בשינוים כאלה.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אני לא נכנס.

משה גפני: אני לא מאשים אף אחד.

משה גפני: עוד פעם ניסיתי לעשות שינויים.

משה גפני: גם ניסיתי בימים האחרונים לעשות שינויים.

משה גפני: התחלתי להרגיש שאני חוטא למטרה.

משה גפני: אין לי עניין בזה.

משה גפני: אני חושב שזו טובת המדינה.

משה גפני: אני חושב שוועדת הכספים צריכה לעשות את זה.

משה גפני: אני חושב שזה מה שצריך להיות.

משה גפני: לצערי הרב, כל רגע מעכבים אותי בגלל סיבות אחרות.

משה גפני: אני לא מפנה אצבע מאשימה כלפי אף אחד.

משה גפני: אין לי עניין גם להצביע על אף אחד, כי זו תמונת המצב.

משה גפני: בסופו של דבר אמרתי אתמול לראש הממשלה: תביא את זה לממשלה, ואם לא, בג"ץ יחליט.

משה גפני: זה נורא ואיום מבחינתי.

משה גפני: זה נורא ואיום מבחינת מבנה המשטר של מדינת ישראל.

משה גפני: זה נורא ואיום מבחינת רוב הישובים בפריפריה.

משה גפני: חלק מהם ייצאו בג"ץ, עוד לפני שייצאו כולם.

משה גפני: חלק מהם לא ייכנסו, כי אנחנו הכנסנו עוד הרבה ישובים שלא נמצאים בכלל במתווה הזה.

משה גפני: רע, אבל אני למדתי שהכול משמיים, והכול יהיה בסוף לטובה, ובזה אני נועל את הישיבה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.