ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 123, 2015-10-27 12:30

משה גפני: אדוני השר, אני שמח שנעתרת לבקשתנו להציג את תכנית העבודה של המשרד לשירותי דת על אגפיו השונים.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על קיום הדיון הזה, אני יודע שהוא דיון חשוב.

דוד אזולאי: קיימנו דיון בממשלה על התקציב של המשרד לשירותי דת.

דוד אזולאי: אני חתמתי על איזה שהוא הסכם.

דוד אזולאי: באתי להגיד את הדברים, כי כשאנחנו מתרגמים את התקציב לשפת המעשה, אני מגלה כל מיני דברים שלא באו לידי ביטוי בתקציב.

דוד אזולאי: אני מרשה לעצמי להעלות אותם פה, למרות שחתמנו על ההסכם בנושא התקציב.

דוד אזולאי: אני פחות מחצי שנה בתפקיד.

דוד אזולאי: הספקתי לסייר בכמה מקומות.

דוד אזולאי: אני רוצה להמחיש למה אני פה היום.

דוד אזולאי: כששר מגיע, האנשים באופן טבעי מבקשים, אם זה לבתי כנסת, אם זה לבתי עלמין, מקוואות וכו'.

דוד אזולאי: אתה בעצם מגלה שכשר ממונה אין לך שום יכולת לעזור, אפילו בדברים קטנים ביותר.

דוד אזולאי: אני הגעתי לבית כנסת שהיה מנותק מחשמל כי אין לו כסף.

דוד אזולאי: צריך לחפש תורם שייתן לבית הכנסת.

דוד אזולאי: אני מדבר על דברים קטנים ביותר שבלעדיהם אי אפשר לפתוח בית כנסת.

דוד אזולאי: כשישבתי עם אנשי המקצוע, שאלתי שאלה פשוטה: האם המשרד שלי, שממונה על שירותי הדת, יכול לעזור לאותם אנשים.

דוד אזולאי: לצערי הרב, התשובה הייתה שלילית.

דוד אזולאי: אין ספק שכשנגיע לפה ולוועדות נוספות יטענו כנגדנו למה אנחנו לא נותנים את השירות, למה אנחנו לא נענים לדרישות התושבים, ובצדק.

דוד אזולאי: הייתי פעם במקום הזה.

דוד אזולאי: גם אני הייתי טוען את אותם דברים.

דוד אזולאי: כשאני נמצא בממשלה, אני מעלה את הנושאים האלה.

דוד אזולאי: אני אפתח בנושא שוועדת הכספים התעסקה איתו הרבה, גם היושב-ראש הנכבד התעסק בו רבות, וזה הנושא של הבלניות.

דוד אזולאי: קיימנו אצלך דיון בנושא הבלניות.

דוד אזולאי: למרות הדיונים, אנחנו עדיין לא ראינו את הפתרון בקצה המנהרה בנוגע לנושא של הבלניות.

דוד אזולאי: אני מצרף היום בנשימה אחת גם את עובדי בתי העלמין של חברות קדישא שמסופחות למועצות הדתיות, לא חברות הקדישא האחרות ששם השכר מאוד מאוד נמוך.

דוד אזולאי: עובדי המועצות הדתיות עצמן נמצאים בשכר הכי נמוך בשירות הציבורי, דבר שנובע מכך שבשנים 2009 ל-2014 היו כמה שינויים, כמה הסכמים קיבוציים שדרשו גידול בהוצאות הפנסיה, גידול בהוצאות השכר שנובעות מהסכמים קיבוציים שעשו במשך כל השנים, התייקרויות ראליות של השירותים.

דוד אזולאי: גם פה לא פיצו את המועצות הדתיות.

דוד אזולאי: המועצות הדתיות קיבלו על עצמן תכניות הבראה.

דוד אזולאי: חלק תוקצבו, חלק לא תוקצבו.

דוד אזולאי: כפי שאמרתי, הנושא של שכר עובדי המועצות המקומיות, שכר הבלניות דורש תקציב מיוחד.

דוד אזולאי: אני אומר לך עכשיו, שלא תגידו שלא אמרתי, שאני לא מאמין שבמסגרת התקציבית שיש לנו היום במשרד נוכל לתת מענה לנושאים האלה.

משה גפני: באת בדברים, אדוני השר, עם נציב שירות המדינה או עם הממונה על השכר במשרד האוצר?

משה גפני: היה פה השר חיים כץ, שר הרווחה.

משה גפני: הוא אמר שעובדי המשרד שלו מקבלים שכר מאוד מאוד נמוך.

משה גפני: הם אפילו מקבלים השלמה.

משה גפני: הוא הגיע להסכמה עם הממונה על השכר במשרד האוצר והם מוסיפים לשכר שלהם.

<עודד פלוס: צריך להבחין בין עובדי המשרד שלנו לבין הבלניות שהשר דיבר עליהן.

<עודד פלוס: לגבי עובדי המשרד יש איזה שהוא הסכם קיבוצי שכרגע נמצא בהסתדרות.

<עודד פלוס: מסיבות כאלו ואחרות הם מקיימים כל מיני דיונים פנימיים.

<עודד פלוס: אני מקווה שהבשורה תצא כשהם יסיימו את הדיונים שלהם.

דוד אזולאי: שמעתי את זה.

דוד אזולאי: אני מקווה שהצוות המקצועי שלי יאמץ את זה, שהוא ישתמש בתקדים הזה.

דוד אזולאי: לגבי פיתוח המקומות הקדושים.

דוד אזולאי: מדברים היום איך להביא תיירות למדינת ישראל.

דוד אזולאי: המקומות הקדושים זה אחד ממשאבי התיירות הגדולים של מדינת ישראל שלצערי הרב לא מנוצלים.

דוד אזולאי: אני עכשיו בא מאיזו שהיא ועדה שדיברה על נושא התיירות.

דוד אזולאי: אני העליתי את הנושא הזה גם שם.

דוד אזולאי: אני חושב שהמקומות הקדושים הם מקומות שמושכים תיירים.

דוד אזולאי: אנחנו כמשרד עשינו מאמץ להגדיל את התקציב הזה בתקציב הנוכחי, אבל זה עדיין לא עונה על הדרישה של הציבור הרחב שמבקר בהמוניו.

דוד אזולאי: מגיעים אנשים מכל קצות העולם כדי להשתטח על קברי הצדיקים, למרות חוסר הגישה למקומות, למרות שאין תנאים נורמאליים במקומות האלה.

דוד אזולאי: עובדה היא שאנשים מגיעים.

דוד אזולאי: אני חושב שבמקומות האלה צריך לעשות הכל על מנת לשפר כדי למשוך תיירים.

דוד אזולאי: לגבי פיתוח בתי עלמין.

דוד אזולאי: דיברת, אדוני היושב-ראש, בהסכם הקואליציוני בנוגע לקבורת שדה.

דוד אזולאי: אני בעניין הזה מצטרף אליך.

דוד אזולאי: אנחנו עושים הכל על מנת שהנושא הזה אכן יבוא לידי פתרון, למרות הקשיים.

דוד אזולאי: אני מדבר על פיתוח בתי עלמין באותם ערי פריפריה ששם אתה מחפש דברים מינימאליים כמו גדר, ברזייה או שיפוץ חדר הטהרה.

דוד אזולאי: אתה רואה שמדובר בסכומים קטנים, לא בסכומי עתק.

דוד אזולאי: אין לי שום אפשרות לתת מענה לאותם דברים שהציבור הרחב רואה אותם בעיניים, דורש ממני לשפר ואני לא יכול לעשות את זה.

דוד אזולאי: דבר נוסף זה נושא העירובים.

דוד אזולאי: עדיין לחלק גדול מהרשויות והערים אין את העירוב הנדרש.

דוד אזולאי: אחד הישובים בצפון שנמצא בין עכו לנהריה פנה וביקש עירוב.

דוד אזולאי: אני מודה, למרות שההוצאה לא גדולה, שלא הייתה לנו אפשרות במשרד לעזור להם.

דוד אזולאי: אלה דברים קטנים שאפשר לתת להם מענה.

דוד אזולאי: בתי הדין הרבניים.

דוד אזולאי: היה דיון לגבי אבטחת הרבנות הראשית.

דוד אזולאי: בזמנו היה דיון בוועדת שרים לחקיקה לתת אבטחה לבתי הדין הרבניים ולבתי המשפט.

דוד אזולאי: ביקשתי השוואה בין בתי המשפט לבתי הדין הרבניים.

דוד אזולאי: החלטתי לכלול את הרבנים הראשיים.

דוד אזולאי: לרבנים הראשיים במדינת ישראל אין שום אבטחה גם בימים אלה.

דוד אזולאי: אני לא מצליח להבין למה הרבנים הראשיים אינם מאובטחים, לפחות כמו חברי כנסת ושרים כמקובל במקומותינו.

דוד אזולאי: אנחנו מעוניינים להעלות את רמת השירות במועצות הדתיות.

דוד אזולאי: כדי להעלות את רמת השירות, אנחנו צריכים לפתוח כמה מיזמים.

דוד אזולאי: אחד המיזמים שנמצאים על סדר היום הוא מיזם של נשות הרב המקומי.

דוד אזולאי: הן תהיינה הכתובת לאותן נשים שסובלות מאלימות ומכל מיני מרעין בישין.

דוד אזולאי: אני לוקח פרויקט כזה עם עלויות כספיות, ומקיים אותו בשלב הזה בהתנדבות.

דוד אזולאי: בוועדה למעמד האישה בירכו על המיזם הזה, עודדו אותו.

משה גפני: זה התקציב המגדרי?

דוד אזולאי: כן.

משה גפני: אני חושב שאתם המשרד היחידי שהייתם בדיון הזה.

דוד אזולאי: אנחנו הוזמנו וכיבדנו את המקום.

משה גפני: היה פה דיון.

משה גפני: דבר ראשון, היה צריך לקחת את המשרדים הגדולים.

דוד אזולאי: אני מקווה שלא עשיתי חטא גדול בכך שהופעתי בוועדה.

דוד אזולאי: הצגתי שם את הדברים.

משה גפני: בוודאי שצריך לכבד את הכנסת.

דוד אזולאי: בנוגע לפעולות הדרכה במועצות הדתיות, מיזמים ועירובים, כפי שאמרתי, יש חוסר תקציב.

דוד אזולאי: לגבי בתי הדין הרבניים, יעשו את זה אנשי המקום.

דוד אזולאי: בתי הדין הרבניים במשך שנים סבלו מחוסר תקנים, ממעמד נחות ממערכת המשפט במדינת ישראל.

דוד אזולאי: אני לא רואה שום סיבה שבעולם.

דוד אזולאי: הגיע הזמן שיהיה שוויון בין בתי הדין הרבניים למערכת המשפט במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: ברכות לשר אזולאי, שמחנו לשמוע שהתמנית לתפקיד.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו שמחים ובטוחים שתעשה את עבודתך נאמנה.

מכלוף מיקי זוהר: אני בטוח שההגינות והיושר שלך יובילו את המשרד למקומות הנכונים.

מכלוף מיקי זוהר: אין שאלה שצריך לחולל שם איזה שהוא שינוי.

מכלוף מיקי זוהר: הגיע הזמן לעשות שם איזה שהוא שינוי, כי זה משרד שסובל שנים ארוכות מקיפוח שאני לא מצליח להבין.

מכלוף מיקי זוהר: המשרד הזה עובר קיפוח בניגוד למה שקורה במציאות בשטח.

מכלוף מיקי זוהר: אני מגיע מהענף המוניציפאלי.

מכלוף מיקי זוהר: הייתי חבר מועצה וסגן ראש עיר.

מכלוף מיקי זוהר: אני ראיתי איך המועצה הדתית בקרית גת מתנהלת, כמו שראיתי במועצות אזוריות נוספות.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי את הדוח.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי איך עובדי בית העלמין בקושי מקבלים שכר, אם בכלל.

מכלוף מיקי זוהר: לפעמים שכר מינימום, לפעמים פחות.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי איך הם עובדים בשעות לא שעות.

מכלוף מיקי זוהר: הם מספקים סחורה הרבה יותר ממה שהם אפילו מדמיינים ומצפים לקבל.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי בלניות שנשארות עד שעות מאוחרות כדי לזכות אישה לבוא ולטבול במקווה, כאשר השכר שלהן אפילו לא מגיע ל-10 שקלים לשעה.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי גם את מבני שירותי הדת.

מכלוף מיקי זוהר: הם נמצאים בסיטואציה שהם לא נהנים לבוא בבוקר לעבודה.

מכלוף מיקי זוהר: השכר הוא מביש, השכר הוא לא הגון.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל את עצמי למה.

מכלוף מיקי זוהר: 90% מהאוכלוסייה במדינת ישראל מקבלת שירותי דת.

מכלוף מיקי זוהר: הם נקברים באמצעות שירותי הדת, הם רוצים להתחתן על פי ההלכה היהודית, הם רוצים להתגרש על פי ההלכה היהודית, הם רוצים לעשות הכל על פי ההלכה היהודית, אבל כסף כדי לטפל בהלכה היהודית לא רוצים לתת.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה שאלה שאני לא מצליח להבין אותה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, עובדה ידועה היא ש-70% ויותר מאזרחי ישראל מחויבים לרעיון היהודי דתי במדינה.

מכלוף מיקי זוהר: הם רוצים את הרעיון הזה, אבל אנחנו בכל זאת מחליטים להתעלם מהם.

מכלוף מיקי זוהר: האם אנחנו חוששים מהתקשורת, אנחנו חוששים שיגידו שאנחנו מדינת הלכה?

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע, יכול להיות שאלו הסיבות שההתנהלות שלנו היא כזאת.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מקבל אותה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מדינה יהודית ודמוקרטית.

מכלוף מיקי זוהר: כמדינה יהודית ודמוקרטית אנחנו צריכים לתת שירותי דת טובים לכל מי שדורש.

מכלוף מיקי זוהר: מי שלא רוצה לקבל שירותי דת לא חייב.

מכלוף מיקי זוהר: זה הרעיון הדמוקרטי במדינה, שיש פה חופש מוחלט.

מכלוף מיקי זוהר: מי שכן דורש לקבל שירותי דת, אנחנו צריכים לתת לו את המענה בצורה טובה, בצורה מכובדת.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לדמיין מצב שבו נהיה במדינה נוצרית שבה שירותי הדת לא יהיו בפר אקסלנס הכי גבוה שיש.

מכלוף מיקי זוהר: הם יתנו הכי הרבה כסף לרעיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי הם יודעים לכבד את הרעיון הדתי.

מכלוף מיקי זוהר: אם יש אדם דתי במדינת ישראל שרוצה לקבל את השירותים, ראוי שהוא יקבל אותם בצורה מכובדת.

מכלוף מיקי זוהר: התקציבים במשרד אינם מספקים, הם גם לא הוגנים.

מכלוף מיקי זוהר: משרד האוצר צריך לשים לזה דגש, הוא חייב גם להביא לכך פתרון.

מכלוף מיקי זוהר: אני אשמח לעזור ליושב-ראש להוביל דברים כאלה, כי לא ייתכן שזאת תהיה הסיטואציה.

מכלוף מיקי זוהר: משפט אחרון בנושא מקומות קדושים.

מכלוף מיקי זוהר: מקומות קדושים זה המקומות של הצדיקים שמשתייכים להיסטוריה של העם היהודי.

מכלוף מיקי זוהר: הם בעצם חלק בלתי נפרד מהמורשת שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: יש לנו מורשת ברורה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מאמין במורשת - בעיני היא חשובה לא פחות - של בגין וז'בוטינסקי, עליהם השלום, אבל יש גם מורשת של צדיקים, של אנשים שהיו פה לפני אלפי שנים.

מכלוף מיקי זוהר: איפה הכבוד המינימאלי?

מכלוף מיקי זוהר: יש קבר שהרסו אותו בגלל צו הריסה, הקבר של דן בן יעקב.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא יכול היה לנסות ולפתור את הסוגיה הזאת?

מכלוף מיקי זוהר: אם הייתה אפשרות כלכלית מינימאלית, יכול להיות שזה היה נפתר, יכול להיות שהיו מסדירים את הנושא.

מכלוף מיקי זוהר: זאת דוגמה אחת.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא ניתן כבוד להיסטוריה של העם היהודי, אנחנו יכולים לשלם על זה מחיר בעתיד.

מכלוף מיקי זוהר: כי מי שרוצה להנציח את העבר צריך גם לדאוג לעתיד.

מכלוף מיקי זוהר: זה משפט שצריך ליישם אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מאחל לשר הצלחה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שזה יבוא לידי ביטוי.

יוסף ג'בארין: גם אני מצטרף לאיחולי ההצלחה לשר.

יוסף ג'בארין: האמת היא שאחד הדברים שליוויתי בכובעי הקודם כמשפטן זה את כל הנושא של חלקן של העדות הערביות בתקציב משרד הדתות.

יוסף ג'בארין: זה נושא שגם משרד מבקר המדינה התייחס אליו כמה פעמים.

יוסף ג'בארין: היו לפחות שתי עתירות לבג"ץ.

יוסף ג'בארין: הנתונים הראו שמסך כל התקציב של משרד הדתות, העדות הערביות קיבלו בקושי 2%.

יוסף ג'בארין: זה הגיע לבג"ץ.

יוסף ג'בארין: יש גם המלצות של משרד מבקר המדינה.

יוסף ג'בארין: הנושא הספציפי שנידון בבג"ץ לפני כמה שנים זה הנושא של תקציבים לתחזוקת בתי עלמין.

יוסף ג'בארין: האם יש שינוי בנושא הספציפי הזה, כי ההמלצה של בג"ץ הייתה שצריך להבטיח ש-20% מהתקציב שמוקצה לסעיף התקציבי של אחזקת בתי עלמין יובטח גם לעדות הערביות?

יוסף ג'בארין: השאלה שלי היא ספציפית בהקשר הזה, על זה הייתה התדיינות משפטית, אבל אני אשמח לשמוע התייחסות כללית יותר.

דוד אזולאי: זה תחום שנמצא במשרד הפנים, הוא לא נמצא במשרד לשירותי דת.

<עודד פלוס: כל העדות הלא יהודיות.

משה גפני: גם בתי עלמין?

דוד אזולאי: הכל.

<עודד פלוס: יש אגף.

משה גפני: יש להם תקציב לבתי עלמין של העדות הלא יהודיות?

דוד אזולאי: במשרד הפנים.

יוסף ג'בארין: משרד הדתות לא מטפל בכלל בעדות הלא יהודיות?

דוד אזולאי: זה נקרא המשרד לשירותי דת, לא משרד הדתות.

יוסף ג'בארין: העדות הערביות זה במשרד הפנים או במשרד המשפטים?

<עודד פלוס: הכל במשרד הפנים.

יוסף ג'בארין: משרד המשפטים מטפל בבתי הדין השרעיים.

משה גפני: בתי הדין השרעיים במשרד המשפטים, העדות הלא יהודיות במשרד הפנים.

יוסף ג'בארין: אז אין לכם היום שום קשר עם העדות הערביות.

דוד אזולאי: במסגרת הפירוק ופשיטת הרגל של אחת הממשלות עשו גם את זה.

דוד אזולאי: אם זה טוב או לא טוב, נדבר אחר כך על זה.

יצחק וקנין: בהתייחסות לכל העניין של שירותי הדת, כמו שאמר ידידי חבר הכנסת מיקי זוהר, יש בעיה מאוד רצינית.

יצחק וקנין: זה לא מהיום ולא מאתמול.

יצחק וקנין: כל הנושא של פיתוח מבני דת וכל הדברים האלה, לצערי הרב, נופל כל השנה בין הכיסאות, אין לזה תקציב מסודר כמו דברים אחרים.

יצחק וקנין: דרך אגב, זה לא רק בנושאים ששייכים לטיפול היום יומי.

יצחק וקנין: אם יש מקום שמבקרים בו הכי הרבה אנשים, זה בתי הכנסת.

יצחק וקנין: להבדיל אלף אלפי הבדלות, בבתי הקולנוע לא מבקרים כמו שמבקרים בבתי הכנסת, גם ציבור דתי וגם ציבור לא דתי.

יצחק וקנין: הציבור הלא דתי לא מבקר ביום יום, אבל הוא בא כשיש לו בר מצווה, יש לו אזכרה.

מכלוף מיקי זוהר: הם גם באים בסוף השבוע.

יצחק וקנין: הם באים ביום שישי ושבת.

יצחק וקנין: לא פלא שבתי הכנסת מתמלאים.

יצחק וקנין: המדינה לא נותנת לדבר הזה כלום, לא מחזיקה.

יצחק וקנין: כל התחזוקה היא על הציבור שמתפלל.

יצחק וקנין: הבנייה היא על הציבור שמתפלל.

יצחק וקנין: רוב בתי הכנסת שנבנים הם מתרומות, הם מכסף שאנחנו, הציבור, משקיע אותו.

יצחק וקנין: כשנותנים כבר תקציב, זה לעג לרש.

יצחק וקנין: 40 מיליון, 30 מיליון זה רק אחרי שצריכים להילחם בתקציבים קואליציוניים.

יצחק וקנין: לצערי אני אומר את זה.

יצחק וקנין: לאף אחד לא נופל האסימון.

יצחק וקנין: כל הדברים בהתייחסות לשירותי הדת לוקים בחסר.

יצחק וקנין: הדבר הזה הוא תמיד בהתייחסות מזלזלת.

יצחק וקנין: היו שנים שלא היינו, הסיעות החרדיות, במערכת הזאת.

יצחק וקנין: כשבא מישהו שהיה לו אנטי, אז הוא בנה איזו רפורמה ואיזה היגיון חדש שהולכים לשנות את העולם.

יצחק וקנין: לצערי הרב הוא קבר את הכל.

יצחק וקנין: הגענו לזמנים שלא שילמו לבלניות 3 ו-4 שנים, לא שילמו לראשי מועצות.

יצחק וקנין: זה כאילו שקוברים רק את המתים של החרדים.

יצחק וקנין: צריך להבין שיש פה מערכת שלמה שנותנת שירותי דת.

יצחק וקנין: לא סתם אמר השר שזה המשרד לשירותי דת.

יצחק וקנין: פעם אחת ולתמיד מישהו צריך לעצור את הדברים האלה, להגיד: רבותיי, יש פה תפקיד למדינה.

יצחק וקנין: זה לא משנה אם יהיה השר דוד אזולאי או יהיה ידידי מיקי לוי.

יצחק וקנין: שירות צריך לתת.

יצחק וקנין: אם אני הולך ברף, אני מגיע גם לבתי הדין הרבניים.

יצחק וקנין: כל הנושא הפיזי, המבנים הם בתת רמה.

יצחק וקנין: אנשים אומרים שהם מתביישים ללכת לבתי הדין הרבניים, איזו צורה יש שם.

יצחק וקנין: מישהו במכוון רוצה שזה ייראה כך.

יצחק וקנין: כשאתה מגיע לבתי הדין הרבניים, זה סוף העולם, זה החורבן הכי גדול שיש.

יצחק וקנין: זאת מציאות קיימת, רואים אותה, היא מכוונת על ידי פקידים, על ידי שרים.

יצחק וקנין: כל אחד שיש לו איזו שהיא גחמה, קם בבוקר עקום, רוצה להפוך את העולם ולשנות את כל סדרי בראשית.

יצחק וקנין: זה לא יאה למדינה מתוקנת.

יצחק וקנין: כמו שאני רוצה לראות את בית המשפט במקום מסודר ועם תנאים נכונים לשופטים, אותו דבר צריך להיות אצל הדיינים.

יצחק וקנין: הציבור שבא לשם גם ככה בא לשם עם עוגמת נפש, אז למה הוא צריך לראות את המצב של המבנים ואת כל מה שיש?

יצחק וקנין: זה הזלזול.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לכם, לפקידים.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שכל שנה יקימו עוד היכל משפט, עוד היכל משפט, כאשר בבתי הדין הכל נשאר אותו דבר.

יצחק וקנין: ככה זה קורה בכל שירותי הדת.

יצחק וקנין: יש פה מגמה לא מתאימה למדינת ישראל שהמורשת שלה היא שמחזיקה אותנו.

יצחק וקנין: "אם לא בריתי יומם ולילה חוקות שמיים וארץ לא שמתי".

יצחק וקנין: הלוואי ונתייחס למורשת שלנו כמו שהשכנים, האחים שלנו מתייחסים למורשת שלהם.

יצחק וקנין: הם בחירוף נפש עושים את הדברים.

יצחק וקנין: אצלנו זה בדיוק הפוך.

<מיכאל אלפר: אני נותן את התמונה שאני מכיר בחיפה, אבל אני חושב שהיא רחבה יותר.

<מיכאל אלפר: בחיפה פועלים כ-10 מקוואות.

<מיכאל אלפר: 6 מתוכם הם מקוואות שמופעלים על ידי עמותות פרטיות.

<מיכאל אלפר: המקוואות האלה נבנו עם השנים, כאשר המועצה הדתית שהייתה אמורה לתת את השירות הזה כנראה לא נתנה אותו, או לא נתנה אותו מספיק טוב.

<מיכאל אלפר: המקוואות האלה מתקשים להתקיים במצב היום עם העלות של החשמל, המים, התחזוקה.

<מיכאל אלפר: המבנים שנזקקו עם השנים לשיפוץ לא שופצו.

<מיכאל אלפר: אם הם שופצו, הם שופצו מתרומות של הציבור.

<מיכאל אלפר: פנייה של אותם מנהלי מקוואות למועצה הדתית לקבל מימון לאחזקת המקוואות נענתה בתשובה שהמקוואות לא בבעלות המועצה הדתית, לכן היא לא יכולה לתקצב אותם.

<מיכאל אלפר: נוצר כאן מצב אבסורדי שבו המועצה הדתית חוסמת את השירות הזה לאותם תושבים בטענה שיש מישהו אחר שעושה את זה.

<מיכאל אלפר: כשהמישהו האחר לא מתמודד ולא מצליח לממן את השירות הזה, המועצה הדתית לא יכולה להשתתף.

<מיכאל אלפר: יש המון גופים ממשלתיים שלא מסוגלים לתת שירותים.

<מיכאל אלפר: יש חברות או עמותות שנותנות שירות למשרד הבריאות או למשרדים נוספים.

<מיכאל אלפר: צריך לראות באותם מקוואות פרטיים, באותן עמותות שמפעילות מקוואות פרטיים נותני שירות לאותה מועצה דתית, ולתת מימון בהתאם או איזו שהיא תמיכה כדי לאפשר לאותם מקוואות לשרוד.

דוד אזולאי: אתה מדבר על מקוואות לנשים או לגברים?

<מיכאל אלפר: אני מדבר על מקוואות לנשים.

דוד אזולאי: כל 6 המקוואות האלה.

<מיכאל אלפר: המצב של המקוואות מאוד קשה.

<מיכאל אלפר: המקוואות שנעשו בהם שיפוצים נרחבים נמצאים בנטל חובות כבד מאוד.

<מיכאל אלפר: במקומות אחרים בהם לא היו מסוגלים לעשות את זה באופן עצמאי המקוואות במצב מאוד קשה.

משה גפני: אנחנו מדברים על כישלון קולוסאלי של הנציגות הדתית בכנסת לדורותיה.

משה גפני: פשוט כישלון שאנחנו יכולים להתבייש בו.

משה גפני: אין לי טענות לאף אחד, יש לי טענות לעצמי.

משה גפני: כל אחד מחברי הכנסת שאיכפת לו הנושא הזה של היהדות של המדינה ושירותי הדת – כישלון מוחלט.

משה גפני: אני זוכר שהיה לי וויכוח, ביקשתי שלא יעבירו את בתי הדין הרבניים למשרד המשפטים.

משה גפני: אני חושב שמקומם של בתי הדין הרבניים הוא במשרד הדתות.

משה גפני: אמרו לי הגורמים הבכירים ביותר במדינה, אני לא רוצה להגיד שמות, שאם זה יעבור למשרד המשפטים, מצבם הפיזי של בתי הדין הרבנים ישתפר לעין ארוך מכיוון שאם בונים ומטפחים את בתי המשפט, גם יבנו ויטפחו את בתי הדין הרבניים.

משה גפני: מה שקרה זה ההיפך, נהיה עוד יותר גרוע.

משה גפני: ביקשתי ממשרד האוצר שיביאו לי תכנית לגבי העניין הזה.

משה גפני: בתי הדין הרבניים מוזנחים, בתי המשפט מקבלים את התקצוב המלא.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות שזועקת לשמיים.

משה גפני: אני לא מבין את היועצים המשפטיים במדינה הזאת.

משה גפני: האפליה זועקת לשמים.

משה גפני: יש בית דין בחיפה שהנחל זורם מתחתיו.

משה גפני: אמרו לי ממשרד האוצר באחת הישיבות שבאשדוד בית הדין הרבני נכנס לבניין חדש.

משה גפני: מה זה חדש?

משה גפני: בנו בניין לבית המשפט באשדוד, כאשר את הבניין הישן נתנו לבית הדין הרבני.

משה גפני: אני לא יודע אם זה נכון או לא נכון, אבל זה מה שנאמר פה.

<שמעון יעקובי: באשקלון.

משה גפני: סליחה, באשקלון.

משה גפני: פשוט לא להאמין.

משה גפני: אני לא רוצה לפרט את העניין.

משה גפני: יש שיפור בכך - חבר הכנסת וקנין העלה את העניין - שבעבר היה יכול להיות הרבה זמן שבלניות ועובדי מועצות דתיות לא היו מקבלים משכורות.

יצחק וקנין: עשית מלחמת עולם.

משה גפני: מלחמת עולם על העניין הזה.

משה גפני: זה השתפר.

משה גפני: אני מודה, אין היום עיכובים במשכורות באופן כזה כמו שהיה אז.

<קריאה: שיטת התקצוב השתנתה.

משה גפני: השתנו עוד כמה דברים.

משה גפני: אני לא נכנס לפרטים, הם פחות מעניינים.

משה גפני: אנחנו דיברנו על שכר הבלניות.

משה גפני: התקציב של הרבנות הראשית במדינת ישראל הוא בושה וחרפה.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: אני אישרתי פה את העמותה של "דירה להשכיר".

משה גפני: כל עובדי משרד האוצר קיבלו שם ג'ובים.

משה גפני: כל העמותה הזאת מיותרת.

משה גפני: אחד אחרי השני קיבלו ג'ובים ב"דירה להשכיר".

משה גפני: אני לא רוצה להגיד שמות.

משה גפני: בושה למדינת ישראל שאין שום הוספת תקנים לרבנות הראשית.

משה גפני: יש אנשים שרוצים את הרבנים הראשיים.

משה גפני: השכר של עובדי המועצות הדתיות, השכר של בתי העלמין והשכר של הבלניות הוא בלתי מתקבל על הדעת, בלתי נתפס.

משה גפני: קורה אחד מהשניים: או שבאים בטענות.

משה גפני: אתה מקבל הרבה פעמים כותרות בעיתונות החילונית על כך שאישה באה לטבול במקווה - יש הרבה מאוד נשים שלא קשורות לציבור הדתי שנזקקות לנושא הזה של המקוואות – והן נתקלות במצב שהמקווה מוזנח.

משה גפני: אם המקווה מוזנח, כמובן שאנחנו אשמים.

משה גפני: אם יהיה פעם, שזה עוד לא קרה, שאנחנו נגדיל את התקציב, יהיו כותרות שהדתיים סחטו את המדינה.

משה גפני: אי אפשר לתאר את זה.

משה גפני: אני ישראלי, אני תל-אביבי, אין לי תרבות אחרת.

משה גפני: לא הייתי בארצות הברית, לא הייתי באירופה.

משה גפני: בושה וחרפה וחילול השם מה שקורה פה עם שירותי הדת.

משה גפני: אנחנו אשמים בזה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להאשים אף אחד.

משה גפני: עולים לי כל מיני מחשבות בראש.

משה גפני: יכול להיות שכשיגיעו לפה תקציבי משרד המשפטים, אני אתחיל לעצור להם.

משה גפני: לא יכול להיות.

משה גפני: הדבר הזה פשוט זועק לשמיים.

משה גפני: לא מקוואות, לא בתי דין, לא משכורות של אנשים מסכנים.

רחל עזריה: אנחנו עושים עכשיו מהלכים יפים בבתי הדין הרבניים.

משה גפני: יש נחל שעובר מתחת לבית הדין הרבני.

משה גפני: אי אפשר לסבול את התופעה הזאת.

משה גפני: אני אומר לך, אדוני השר, אנחנו נמצאים בקואליציה.

משה גפני: חייבים לעשות צעדים דרסטיים להפסיק את הדבר הזה.

משה גפני: יש לי פה פניות.

משה גפני: יש נשים בקיסריה שרוצות לטבול.

משה גפני: אין שם מקווה.

משה גפני: הם נופלים בין המועצה המקומית בקיסריה למועצה האזורית.

משה גפני: הם נופלים בין הכיסאות.

משה גפני: התקשרו אלי אתמול מעשרת על כך שאין מקווה.

יצחק וקנין: היה מקווה שלקחו אותו לטובת בזק.

יצחק וקנין: בזק פינה אותו, כי הוא הבין שהוא עשה טעות.

משה גפני: אין מקווה.

משה גפני: אם היה צריך לעשות שם איזה היכל, היה כסף.

משה גפני: הם משפצים את זה מכספם.

משה גפני: כששאלתי אתמול את זה שהתקשר אלי איך הוא קשור לעניין, הוא אמר לי שהוא תושב עשרת, שאשתו צריכה ללכת למקווה.

יצחק וקנין: עצרו להם את העבודה.

משה גפני: ביישוב רותם אין מקווה.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: זה נגד נשים, זה נגד אנשים שצריכים את השירות הזה.

משה גפני: אין כלום.

משה גפני: אין עיתונאי שיכתוב על זה.

משה גפני: אני רוצה פעם אחת כתבה בכלי תקשורת חילוני על כך שהאישה ביישוב עשרת רוצה לטבול במקווה אבל לא נותנים, ראש המועצה לא נותן לשפץ את המקווה והמקווה סגור.

משה גפני: שפעם אחת יעשו על זה כתבה האנשים הליבראליים האלה, הדמוקרטים, היהודים.

משה גפני: המועצה הדתית לא יכולה לבנות מקוואות, בנו את זה גופים פרטיים.

משה גפני: איך יחזיקו את המקוואות האלה?

משה גפני: שיגידו תודה שהגופים האלה בנו את המקוואות.

משה גפני: אבן יהודה מבקש ממני עירוב.

משה גפני: עירוב זה בכלל דבר שהוא לוקסוס שבלוקסוס.

משה גפני: אם אני אדם דתי שגר באבן-יהודה, אני לא אוכל לטלטל בשבת, אני אשאר בבית, או שאם אני אצא, אני לא אוציא שום דבר.

משה גפני: למה לכל שירות אחר יש כסף ולדבר הזה אין?

יצחק וקנין: מהיום והלאה אני מגיש רביזיה על כל דבר, אחר כך גם התייעצות סיעתית.

משה גפני: אני אהיה איתך.

משה גפני: זה מתחיל להימאס, פשוט מתחיל להימאס.

משה גפני: אנחנו יושבים פה הרבה שנים.

משה גפני: הכל חוזר על עצמו, גם התקציב של המועצות הדתיות, גם הנושא של המקוואות, גם בתי הכנסת, גם בתי הדין הרבניים, גם הרבנות הראשית, כל מה שנוגע לנושאי דת.

משה גפני: יש ציבור גדול לא דתי שנזקק לשירותים האלה.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: מי שולט במדינה הזאת?

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אני מצטרף אליך, אנחנו לא מעבירים.

משה גפני: מספיק עם הדבר הזה.

משה גפני: אנחנו נלחמים על כל מיני נושאים אחרים, למה אנחנו לא נלחמים על זה?

משה גפני: חילול השם שאין כדוגמתו.

<יובל טלר: המסגרת התקציבית של המשרד לשירותי דת נקבעה על ידי הממשלה.

<יובל טלר: ישבנו בדיונים עם המשרד לפני העברת התקציב.

<יובל טלר: במסגרת הדיונים נידונו כל מיני תוספות תקציביות.

<יובל טלר: הייתה ישיבה עם המשרד לשירותי דת, עם הרבנות הראשית.

<יובל טלר: במסגרת ההכנות לקראת העברת התקציב ישבנו עם המשרד, סיכמנו על הצרכים התקציביים.

<יובל טלר: המשרד הציג את הצרכים התקציביים, כאשר משרד האוצר מנגד הציג את היכולת התקציבית במסגרת הצרכים על מנת לעמוד במסגרות התקציביות הכוללות.

<יובל טלר: במסגרת זו סוכם על תוספות לדברים שהמשרד הציב כיעדים חשובים.

<יובל טלר: במסגרת ההסכם הקואליציוני הייתה גם תוספת ייעודית משמעותית לפיתוח מבני דת.

<יובל טלר: אותו תהליך התנהל גם מול הנהלת בתי הדין הרבניים.

<יובל טלר: ישבנו ביחד, סיכמנו על תוספות תקציביות ועל ייעוד הצרכים התקציביים למטרות.

<יובל טלר: משרד האוצר עומד מול משרדים רבים שמציגים בפניו את הצרכים התקציביים.

<יובל טלר: אנחנו נדרשים לעמוד בסוף במסגרות, לכן דברים מגיעים להחלטת הממשלה והממשלה היא זאת שקובעת את המסגרות שבהן אנחנו יכולים לפעול.

<יובל טלר: הלכנו לקראת המשרד כמה שיכולנו ללכת על ידי הוספת התוספות התקציביות הרלוונטיות.

משה גפני: אני מבקש שתעביר לוועדה כמה תקציב יש לנושא של פיתוח בתי הדין הרבניים, כמה יש לבתי המשפט, כמה תקנים יש בבתי הדין הרבניים וכמה יש בבתי המשפט.

משה גפני: אני רוצה את כל ההשוואה הזאת.

משה גפני: אם אתה יכול לעשות השוואה בנושא הזה של הרבנות, של המועצות הדתיות בהשוואה לדברים מקבילים בתקציב המדינה.

<יובל טלר: לגבי בתי הדין הרבניים נעשה במהלך השנים האחרונות הליך משותף עם משרד האוצר.

רחל עזריה: יש כמה מהלכים יפים.

<עודד פלוס: לא בבינוי.

<יובל טלר: גם בבינוי של הנהלת בתי הדין הרבניים.

משה גפני: המנטרה חוזרת על עצמה.

משה גפני: אני כבר קיבלתי את זה כמה פעמים בעבר.

משה גפני: עכשיו זה הולך להיות הרבה יותר רציני מכמה סיבות.

משה גפני: אל"ף, אני התבגרתי, בי"ת, חבר הכנסת וקנין רותח מזעם.

משה גפני: אני לא מתכוון לשתוק עם הדבר הזה.

משה גפני: נמאס לי מהעניין הזה.

משה גפני: לא יכול להיות שאני שותף ואני איש בכיר בקואליציה הזאת.

משה גפני: גם אם לא הייתי, זאת בושה.

משה גפני: אני מבקש את ההשוואות האלו.

משה גפני: לא ביקשתי ממשרד הדתות, ביקשתי ממשרד האוצר.

משה גפני: משרד הדתות זה לא משרד המשפטים.

משה גפני: אני מבקש השוואה.

משה גפני: אני מבקש לדעת מה קורה לשירותי הדת לעומת המקבילים שלהם בתקציב המדינה.

משה גפני: אני מבקש לעשות עבודה מוכשרת ורצינית כמו שאתה יודע לעשות.

משה גפני: זה לא קשור למשרד הדתות.

משה גפני: אל תגיד לי שעשית איתם הסכמים, זה לא מה ששאלתי.

משה גפני: אני חושב שעשית איתם הסכמים.

משה גפני: אני חושב שהם גם ישבחו אותך.

משה גפני: עמי, אני מבקש עבודה של המ.מ.מ.

משה גפני: אני לוקח את העניין הזה ברצינות.

משה גפני: אתה יכול למסור לממונים עליך שלא ישחקו איתי.

משה גפני: כל עוד אני כאן, זה לא יהיה יותר.

משה גפני: אני לא הולך לעזוב את הכנסת כשהביזיון הזה מלווה אותי.

משה גפני: בושה למדינה.

רחל עזריה: אני רוצה לשבח את השר על ההצגה בוועדה לקידום מעמד האישה.

רחל עזריה: השר אזולאי הציג תכנית מדהימה.

רחל עזריה: ארגוני הנשים כמעט בכו מהתרגשות.

משה גפני: כמה משרדים הוזמנו לנושא של התקציב המגדרי בוועדה לקידום מעמד האישה?

רחל עזריה: אין לי מושג.

רחל עזריה: זה היה על פגיעות מיניות.

רחל עזריה: הולכים לעשות תכנית יפה עם נשות הרבנים.

רחל עזריה: כל הכבוד.

רחל עזריה: זה נושא אחד שרציתי.

רחל עזריה: הדבר השני זה הנושא של בתי הדין הרבניים.

רחל עזריה: אנחנו עובדים עכשיו על כמה מהלכים כדי לשפר את השירות בבית הדין הרבני.

רחל עזריה: גם השר מראה נכונות מאוד גדולה.

רחל עזריה: זה מאוד משמח.

רחל עזריה: אני מאוד מקווה שנוכל בשיתוף פעולה לדאוג לדברים שגם אתם חושבים שצריך לשפר בשירותי הדת וגם אני חושבת שרצוי לשפר בשירותי הדת, כדי שנוכל לעשות את העבודה כמו שצריך.

<עודד פלוס: אני רוצה להתחיל בלשבח את משרד האוצר.

<עודד פלוס: אני לא אומר את זה מהשפה אל החוץ, אני לא אומר את זה להחמיא, ואני גם לא אומר את זה כדי לבנות מערכת יחסים.

<עודד פלוס: אני חושב שגם משרד האוצר הבין שההנהלה הנוכחית של המשרד לשירותי דת בראשות השר באה לקדם דברים.

<עודד פלוס: הרושם שאני קיבלתי הוא שברגע שמתרשמים שיש צוות שבא לעבוד, שבא לקדם, שבא לשפר, יש נכונות לעזור.

<עודד פלוס: הבעיה היא בנקודת המוצא.

<עודד פלוס: אני לא צריך לחדש ליושב-ראש ולא לחבר הכנסת וקנין שהבעיה של המשרד לשירותי דת היא בבסיס.

<עודד פלוס: לאורך השנים - אנחנו יכולים לחזור 10 שנים לאחור – היו כל הזמן פעולות של פירוק והרכבה.

<עודד פלוס: פעם זה היה משרד עצמאי, אחרי זה העבירו את זה למשרד ראש הממשלה, הייתה רשות, אחרי זה הקימו עוד פעם את המשרד, הוציאו ממנו יחידות, הכניסו יחידות.

<עודד פלוס: יש חוסר יציבות.

<עודד פלוס: רק עכשיו, בחודשים האחרונים, הגיור עבר מאיתנו למשרד ראש הממשלה ובתי הדין עברו אלינו.

<עודד פלוס: כל הפירוק וההרכבה הזה גרם לזה שהמשרד כל הזמן נשאר מאחור.

<עודד פלוס: נקודת הבסיס שלו היא מאוד מאוד נמוכה.

<עודד פלוס: כשאנחנו באים לאוצר ומבקשים, נקודת ההתחלה שלנו היא הבעיה.

<עודד פלוס: כשנותנים לנו כסף, אנחנו מתחילים מנקודה נמוכה, קשה מאוד לעלות למעלה, גם אם מתרגמים את זה לאחוזים ומתרגמים את זה לכסף.

<עודד פלוס: הבעיה היא נקודות הבסיס.

<עודד פלוס: דבר נוסף זה מצב המועצות הדתיות בגלל בעיות עבר שנגעו יותר לרשויות המקומיות ביחס לאי העברת כספים.

<עודד פלוס: כמעט כל המועצות הדתיות נכנסו לתכניות הבראה.

<עודד פלוס: כחלק מתכנית ההבראה, כחלק מהנכונות של המדינה להעמיד כסף, המועצות המקומיות נדרשו לעבור כל מיני תהליכי התייעלות שבאמת הביאו אותן לתחתית.

<עודד פלוס: זאת נקודת המוצא שממנה אנחנו מתחילים.

<עודד פלוס: זאת גם נקודת המוצא של המשרד ונקודת המוצא של המועצות הדתיות.

<עודד פלוס: לגבי הבלניות ועובדי הקבורה.

<עודד פלוס: ראינו בהסכם הקואליציוני האחרון שהייתה הירתמות לעניין הזה מצד מספר סיעות.

<עודד פלוס: אנחנו מנסים לקדם עכשיו הקמה של ועדה.

<עודד פלוס: הייתה לי אתמול שיחה לגבי שכר הבלניות.

<עודד פלוס: מאחר והסקטור של עובדי הקבורה והסקטור של הבלניות הם סקטורים מאוד מאוד קרובים, יש להם המון מאפיינים משותפים של שעות עבודה פיזיות, הרבה נקודות שאני לא רוצה כרגע לפרט אותן, חשבנו לכרוך.

<עודד פלוס: אנחנו מתבלטים בשאלה: האם ברגע שנכרוך לא נפיל את שניהם.

רחל עזריה: מה מצב השכר?

משה גפני: נמוך.

<עודד פלוס: נמוך מאוד.

<עודד פלוס: אנחנו לא מדברים על עובדי חברות קדישא, אלא על עובדי המועצות הדתיות שעובדים בבתי עלמין שמופעלים על ידי המועצות הדתיות.

רחל עזריה: כמה עובדים יש?

<עודד פלוס: יש לא מעט.

משה גפני: שכר הבלניות נמצא בקונצנזוס.

משה גפני: כולם מודים בעובדה הזאת שזה דבר שערורייתי.

משה גפני: אני לא זוכר מישהו שלא דיבר בחריפות על העניין הזה.

משה גפני: זה ברור שמה שיוחלט לגבי הבלניות ישליך על השכר של אותם עובדים מוגדרים בבתי עלמין.

דוד אזולאי: אם יתברר שבגלל זה תהיה פגיעה בבלניות, אני הראשון למשוך את זה.

משה גפני: על הבלניות יש קונצנזוס.

משה גפני: ברגע שאתה אומר עובדי חברות קדישא, אז יש גם עובדי חברות קדישא שעליהם אתם לא מדברים.

משה גפני: יכול להיות ששם השכר גבוה.

משה גפני: הבלניות הן בקונצנזוס.

<עודד פלוס: אנחנו בהתלבטות בנושא הזה, עוד לא גיבשנו עמדה.

<עודד פלוס: אנחנו מנסים לעבוד עכשיו במספר אפיקים.

<עודד פלוס: אנחנו מקדמים את הוועדה הזאת שיוחלט עליה בהסכם הקואליציוני.

<עודד פלוס: הייתה לי אתמול פגישה עם קובי בר נתן, סגן הממונה על השכר.

משה גפני: שכר הבלניות היה פה בוועדה.

<עודד פלוס: יש לזה גם ביטוי בהסכם הקואליציוני.

<עודד פלוס: אנחנו מנסים לקדם עכשיו הקמה של ועדה.

<עודד פלוס: אנחנו בשלבים סופיים של הקמת הוועדה.

<עודד פלוס: אפשר לבוא ולומר, גם לאור הדברים שאומר היושב-ראש, שהמסקנות של הוועדה כבר כתובות.

<עודד פלוס: אפשר להגיד ששכר הבלניות הוא בשפל המדרגה, חייבים לשפר, העניין הוא שכדי לתרגם את זה לשפת המעשה חייבים להיכנס לאיזה שהוא מסלול של הסכם קיבוצי.

<עודד פלוס: בשיחה שהייתה לי אתמול עם סגן הממונה על השכר דיברנו על הנושא הזה.

<עודד פלוס: אמרנו שיכול להיות שהדרך הנכונה היא לרתום את ההסתדרות לעניין.

<עודד פלוס: יש עכשיו את הסכם המסגרת שמנסים לגבש.

<עודד פלוס: גם אם לא נעכב את הסכם המסגרת עד שנפתור את בעיית הבלניות, יש דרך מסוימת בהסכם הזה לייצר חריגים, לבוא ולהגדיר בהסכם המסגרת שאנחנו יודעים שיש סקטורים מסוימים שדורשים טיפול מיוחד ולגביהם תהיה התייחסות מיוחדת.

<עודד פלוס: אגב, כנראה שבכל מיני מכתבים ובכל מיני התחייבויות עבר - יש ניירות שאנחנו מחזיקים ביד – רצו להכניס תוספות מסוימות ולהחריג אותן מתוספת השכר לפי חוק.

<עודד פלוס: מאחר והשכר הוא נמוך, וכדי להביא אותו לשכר מינימום - במועצות המקומיות שמפעילות מקוואות יש דברים כאלה - יש תוספת.

<עודד פלוס: היא משולמת מעל שכר המינימום.

<עודד פלוס: זה מעלה את השכר.

<עודד פלוס: ביקשתי לעשות השוואה בשכר שמשלמת עיריית מודיעין, מאחר ואין לה מועצה דתית והיא מפעילה מקוואות.

<עודד פלוס: מדובר ב-300,400 שקל יותר.

<עודד פלוס: זה לא פתרון לבעיה, אבל זה איזה שהוא תהליך של צמצום.

<עודד פלוס: דבר נוסף שנגעו בו זה הנושא של קברי צדיקים.

<עודד פלוס: אני לא רוצה לדבר על קבר דן בן יעקב.

<עודד פלוס: שם היה מקרה מאוד מיוחד של בנייה ללא היתר.

<עודד פלוס: אנחנו ניסינו לעזור.

<עודד פלוס: הקבר עצמו לא נהרס.

<עודד פלוס: בנו שם המון מבנים.

<עודד פלוס: זה לא חלק מהקומות הקדושים.

משה גפני: דיברו אתי על הקבר בטבריה של רבי מאיר בעל הנס.

<עודד פלוס: זה גם לא נמצא אצלנו.

משה גפני: יש שם המון אנשים.

משה גפני: אפשר לפתור את הבעיה הזאת.

<עודד פלוס: יש לנו פעילות גדולה בטבריה.

<עודד פלוס: יש לנו את רבי עקיבא, יש לנו את הרמב"ם שאנחנו נכנסים לשיפוץ גדול שם.

משה גפני: בקבר של רבי מאיר בעל הנס נמצאים מלא אנשים ביום רגיל.

משה גפני: אתם צריכים להכניס אותו להגדרה של מקום קדוש.

משה גפני: הם אמרו לי שם שיש השלכה חוקית לעניין הזה של אחזקת המקום.

<קריאה: יש בעיות עם ההקדש.

<עודד פלוס: אנחנו נבחן את זה.

משה גפני: אם קבר רבי מאיר בעל הנס לא נכנס בתקופת כהונתו של דוד אזולאי להגדרה של מקום קדוש, זה לא בסדר.

משה גפני: אם יש בעיות עם ההקדש, אני אטפל בו.

<קריאה: הקבר מתוחזק טוב, יש שם פעילות.

<עודד פלוס: אנחנו הולכים לעשות כמה מהלכים בנושא של קברי צדיקים.

<עודד פלוס: אני נמצא בוועדת כספים, לכן אני אדבר על כסף.

<עודד פלוס: בגלל היכולת התקציבית המוגבלת שלנו, אנחנו מנסים לעשות שיתוף פעולה עם משרד הנגב והגליל, עם קק"ל.

<עודד פלוס: יש לנו עכשיו איזה שהוא פרויקט גדול שאנחנו הולכים לעשות בצפון, קוראים לו "נתיבי צדיקים".

<עודד פלוס: זה שיתוף פעולה שאנחנו לא תורמים מהכסף של המשרד, אלא מאותו כסף קואליציוני שדיברו, מאותם 70 מיליון שקל למבני דת, כדי לעשות איזה שהוא מהלך שינגיש את המקומות האלה לציבור.

<עודד פלוס: הייתי בקבר מדהים של רבי יהודה בן תימא .

<עודד פלוס: הוא נמצא במרום הגליל.

<עודד פלוס: אי אפשר להגיע אליו, הוא לא נגיש.

<עודד פלוס: רשות שמורות הטבע סגרה את הדרך כי היא לא רצתה שיפגעו בערכי טבע.

<עודד פלוס: כדי להיכנס לשם תיאמנו עם טרקטוריסט שחיכה לנו שעתיים בשביל להסיר את הבולדרים.

<עודד פלוס: אחרי שחזרנו משם החזירו את הבולדרים.

<עודד פלוס: אלה מקומות שהם לא נגישים.

<עודד פלוס: בדברים האלה אנחנו הולכים לטפל.

משה גפני: למה נסעת לשם?

<עודד פלוס: נסעתי כדי לראות.

רחל עזריה: אפשר להגיע רגלית.

<עודד פלוס: הכוונה שלנו היא שאפשר יהיה להגיע עם אוטובוס לנקודה מסוימת, כאשר משם יהיה שביל.

<עודד פלוס: אני רוצה לתת תשובה לנציג של חיפה.

<עודד פלוס: אנחנו לא מתקצבים, נכון להיום, עמותות.

<עודד פלוס: כל התקצוב שלנו הולך למועצות דתיות או לרשויות מקומיות.

משה גפני: הוא לא ביקש שתתקצבו עמותות.

<עודד פלוס: הוא כן ביקש.

משה גפני: הוא ביקש שתחזיק את המקוואות.

משה גפני: מה עושה משרד הבריאות כשאין לו את השירותים?

משה גפני: הוא לוקח חברה שתעשה לו את זה, הוא מבקש גורם חיצוני.

<עודד פלוס: אנחנו מדברים על עמותה פרטית.

<עודד פלוס: המבנה הוא של עמותה פרטית.

<עודד פלוס: זה כמו תמיכה בעמותות.

<עודד פלוס: כשרשות מקומית רוצה לתמוך בבית כנסת, היא תומכת בו באמצעות ועדת תמיכות.

משה גפני: עודד, אין שם מקוואות.

<עודד פלוס: זאת בעיה אחרת.

משה גפני: זאת לא בעיה אחרת, זאת הבעיה.

משה גפני: זה מה שהוא מעלה.

משה גפני: אתה צריך לתת את השירות הזה.

משה גפני: אין לך את הכלי לתת.

משה גפני: הוא מתנדב.

משה גפני: אתה צריך להחזיק את המקווה.

<עודד פלוס: אני מסכים.

<עודד פלוס: אנחנו עכשיו מייצרים מנגנון שייתן תמיכות בסעיף 3א לדברים האלה.

<עודד פלוס: אנחנו מדברים כרגע על בתי כנסת.

משה גפני: גם מקוואות.

<עודד פלוס: שמענו את זה.

<עודד פלוס: אני חייב לומר שלא היינו מודעים להיקף.

<עודד פלוס: בהחלט יכול להיות.

משה גפני: השארתי את המכתב שלהם לשר.

<עודד פלוס: אנחנו נבדוק את ההיקף של העניין הזה.

משה גפני: נציגי חיפה, תהיו בקשר עם מנכ"ל המשרד לשירותי דת.

<שמעון יעקובי: בחודשים האחרונים התחלתי להיכנס לנושא של התקצוב.

<שמעון יעקובי: אני חייב לומר שבשיטת העבודה שנהוגה כיום בתקצוב של בתי הדין הרבניים לא יכול להשתפר שום דבר מהותי בבתי הדין.

<שמעון יעקובי: היו לנו שיחות עם הרפרנטים שלנו באוצר בחודשים האחרונים.

<שמעון יעקובי: הם אומרים לי דבר פשוט מאוד: תראה, לנו יש מסגרת.

<שמעון יעקובי: כל משרד יכול לגדול 2,3 אחוזים בשנה.

<שמעון יעקובי: השר לשירותי דת שם בסדר העדיפויות, ובצדק רב, את הנושא של משמר בתי הדין הרבניים בדומה למשמר בתי המשפט.

<שמעון יעקובי: אם אתה רוצה משהו אחר, זה יהיה על חשבון זה.

<שמעון יעקובי: בשיטה הזאת לא יכול שום דבר להתקדם.

<שמעון יעקובי: בשנת 1960 היו 63 דיינים בבתי הדין הרבניים.

<שמעון יעקובי: באותה תקופה היו 2 מיליון נפש במדינה.

<שמעון יעקובי: באותה תקופה היו 129 שופטים.

<שמעון יעקובי: האוכלוסייה במדינה גדלה מאז פי 4, השופטים גדלו מאז פי חמש.

<שמעון יעקובי: סדר גודל של 650,700 שופטים קיימים היום במדינה.

<שמעון יעקובי: האוכלוסייה היהודית גדלה מאז פי 3.

<שמעון יעקובי: 6 מיליון יהודים יש היום במדינת ישראל.

<שמעון יעקובי: בתי הדין הרבניים גדלו מ-63 דיינים לסדר גודל של 89 דיינים בבתי הדין האזוריים, ועוד 7 דיינים בבית הדין הרבני הגדול, שזה גידול של 1.4.

<שמעון יעקובי: אי אפשר לתת שירות לציבור בסדר הגודל הזה.

<שמעון יעקובי: גם לא תגברו במידה הנדרשת את כוח העזר, את כוח האדם המינהלי שתומך בשיפוט.

משה גפני: לבתי המשפט התווספו במהלך השנים האלו המון כוחות עזר .

<שמעון יעקובי: לפני כחודש וחצי נכנס בית הדין הרבני הגדול למשכנו החדש.

<שמעון יעקובי: סוף סוף הכינו לשכות דיינים, דבר שלא היה קודם.

<שמעון יעקובי: קודם הייתה לשכת דיינים אחת לכל דייני בית הדין הרבני הגדול.

<שמעון יעקובי: שם הם היו צריכים לעבוד.

<שמעון יעקובי: עכשיו הכינו לשכת דיינים קטנה וממש צפופה.

<שמעון יעקובי: זאת הפרוגרמה שקיימת בגלל התקציב הנמוך שיש לבתי הדין.

<שמעון יעקובי: ביקרתי לאחרונה בלשכות שופטים בבית המשפט העליון.

<שמעון יעקובי: אי אפשר להשוות, זה שני עולמות שונים.

<שמעון יעקובי: צריך לשנות את הקונספציה.

<שמעון יעקובי: אנחנו שמחים מאוד, אדוני היושב-ראש, שאתה מתווה גישה שהיא ראויה, וכך ראוי שיהיה.

<שמעון יעקובי: בתי הדין הרבניים הם חלק מהרשות השופטת במדינת ישראל.

<שמעון יעקובי: אם מצפים מאיתנו שננקוט אמות מידה של הרשות השופטת, צריכים לתת לנו את אותם אמצעים שיש לרשות השופטת.

משה גפני: אותו דבר לגבי לשכות הרבנים הראשיים.

<עודד פלוס: זה באותו מבנה.

רחל עזריה: יש איזה שהוא פער באופן שבו בית הדין הרבני נתפס.

רחל עזריה: יש פה מהלכים הדדיים שצריכים לקרות.

רחל עזריה: אם בית הדין הרבני יעשה כמה מהלכים משמעותיים, זה יגרום למשרדי הממשלה האחרים לראות את זה בדיוק כמו בית משפט.

משה גפני: כל הכבוד לאופטימיות שלך.

רחל עזריה: אני חושבת שזה המהלך.

משה גפני: אני חי במדינה הזאת.

משה גפני: אני חלק מהרשות המחוקקת, אני חלק מהרשות המפקחת.

משה גפני: לא עולה על דעתי ביזיון כזה.

משה גפני: אני לוקח על עצמי את הביזיון.

<חזי כהן: את הנושא של תקציב המועצות הדתיות השר הציג, אני לא אתייחס לזה.

<חזי כהן: אני רוצה להתייחס למה שהעליתם פה בוועדה.

<חזי כהן: אחד, הנושא של השכר של הבלניות שאתה, אדוני היושב-ראש, מקדם, ושניים, הנושא של העברת האחריות על המקוואות מהעמותות למועצות הדתיות.

<חזי כהן: שני הדברים האלה דורשים תוספת תקציב משמעותית בתקציב המועצות הדתיות.

<חזי כהן: אלה דברים שלא מתוקצבים היום.

<חזי כהן: כמו שאמרנו, אנחנו גם ככה נמצאים באיזה שהוא פער בין מה שהם מתוקצבים לעומת מה שהם צריכים לתת לציבור.

משה גפני: אני מבקש ממך את כל הפערים בכל הנושאים של שירותי הדת, כולל בתי הדין.

משה גפני: אני מבקש את זה גם מהמ.מ.מ.

משה גפני: אני מבקש מהרב יעקובי את מה שקרה בנושא של התקנים במהלך כל השנים.

משה גפני: אני מברך אותך, אדוני השר.

משה גפני: האמת היא שזו שמחה גדולה בשבילי שאני אומר עליך אדוני השר.

משה גפני: מגיע לך.

משה גפני: למען השקיפות והגילוי הנאות, יש מערכת יחסים מאוד קרובה בינינו, בין המשפחות שלנו.

משה גפני: אני ממש שמח שהרב דוד אזולאי הוא השר לשירותי דת.

משה גפני: אני מאחל הצלחה לשר, אני מאחל הצלחה למנכ"ל, אני מאחל הצלחה לכולם.

משה גפני: אנחנו לוקחים את העניין הזה מאוד קשה.

משה גפני: אני מבקש ממשרד האוצר להגיד את זה גם לממונים.

משה גפני: אם זאת הייתה שנה ראשונה שלנו בכנסת, אז בסדר, ואם היה מה שחברת הכנסת עזריה אמרה בנוגע ליחס של בתי הדין, זה גם בסדר, אבל זה לא רק זה.

משה גפני: אין דמיון בין כל נושא שנוגע לשירותי דת, אם זה בתי הדין, הבלניות, עובדי המועצות דתיות, הרבנים, המקומות הקדושים, לבין שום שירות אחר שהמדינה נותנת.

משה גפני: אנחנו חלק מהעניין הזה.

משה גפני: אנחנו ניתבע על זה בעולם הבא.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך.

דוד אזולאי: אני מקווה שנגיע לעת הזאת שנוכל להגיד שעשינו מהפך בכל מה שקשור לשירותי הדת היהודיים.

דוד אזולאי: זאת התקווה והתפילה.

משה גפני: נעשה את זה ביחד.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.