ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 109, 2015-10-21 09:30

משה גפני: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה גפני: על סדר היום - הטבות במס לישובים – בעקבות בג"צ 8300/02 גדבאן נסר ואח' נ' ממשלת ישראל.

משה גפני: אני מבקש לומר מה סדר היום בעניין הזה.

משה גפני: זה היום האחרון שדנים בחוק הזה, אני לא דן בו יותר.

משה גפני: אם זה לא יעבור אני אחזיר לממשלה, אין לי פה אינטרס.

משה גפני: אני מסתכל על זה בראייה ממלכתית.

משה גפני: המצב הוא כזה – יש בג"ץ שאומר שהיות וכבר שנים רבות הממשלה לא קבעה קריטריונים להטבות מס ליישובים יש טענות על אפליות ומדינה מתוקנת לא יכולה להרשות לעצמה את הדבר הזה ועל כן קבע בית המשפט העליון שב-30 בנובמבר, חמשת היישובים שהוספו לרשימה יוצאו ממנה.

משה גפני: לא יהיה יותר דיון על זה.

משה גפני: ב-30 לנובמבר בית שאן, חצור הגלילית, ערבה תיכונה – לא משנה מי, יוצאים חמישה יושבים ונכנסים אחרים.

משה גפני: חלק כבר נכנסו.

משה גפני: בית המשפט קובע.

משה גפני: בית המשפט להערכת המשפטנים ואני גם מעריך כך – אם נבחרי הציבור לא יעשו כלום, יבטל את החוק הזה.

משה גפני: יהיו כאלה ברשות המסים שישמחו.

משה גפני: יחסכו 800 מיליון שקל, ואתם שמעתם גם כאן

משה גפני: בדיון שיש אמירות כאלה שהטבות המס לא תורמות ליישובים.

משה גפני: חברי הוועדה ואני חולקים על זה מכל וכל.

משה גפני: אני גרתי באופקים הרבה מאד שנים, אני מכיר את הנושא של הפריפריה, זה ברור לחלוטין שהטבות מס ליישובים זה הכלי הכי יעיל.

משה גפני: כמובן שצריך תשתיות, רווחה, בריאות – אבל זה הכלי הכי יעיל להביא אנשים ברמה כלכלית, כי חלק גדול מהתושבים לא נהנים מהטבות המס מכיוון שהם לא מגיעים לרף המס.

משה גפני: אבל אם רוצים להביא אנשים ברמה ליישובים האלה, הכלי הזה של הטבות המס הוא כלי מאד יעיל.

משה גפני: אין את החוק הזה בחוק ההסדרים.

משה גפני: הוא בכלל לא נמצא כאן על השולחן.

משה גפני: דיברתי עם החברים, לקחתי את זה בהתנדבות, לנסות להעביר את זה.

משה גפני: אני, אגב, לא הולך להעביר את זה בחוק ההסדרים.

משה גפני: אני אעביר את זה בהליך אחר, נראה את זה בסוף לא רוצה כרגע כי הזמן פועל לרעתנו.

משה גפני: מה שביקשתי מהיועצת המשפטית של הוועדה זה לשמוע את החברים, מה העקרונות שעליהם אנחנו מדברים, ולפי העקרונות האלה לייצר מפה, שהמפה הזאת, על פי קריטריון של יעד לאומי, תשמר את המצב הקיים.

משה גפני: זה מה שרצינו – לשמר את המצב הקיים.

משה גפני: ברור שאם נצטרך להוריד מפה ושם כי אם אנחנו מוסיפים יישובים, אם אנחנו רוצים שאם הדבר הזה יישמר ויעבור גם את המבחן הקריטריוני, כלומר – גם את בית המשפט, ישבנו גם בישיבת התייעצות בין חברי הוועדה.

משה גפני: שמענו את העקרונות.

משה גפני: ביקשתי מהיועצת המשפטית שהיא תכין מתווה ואבקש שהיא תציג אותו.

באסל גטאס: זה לאור הדיון האחרון.

משה גפני: כן.

משה גפני: לא עשינו שום דבר אחר.

<שגית אפיק: בעצם, במתווה שאנחנו מביאים בפניכם יש שלושה מסלולים.

<שגית אפיק: המסלול הראשון הוא 7% הטבה במס, זיכוי ממס, עד תקרה של 120 אלף שקל לשנה.

<שגית אפיק: המסלול השני – זיכוי ממס של 9% עד תקרה של 150 אלף, והמסלול השלישי הוא 12% עד תקרה של 192 אלף, כאשר ליישוב עירוני בנגב יש תוספת זיכוי במס של 5%, ו-24 אלף לתקרה.

<שגית אפיק: ליישוב עירוני צמוד גבול בצפון –כאשר גבול הוא 2 ק"מ, תוספת של 6% ו-36 אלף שקל לשנה, לתקרה.

<שגית אפיק: המתווה הזה בעצם מבוסס על שלושה - - -

באסל גטאס: אבל מה הם שלושת המסלולים?

<שגית אפיק: אני אסביר.

<שגית אפיק: שלושת המסלולים, למעשה - - - אלה המסלולים שכל אחד מ-402 היישובים שאמר היושב ראש שייכנסו למתווה.

<שגית אפיק: שלושת המסלולים האלה הם בעצם - - - כל יישוב מבין 403 היישובים שנכללים במתווה ייכנסו לאחד משלושת המסלולים האלה.

<שגית אפיק: בהתאם, הקביעה לאיזה מסלול הם יגיעו, תלויה בעצם בשלושה קריטריונים, שלכל אחד מהקריטריונים האלה יינתן ניקוד.

<שגית אפיק: הקריטריון הראשון – קריטריון של גבול, ויינתן לו הניקוד הנמוך ביותר, 25%.

<שגית אפיק: זה הקריטריון של ריחוק מגבול.

<שגית אפיק: אני אתייחס אחר כך לעניין הגבול, כי לעניין הגבול יש עוד שני עניינים שמשפרים את מצב הסמוכים לגבול ולכן הוא מקבל את האחוז הנמוך ביותר.

<שגית אפיק: הגבוה ביותר זה פריפריאליות, שזה מקבל 40%, ו-35% - מדד חברתי כלכלי, כאשר הועדה הנחתה אותנו שזה ייעשה פר יישוב, ככל שזה מיטיב עם היישובים, ולא פר מועצה אזורית, על מנת לאפשר ליישובים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל את אמרת – "ככל שזה מיטיב".

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאם המצב של המועצה האזורית הספציפית, מצבה פחות טוב מהיישוב עצמו – אז מה גובר.

משה גפני: מה שהיא אומר – שאם יש מועצה אזורית שמצבה הסוציו אקונומי נמוך, אז גם אם יש בתוכה יישובים יותר חזקים הם נכללים בסוציואקונומי של המועצה האזורית.

משה גפני: אבל מועצה אזורית שמצבה הסוציואקונומי גבוה, אם יש בתוכה יישובים שהם בסוציואקונומי נמוך הם כן ייכללו.

משה גפני: יש בזה גם היגיון, דרך אגב.

<שגית אפיק: לגבול יש שתי משמעויות נוספות.

<שגית אפיק: ההגדרה של "יישוב מוטב" הוא – יישוב שסמוך לגבול או יישוב שנמצא בקווי הרוחב שהגדרנו.

<שגית אפיק: זאת אומרת שייתכן יישוב שלא נמצא בקווי הרוחב והאורך שאנחנו מגדירים, אבל כיוון שהוא יישוב שסמוך לגבול הוא עדיין יהיה זכאי.

<שגית אפיק: זו חשיבות מאד גבוהה לגבול, רבים שאלו בימים האחרונים איך ייתכן שיש יישוב שהוא לא בקווי האורך והרוחב והוא כן נמצא במתווה – התשובה היא שהוא סמוך לגבול, למעשה.

<שגית אפיק: המדד החברתי הכלכלי צריך להיות 8 ומטה.

<שגית אפיק: מדד חברתי כלכלי 9 ומעלה פוסל יישוב מלהיכנס למתווה.

<שגית אפיק: המינימום זה 25 נקודות שיהיה ליישוב ואז הוא נכנס למסלול הנמוך ביותר שזה המסלול של 7% עם תקרה של 120 אלף.

<שגית אפיק: יישובי שדרות ועוטף עזה ימשיכו לקבל מכוח חוק סיוע לשדרות ולעוטף עזה.

<שגית אפיק: הם נמצאים כאן אב הם לא רלבנטיים לצורך העניין בחישוב.

<שגית אפיק: גם אם אחרי זה תראו שלחלקם יש ירידות שנראות לכאורה משמעותיות יותר, למעשה, לשנתיים הקרובות זה לא רלבנטי.

<שגית אפיק: אילת נשארת מכוח החוק של אילת, נשארת מכוח החוק של אילת, שהוא חוק נפרד.

באסל גטאס: עכו?

<שגית אפיק: נשארת.

<שגית אפיק: כל היישובים שהיו נשארים, למעט יישוב אחד, שיוצא, והוא כפר ורדים.

<שגית אפיק: כפר ורדים לא עונה על קריטריון של גבול, כי הגבול הוגדר כ-9 ק"מ, והוא נפסל בשל מדד חברתי כלכלי גבוה, שהוא מעל 8.

<שגית אפיק: לכן הוא בעצם היישוב היחיש יוצא.

<שגית אפיק: לפי הנחית הוועדה, לגבי כפר ורדים, ולמעשה לגבי כל יישוב שייצא בהמשך הדרך, כתוצאה מעלייה במדד החברתי כלכלי או מכל סיבה אחרת - אותו יישוב – ולכפר ורדים יש הוראה ספציפית – ימשיך לקבל - - -

משה גפני: ברשותך, היה פה בדיונים לגבי כפר ורדים.

משה גפני: יש צורך חיוני בהטבות מס ביישוב הזה, על אף שזה נראה יישוב עשיר, והכל.

משה גפני: אבל טענו, ובצדק - - -

שלמה בוחבוט: הוא לא יישוב עשיר, זה לא נכון.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: מצבו הסוציואקונומי גבוה.

משה גפני: צריך שהוא יישאר, גם אני השתכנעתי בעניין הזה.

משה גפני: היתה הצעה להזיז את קו הגבול – מ-9 ק"מ ל-10 ק"מ.

משה גפני: התנגדתי לזה מכל וכל.

משה גפני: אני לא מדבר שמבחינה משפטית זה לא יתפוס, מה אנחנו פה מחליטים איפה קווי הגבול?

משה גפני: ביקשתי מהיועצת המשפטית שייכנס סעיף שאלה שנפגעים כתוצאה מהחוק החדש, והם יוצאים מן הרשימה, אם הם נכללים בתוך קריטריון, אז יש קריטריון.

משה גפני: אבל אם הם יוצאים מהרשימה, הם לא ייפגעו במשך שנתיים.

משה גפני: יימשך המתווה, אפילו שבעצם אם הם היו נכנסים לקריטריון היו מקבלים אחוזים פחות - הם ימשיכו לקבל אחוזים גבוהים.

נאוה בוקר: אבל למה רק שנתיים?

משה גפני: כי גם זה ויכוח משפטי.

משה גפני: במהלך השנתיים האלה – אני אדבר עם שר הכלכלה, או להכניס אותם למתווה.

משה גפני: יצטרכו להשאיר אותם במתווה, יכול להיות שבעידוד השקעות הון, יכול להיות שבסופו של דבר נצטרך - - - מדובר על שנתיים.

משה גפני: ניסו לעשות את זה לשנתיים והודיעו שמבחינה משפטית זה בלתי אפשרי, אפשר רק שנה.

משה גפני: השנתיים האלה הם זמן ארוך, ואנחנו מודיעים פה, לפרוטוקול, שיש לנו עניין, לכל חברי הוועדה, ולי בתוכם – שכפר ורדים בסופו של דבר לא ייפגע.

משה גפני: ולכן אנחנו הולכים עד המקסימום מבחינה משפטית ואנחנו במהלך השנתיים האלה נעשה את הכל שכפר ורדים לא ייפגע בתוך הנימוקים שעליהם דובר קודם.

יפעת שאשא ביטון: אין פה אבל את העניין שיוצא שזה היישוב היחיד בעצם, זאת אומרת – אנחנו יוצרים מתווה, מטיבים עם עוד 222 יישובים - - -

משה גפני: מטיבים או מורידים.

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מצרפים, אוקיי – מצרפים, 200 וכמה יישובים חדשים ובתוך הסיפור הזה יש יישוב אחד בלבד שנמצא באזור אסטרטגי במדינת ישראל, בגליל, והוא היחיד שנפגע.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שנפגעים פה כמה יישובים ואנחנו נלחמים על אחד מהם.

יפעת שאשא ביטון: יש פה יישוב אחד ש - - -

איתן ברושי: בפועל, כפר ורדים מתפקד כיישוב עימות.

איתן ברושי: הכללים שחלים עליו הם קו עימות.

איתן ברושי: כשהוא בונה ממ"ד, הוא בונה ממ"ד כמו במטולה ולא כמו בעפולה.

איתן ברושי: ולכן, המציאות בפועל היא שזה קו עימות.

איתן ברושי: נכון שהקו הוא 9 ק"מ, אני מכיר את זה היטב, ואני לא מציע לגעת בזה.

איתן ברושי: אבל בפועל, כפר ורדים מתפקד כקו עימות לגבי אזהרות והתרעות.

איתן ברושי: אני מציע לשקול את זה, ואני מציע שהוא ייחשב כקו עימות, בלי לגעת בגבול.

איל בן ראובן: אני מפיקוד הצפון ואני מכיר את זה היטב.

איל בן ראובן: פיקוד הצפון מתייחס לכפר הוורדים - - -

משה גפני: שפיקוד הצפון יגיע לפה לוועדה ויאמר מה קווי העימות.

<קריאות: הנה, הוא בא.

משה גפני: מי בא?

משה גפני: אני מתחנן למשרד הביטחון, והתחננו גם קודמיי – לבוא לכאן לא כשהם נהיים חברי כנסת, כשהם נמצאים במשרד הביטחון.

משה גפני: כל דבר שהם היו אומרים הייתי מקבל "כזה ראה וקדש".

משה גפני: שיגידו מה קווי הגבול וינמקו.

משה גפני: זה הכל.

משה גפני: אחרת אנחנו לא עומדים בבג"ץ.

איל בן ראובן: היום, כדאי לדעת – מבחינה מבצעית, כפר ורדים הוא היום כפר שנמצא תחת אחריות פיקוד צפון - - -

יפעת שאשא ביטון: יש את המפה של הצבא, למה לא להתייחס?

משה גפני: תסביר לי איך כותבים את זה בחוק, מבחינה משפטית.

<קריאות: קו עימות.

משה גפני: קו עימות זה 9 ק"מ.

<שגית אפיק: החלטת הממשלה- - - כדי לעשות חוק אנחנו לא יכולים להתבסס על מפות כאלה ואחרות, אלא על החלטת ממשלה.

<שגית אפיק: ההחלטה של הממשלה מגדירה "קו עימות" כ-9 ק"מ.

<שגית אפיק: כל עוד זו החלטת הממשלה, זה מה שיכול להיכנס בחוק.

<שגית אפיק: בישיבה הקודמת ביקש היושב ראש שמשרד הביטחון יבוא ויציג נתונים, כפי שנאמר פה – אולי יש נתונים אחרים.

<שגית אפיק: לא הצלחנו להשיג אותם, הם לא חזרו אלינו, לא הגיעו לכאן.

<שגית אפיק: אין לנו יכולת לעשות את זה בהיעדר נתונים.

<שגית אפיק: עלו מספר הצעות.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

משה גפני: אני לא יכול להכניס את זה.

אורלי לוי אבקסיס: בדברי ההסבר גם לא?

משה גפני: לא.

<שגית אפיק: היו הצעות אחרות, גם, לגבי כפר ורדים, ובסופו של דבר, למעשה, אחרי ששמענו אתכם, זו ההצעה שהבנו מכם שהיא ההצעה המטיבה ביותר עבור כפר ורדים.

<ירון ישראלי: ב-1989 נחתה בקיבוץ געתון קטיושה בדיוק 9 ק"מ מקו הגבול.

<ירון ישראלי: אז, בוויכוחים על קו עימות זה לא היה כמו היום, הטבות מס.

<ירון ישראלי: אז המדינה בנתה חדרי מגן על חשבונה ביישובים.

<ירון ישראלי: הצלחנו להשיג קביעה שבגלל שנפלה קטיושה, 9 ק"מ זה קו עימות.

<ירון ישראלי: היום יש מפה של פיקוד צפון שנותנים לנו, כראשי רשויות, לתרחישי קו העימות בצפון.

<ירון ישראלי: כפר ורדים, יחיעם, נתיב השיירה – כל אלה שהם לא 9 ק"מ, מופיעים במפה של פיקוד צפון.

<ירון ישראלי: למה זה לא קריטריון לבג"ץ?

משה גפני: בגלל שזה לא קריטריון, עם כל הכבוד.

משה גפני: אנחנו כבר שוברים את הראש שבועיים על כפר ורדים.

משה גפני: שוברים את הראש.

<ירון ישראלי: אבל יש קריטריון.

<ירון ישראלי: יש קריטריון של הפיקוד.

משה גפני: שהפיקוד יבוא לכאן ויגיד את זה.

חיים ילין: לגבי הקווים, אולי בצפון נקבע 9 ק"מ.

חיים ילין: אני רק מתייחס לא לגופה של המפה אלא נקודתית, רק לנקודה הזו.

חיים ילין: בקו עימות דרום, בעוטף עזה לא נקבעו 7 ק"מ בגלל שהקסאם התפוצץ שם.

חיים ילין: הוא הגיע בקושי ל-3 ק"מ, אלא אמרו - יש רק 50 אלף תושבים, אז בואו נחתוך ב-7 ק"מ, כי ב-7.5 ק"מ אשקלון, זה כבר 150 אלף תושבים יותר.

חיים ילין: זאת אומרת שההיבט של הקו לא היה ביטחוני, אלא כלכלי לחלוטין.

חיים ילין: לכן אפשר להביא כל מה שאנחנו רוצים ביטחונית – בסוף האוצר יבוא ויגיד – זה לא הקו, זה לא הגיוני.

חיים ילין: אבל יש החלטת ממשלה 2017 בעקבות "צוק איתן".

חיים ילין: בזמנו היה מדובר שכל מועצה אזורית שיש לה מעל 50% מהיישובים שלה בתוך קו העימות – כל היישובים יוכרו.

<קריאות: - - -

חיים ילין: מה שאני מציע – היום, ההגדרה היא של מועצה מקומית או יישוב, הרי יש באיו"ש יישובים שהם מעל 2,500 תושבים, שהם חלק ממועצה אזורית.

חיים ילין: להסתכל לגופו של עניין – בכפר ורדים לא כיישוב נפרד לגמרי אלא כיישוב שהוא חלק ממועצה, וכך יחול - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז למה שני ראשי ערים?

אורלי לוי אבקסיס: למה שני ראשי רשויות?

משה גפני: הצעת, אוקיי.

חיים ילין: וכך, 2017 – רוח הדברים של ממשלת ישראל, יחול.

חיים ילין: אם היישוב היה יותר קטן הוא לא היה יישוב בודד, הוא לא יכול היה להתקיים, בכלל.

חיים ילין: הוא היה חלק ממועצה.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני לא יודע מה נכנסתי לעניין הזה.

משה גפני: מה, חסר לי כאב ראש?

<שגית אפיק: עוד שתי מילים על כפר ורדים.

<שגית אפיק: אמרתי – היו הצעות אחרות.

<שגית אפיק: ההצעה שנבחרה, של שנתיים, שבהן הם יקבלו את מלוא הטבת המס, שהיתה הטבת מס יחסית גבוהה – 11% שהם קיבלו קודם לכן - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה יותר מרוב אלה שנכנסו.

<שגית אפיק: כל היישובים החדשים שנכנסים יקבלו כ-7%.

<שגית אפיק: נכון.

<שגית אפיק: ולכן אני אגיד הצעות אחרות שעלו.

<שגית אפיק: אנחנו צריכים להבין שיש פה משחק שבין השנים – מצד אחד אתם מבקשים שניתן שנים רבות יותר משנתיים, לבין התקרה ואחוז ההטבה.

<שגית אפיק: היו הצעות אחרות לתת מספר שנים גבוה יותר ולהכניס אותם למסלול הנמוך, כמו יתר היישובים שנכנסו לראשונה ל-7%, בתקרה של 120 אלף.

<שגית אפיק: אפשר לתת אפילו יותר שנים מ-3 שנים ואז להגיד שיש להם מתווה הולך ופוחת.

<שגית אפיק: זו גם אפשרות.

<שגית אפיק: אלה שלושת האפשרויות שהיו לגבי כפר ורדים.

<שגית אפיק: אנחנו הבנו שגם כפר ורדים היו מעדיפים אפשרות שהם ימשיכו לקבל את מה שהם קיבלו למשך שנתיים נוספות.

יפעת שאשא ביטון: כיישוב יחיד שנפלט אני חושבת שנוכל להעביר את זה גם במבחן בג"ץ.

<קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להגיד כמה מילים.

בצלאל סמוטריץ': כמובן ליבי ליבי עם אנשי כפר ורדים וחייבים למצוא להם פתרון, אבל יש כאן מגזר שלם של יישובים שסובל מאד מאד אפרופו הקריטריון של סמיכות לגבול, יום יום, ממצב ביטחוני מורכב מאד ומסובך מאד, פיגועים וזריקות אבנים ובקבוקי תבערה יום יומיים, ואיך שהוא הוא מוצא את עצמו מחוץ למפה הזו.

בצלאל סמוטריץ': זו בעיניי אפליה.

בצלאל סמוטריץ': יישובי יהודה ושומרון.

<קריאות: - - - -

משה גפני: אני לא מסכים, יושב ראש המועצה, אני צריך ללכת לראש הממשלה, עוד אין לי את ה- 400 מיליון שקל לתוספת.

אראל מרגלית: אתה צריך ואנחנו צריכים לדון בעניין.

אראל מרגלית: אנחנו לא ממהרים כמוך.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לראות שכל יישוב מקבל מה שהוא צריך לקבל.

אראל מרגלית: אתה צריך ללכת לשר האוצר, זה עניין שלך.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לראות שהיישובים מקבלים את התשובות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אראל, אתה יודע שיש דד ליין, של בג"ץ.

<קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לבית שאן?

אורלי לוי אבקסיס: היא נזרקת החוצה.

בצלאל סמוטריץ': היא לא תיזרק החוצה.

בצלאל סמוטריץ': יש עד ה-30 לנובמבר, אל תהיי פופוליסטית.

בצלאל סמוטריץ': נצביע ביום ראשון – לא יקרה כלום.

בצלאל סמוטריץ': אז אני, מאד חשוב לי בית שאן, וגם את, כחברת "ישראל ביתנו" שיהיה חשוב לך יהודה ושומרון - - -

אורלי לוי אבקסיס: אוי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצפה ממך שגם החברתי יעניין אתכם.

בצלאל סמוטריץ': החברתי מאד מעניין אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: חוצפנים.

אורלי לוי אבקסיס: לא מעניין אתכם.

אורן אסף חזן: אורלי, זה לא בסדר מה שאת עושה.

אורן אסף חזן: זה לא מקובל מה שאת עושה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אורן אסף חזן: מה את מבלבלת את המוח?

אורן אסף חזן: בצלאל, מה אתה מייחס בכלל?

ז'קי לוי: - - -

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: כל הזמן אתם באים ואנחנו, החברתיים, משלמים את המחיר שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם - - -

בצלאל סמוטריץ': אני שואל את חבר הכנסת ליברמן האם חברת הכנסת הזו מייצגת אותו.

בצלאל סמוטריץ': את שמאלנית.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמאלנית?

בצלאל סמוטריץ': כן, כי אני בעד הגליל, בעד הנגב, ואתם – אל תאשימו.

בצלאל סמוטריץ': אז שלא תתנפל כשאני מדבר על יהודה ושומרון.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: כל מי שחברתי הוא שמאלן.

בצלאל סמוטריץ': זה מעולם לא עמד ככה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו תומכים בגליל, תומכים בנגב - - -

<קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': אראל, אני לא אתך בכל ההצעות של הגליל?

בצלאל סמוטריץ': אתה לא הגון עכשיו.

אראל מרגלית: אתם משאירים אותו מאחורה כמו ילד חורג במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אני חוזר לנושא הטבות המס.

משה גפני: אני פשוט אוציא חברים עכשיו.

משה גפני: בצלאל ברשות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: כל פעם שמישהו מדבר חברתית הוא נחשב שמאלני.

<קריאות: - - -

אורן אסף חזן: את יודעת בדיוק שזה לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אני לא צריך תעודת חברתיות מאף אחד.

בצלאל סמוטריץ': אני תומך בהטבות מס לבית שאן, עשיתי שם גם של"ף בשמינית, שנת התנדבות.

בצלאל סמוטריץ': תומך בהטבות לגליל ולנגב, תומך בהטבות לפריפריה, ותומך גם, במקביל ולא בסתירה, תומך ודורש גם הענקת הטבות מס להתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון, על בסיס אותם קריטריונים, כמובן, של פריפריאלי וסוציואקונומי, אבל כמו שקרבה לגבול נותנת הצדקה ביטחונית למתן התמריץ הזה, כך גם מציאות חיים יום יומית עם האתגר הביטחוני המורכב מאד שנחשפים אליו התושבים ביהודה ושומרון, מצדיק את הקריטריון הזה – אני אומר שאצביע נגד אם זה לא יקרה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר יותר מזה.

בצלאל סמוטריץ': יהיו פה עוד אירועים תקציביים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מקובל עלי, ואם העניין עולה עוד כסף אז שיתכבד האוצר ויוסיף עוד כמה גרושים, אחרת זה יעלה לו יותר בהצבעות אחרות.

<איתי טמקין: רק להגיד שההצעה, כמו שהוצגה על ידי היועצת המשפטית של הוועדה, גם לה יש עלויות תקציביות שאין להם כרגע מקור בתקציב 2016, בטח אם מוסיפים רכיבים נוספים שעלו פה בדיון על ידי חברי הוועדה.

<סיוון יחיאלי: ראשית, אני באמת מוצא את עצמי לראשונה בחיי מתמודד עם בעיה בלתי אפשרית, אין לי כאן אויבים מסביב לשולחן, כולם מסכימים אתי ולא מצליחים לפתור את הבעיה.

<סיוון יחיאלי: אז אני רוצה להגיד לכם – קודם כל, לטעמי, ואני חושב, אדוני, שאתה ראש וראשון לדברים האלה - הוועדה יכולה לקבל החלטות שמכניסות את כפר ורדים פנימה.

<סיוון יחיאלי: אני אומר לכם שאני לא מקבל את התפיסה שאומרת היועצת המשפטית, עם כל הכבוד לה, שאם הצבא פרסם ברשומות, בצורה רשמית, שכתוב שאנחנו, כפר ורדים – זה כפר עימות, יבואו ויגידו לנו שאנחנו לא קו עימות.

<סיוון יחיאלי: ממש כמו שהרופא איננו זה שקובע מי יקבל גמלה מהביטוח הלאומי, הוא קובע מי נכה, והביטוח הלאומי קובע מי יקבל – בעניין הזה אני אומר שלטעמי הוועדה סוברנית לקבל החלטה כזו, וההחלטה הזו תעבור בג"ץ.

<סיוון יחיאלי: אני גם לא חושב שיהיה מי שיתקיף אותה.

<סיוון יחיאלי: דבר שני, אנחנו עומדים כרגע בפני הרחבה של כפר ורדים בעוד 2,100 יחידות דיור.

<סיוון יחיאלי: אנחנו מדברים על למעלה מלהכפיל את היישוב.

<סיוון יחיאלי: למעשה, המשמעות של החלטה כזו ללא יצירת ודאות פירושה פגיעה בשיווקים האלה.

<סיוון יחיאלי: לכן אני מבקש – אנחנו - - -

<קריאות: - - -

<סיוון יחיאלי: אני חוזר ואומר: אנחנו עומדים כרגע בפני הוספה של 2,100 יחידות דיור, אנחנו מדברים על תוספת משמעותית מאד של הון אנושי לאזור שהוא עני בהון אנושי.

<סיוון יחיאלי: צריך לצאת מכאן כשאנחנו מייצרים ודאות, כדי שהמקום יוכל להמשיך להתרחב, לקלוט משפחות ולייצר מצב שיש גם סיכוי להביא אנשים איכותיים לצפון.

<סיוון יחיאלי: דבר אחרון – השימוש במדד הסוציואקונומי בקריטריון הזה, כאן, בעיניי הוא פסול לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: לא להתייחס למצב הסוציו אקונומי?

עבדאללה אבו מערוף: תהיה אובייקטיבי, שנוכל לעזור לך, לפחות.

עבדאללה אבו מערוף: תמשוך את המילים שלך.

<סיוון יחיאלי: הסוגיה היא סוגיה אזורית.

<קריאות: - - -

עבדאללה אבו מערוף: רק אתמול היה יום העוני.

עבדאללה אבו מערוף: תחזור בך.

עבדאללה אבו מערוף: עדיף לך.

עבדאללה אבו מערוף: בני אדם, קודם כל.

<סיוון יחיאלי: מנקודת המבט שלנו הסוגיה היא אזורית.

<סיוון יחיאלי: האזור כולו חלש, וצריך לחזק את האזור.

עבדאללה אבו מערוף: אני מסכים אתך, אבל תחזור בך מהמילים שלך.

<סיוון יחיאלי: אני מבקש לסיים.

<סיוון יחיאלי: אני מבקש מחברי הוועדה לקבוע שאנחנו בתוך הקריטריונים וככל שהדבר הזה לא מסתדר מבחינה משפטית – לקבוע אופק שהוא ארוך מספיק, כדי שאנחנו נוכל לבוא ולתקן את הדברים בהמשך.

שלמה בוחבוט: אני יכול להגיד מילה?

שלמה בוחבוט: הגעתי 3,000 ק"מ ממעלות לפה, אני יכול לפחות לדבר?

שלמה בוחבוט: אני יודע שיושבים סביב השולחן הרבה מאד נציגים של יישובים שמגיע להם.

שלמה בוחבוט: אין שום סיבה שמדינת ישראל עושה את הכל על מנת לגרום לכך שאנחנו נפעל לא להתפתח.

שלמה בוחבוט: מדוע?

שלמה בוחבוט: כל הזמן כשאנחנו מגיעים למשרדי הממשלה הם אומרים לנו – תעצרו.

שלמה בוחבוט: אני חושב שסיוון יחיאלי אולי לא הגדיר את זה נכון בנושא הסוציואקונומי, אבל אין שום סיבה בעולם אם קמו יישובים חזקים בגליל, ולא יקבלו את ההנחות כפי שאני מקבל.

שלמה בוחבוט: אני רוצה להזכיר לכם שקו העימות הצפוני היה קיים 40 שנה עם קטיושות.

שלמה בוחבוט: אנחנו שמחים שבשנים האחרונות יש פחות.

שלמה בוחבוט: אבל אני בא ואומר – למה כל פעם כשרוצים לקיים דיונים על הנחות מס מכניסים את קו העימות באמצע?

שלמה בוחבוט: תעזבו את קו העימות.

שלמה בוחבוט: למה אתם פוגעים בו?

שלמה בוחבוט: ולא יכולים להוציא יישוב אחד.

שלמה בוחבוט: ואני אומר לך, אדוני, חבר הכנסת מהרשימה המאוחדת – אנחנו בקו העימות היחידים שקיבלנו הנחות במס לכולם, כולל המגזר הערבי והדרוזי.

שלמה בוחבוט: עמדנו על זה.

עבדאללה אבו מערוף: אני עבדתי במעלות 15 שנה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מכיר אותך ואני דוגל במה שאתה אומר.

עבדאללה אבו מערוף: זה בדיוק העניין.

שלמה בוחבוט: לכן אני מבקש לראות בכפר הוורדים יישוב קו עימות, בחוק, יש חוק.

אראל מרגלית: אני חושב שלגבי כפר ורדים – בטח שצריך גם שיקולים סוציואקונומיים, אבל הוא צריך להיות בפנים.

אראל מרגלית: אחד מהדברים שצריכים להבין שיש מקומות שדוחפים.

אראל מרגלית: אתה צריך מקומות לדחוף.

אראל מרגלית: אז אני אומר – קודם כל, הם צריכים להיות בפנים בגלל הנושא של קו העימות.

אראל מרגלית: דבר שני אני רוצה לדבר על מובלעות בתוך מועצות אזוריות, וחלק מהדברים שקורים פה הם אבסורדיים.

אראל מרגלית: אני מדבר על עמק המעיינות, למשל.

אראל מרגלית: יש לו 16 יישובים שהם בפנים, 7 יישובים שהם בחוץ.

אראל מרגלית: אתה יוצר קרע גדול מאד בתוך המועצה האזורית.

אראל מרגלית: בסופו של דבר השיקול הוא מועצה אזורית.

אראל מרגלית: זה יכול לקרוע את האנשים באמצע.

אראל מרגלית: אותו הדבר לגבי שדות נגב.

אראל מרגלית: שדות נגב בדרום - - -

<קריאה: גם בקעת הירדן.

אראל מרגלית: בשדות נגב ישנם יישובים שהם יותר קרובים לגבול, אבל המועצה שלהם טיפה יותר קרובה לתל אביב אז הם לא נכנסים.

אראל מרגלית: אז בצד אחד של הכביש, דווקא בצד של עזה, זה לא נכלל, ובצד השני – כן.

אראל מרגלית: מה שאני אומר זה את הדבר הבא – אי אפשר לקרוע מועצות אזוריות לשניים בצורה כזו שגומרת עליהם.

אראל מרגלית: נתתי דוגמה, יכול להיות שיש עוד דוגמאות.

אראל מרגלית: אבל זה גומר עליהם, בעיקר כשיישוב נמצא אחד ליד השני.

אראל מרגלית: עוד משהו, אני אומר – אתם יודעים, אם אנחנו נמצאים ב-200 או 300 מטר באיזשהו יישוב בצפון, אז אני מעדיף לקחת לקולא ולא לחומרה.

<קריאה: הרי יש תמימות שכל חברי הוועדה צריכים לקבל החלטה.

<קריאה: נכון.

<קריאה: צריך שמועצה אזורית שרוב יישוביה נכללים – כל יישוביה ייכללו.

נאוה בוקר: קודם כל אני מבינה שלכאורה לא נוגעים באחוזי המס אך מורידים מהתקרה.

משה גפני: לא.

משה גפני: תלוי מי.

משה גפני: יש כאלה שמוסיפים, יש כאלה שמורידים.

נאוה בוקר: צריך להשאיר את המצב כמות שהוא ולא לפגוע ביישובים מסוימים.

נאוה בוקר: בנוגע לכפר ורדים זה חמור מאד שמשרד הביטחון מתעלם מפניות של הוועדה.

נאוה בוקר: זו ההתנהלות שלו לאורך כל הדרך.

נאוה בוקר: אני חושבת שצריך לזמן אותם.

נאוה בוקר: אני באותה דעה כמו אראל מרגלית.

נאוה בוקר: כשיש מועצה אזורית שחלק מהיישובים בה מקבלים וחלק לא – מן הראוי שכולם יקבלו, כולם ייכללו.

נאוה בוקר: אני מציעה בנוגע לכפר ורדים להקים אולי ועדת משנה וגם לשדות נגב - - - שתטפל באופן ספציפי בבעיות שלהם.

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: יש לי עוד שאלה.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד משהו לגבי קרית שמונה.

אראל מרגלית: קרית שמונה – להוריד לה ולו אחוז אחד בהטבה, ואני לא נטפל דווקא ליישוב אחד, אני יודע שיש עוד יישובים שקשה להם.

אראל מרגלית: אבל קרית שמונה היא סמל, בעיניי, זה מקום מרוחק, ולהוריד להם אחוז אחד, 3% בהטבה, זה נראה לי דבר שהוא מטורף.

אראל מרגלית: לחתום על דבר כזה, אני מבין שאנחנו פותרים פה הרבה מאד דברים אחרים, אבל זה נראה לי דבר שהוא עוולה אדירה למקום שסוף סוף יש לו דרך שהוא שם לעצמו, כדי להתרומם.

אראל מרגלית: לכן אני שואל איך הגענו למצב הזה, כאילו- למה במקום כזה, ואולי עוד 4-3 מקומות כאלה, למה אנחנו נוגעים בזה.

אראל מרגלית: זה מקום שנמצא במקום הקשה ביותר, המתקשה ביותר, שיש לו כבר איזושהי דרך קדימה, הדלתא הזו של ההטבה יכולה לתת לו את הכוח כדי לתת איזה דיפרנציאציה מהאחרים.

אראל מרגלית: למה אנחנו לוקחים את זה?

משה גפני: לגבי קרית שמונה אני מבקש – תשיבי.

<שגית אפיק: קרית שמונה, נכון לעכשיו, במתווה, בעצם מקבלת את האחוזים הגבוהים ביותר.

<שגית אפיק: אחד הדברים שהנחיתם אותנו כאן, בישיבה הקודמת, היה להתבונן לא רק על כמה היישוב עולה או יורד אלא לראות גם מה נעשה בסביבה שלו.

<שגית אפיק: נכון לעכשיו – נכון, קרית שמונה ירדה מ-21% ל-18%, אבל היא נמצאת במתווה במקום הגבוה ביותר מבחינת האחוזים, מבחינת התקרה שלה - כל יישובי הסביבה שלה הם בין 9 ל-11, 12% מקסימום.

<שגית אפיק: לכן זה לא טיעון שהוא - - -

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: אני חושב על מה שאת אומרת ואני מאד מעריך את העבודה שעשיתם, אבל יש מקומות במדינת ישראל שחוסר השוויון, דווקא ביישובים שנמצאים ליד, הוא זועק לשמיים.

אראל מרגלית: היום, הבעיה המרכזית שלנו בגליל העליון זה שקרית שמונה תעלה, שקרית שמונה תפרוץ וטיפה תתקרב לחלק מהיישובים שנמצאים סביבה.

אראל מרגלית: הדבר הזה של חוסר השוויון הוא זועק לשמיים.

יפעת שאשא ביטון: היה שיקול ובהתאם לזה העלו את זה מ-14%.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון מה שאתה אומר.

יפעת שאשא ביטון: בישיבה הקודמת אני אמרתי שפעם אחת צריך להתייחס לגבול, ופעם שניה – חייבים להבחין את המרכז העירוני שיושב בקו הגבול אל מול היישובים שעוטפים אותו, וזה נעשה, כי היום במבואות חרמון – גליל עליון מקבלים בין 7% ל-12%, בקרית שמונה – 18%, וביקשתי שלא יגעו בתקרות.

יפעת שאשא ביטון: ההטבה של יישובים - - -

אראל מרגלית: אני יודע שאני לא צריך לספר לך על קרית שמונה, אבל אני רק רוצה להגיד: הנקודה המרכזית היא כזו- אם קרית שמונה במקום הזה תתרומם, כלומר, אם יהיה שם מקום עירוני חזק, שם ובחצור הגלילית, וכו', זו פריצת הדרך של הגליל העליון.

אראל מרגלית: אז מה שאני רוצה שנשקול זה אולי שנתיים-שלוש של מעבר, כי לקחת להם היום משהו זה נראה לי עוול מטורף.

אראל מרגלית: אם העיירה הזו, העיר הקטנה הזו תפרוץ קדימה זו תהיה פריצת הדרך של הגליל העליון, אני אומר לכם.

אראל מרגלית: אנחנו רואים את זה, כי דווקא חוסר השוויון בתוך המרקם העירוני, במקום המרוחק הזה – היא תהיה פריצת הדרך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש – אני רוצה לומר, כל אחד מדבר, אולי, מהמקום שכואב לו ויש בי גם מזה וגם מזה – עכבר הכפר ועכבר עיירת הפיתוח.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת על - - - באמת, תאמינו לי, זה לא עניין של מה בכך, כדי להרוויח את המשכורות האלה, אתם מבינים שאנשים צריכים לנסוע מאד רחוק ממקום המגורים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: הסיכוי שבן אדם יגיע למדרגת המס המקסימלית בבית שאן זה רק אם הוא יצא ועבד בחוץ.

אורלי לוי אבקסיס: זה מטורף, יש פה תשלום מאד קשה.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שבחלק מהמקומות כאילו פיצלתם עיירה והפכתם אותה לשכונות.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שנעשה במועצות האזוריות.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם מדברים על מועצה אזורית ובתוך המועצה אתם מחלקים, כשכל מה שמפריד זה בחלק מהמקומות זה גדר חיה, ואתם עכשיו הפכתם את זה למקום של מריבה בין השכן הזה לשכן הבא.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר לומר שמועצה אזורית תחולק בצורה כזו של מובלעות.

אורלי לוי אבקסיס: זה מטורף, זה לא הגיוני, זה לא הוגן.

אורלי לוי אבקסיס: במקביל לזה, אני מקבלת את ההפרדה בין בית שאן לעמק המעיינות.

אורלי לוי אבקסיס: לבית שאן מגיע בונוס על עמק המעיינות, כן?

אורלי לוי אבקסיס: אבל אי אפשר לשכוח לא את עמק המעיינות ולא את בית שאן.

אורלי לוי אבקסיס: נאמרו פה אמירות לגבי המצב הסוציואקונומי, שהוא לא צריך להיות פקטור.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, כולם רוצים לצאת יפה עם כפר ורדים, אבל אם אנחנו נבטל את המצב הסוציואקונומי, - - - נבטל את החוק.

<סיוון יחיאלי: אורלי, דיברתי ברמה האזורית.

אורלי לוי אבקסיס: נאמרו פה הערות שהמדד הסוציואקונומי לא צריך להיות פקטור.

אורלי לוי אבקסיס: הוא ה- פקטור.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לחזק את היישובים החלשים.

משה גפני: את מדברת על עמק המעיינות ועל בית שאן.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת בכלל.

משה גפני: אבל דיברת על דברים פרקטיים.

משה גפני: אמרתי לך שנדבר על עמק המעיינות אחר כך, נראה מה לעשות עם זה.

משה גפני: ההצבעה, אם היא תהיה, היא תהיה אחר הצהריים.

משה גפני: אם היא לא תהיה אחר הצהריים היא לא תהיה בכלל.

משה גפני: כנראה שראשי המדינה צדקו, אני לא רוצה להגיד שמות, אבל אמרו לי – לא תצליח להעביר את זה.

משה גפני: אמרו לי לא לקחת את זה, שאני לא אצליח להעביר את זה, ולכן לא העבירו את זה בהחלטת ממשלה, ולכן הוציאו את זה מחוק ההסדרים.

משה גפני: אני מנסה, אבל לא יקרה לי שום דבר.

משה גפני: גם אם אני אצא מהדיון הזה חבוט וחבול זה לא יפריע לי בפריימריז.

משה גפני: אני דווקא לוקח את בית שאן ועמק המעיינות כדוגמה.

משה גפני: אם אני מקבל את מה שאמרו לי, אני לא מצליח להעביר את זה, המשמעות של העניין היא כזו – בית שאן בחוץ, ועמק המעיינות על כל יישובי – בחוץ, אפס.

<קריאה: חבל אילות בחוץ?

<קריאות: בקעת הירדן בחוץ?

משה גפני: אני מבקש להפסיק.

משה גפני: לא להפריע לי.

משה גפני: מה שקורה על פי המתווה – בית שאן בפנים, עם הבונוס, עמק המעיינות בפנים על רוב יישוביו, יש קריטריון, וייתכן שגם שמונת היישובים הנותרים, אם הם עומדים במצב הסוציואקונומי, וסביר להניח ששם הם עומדים, גם הם בפנים.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה הם נפלטים החוצה?

משה גפני: כי אין לנו את הסוציואקונומי עדיין.

<שגית אפיק: - - - אותו הדבר לגבי - - -.

אורלי לוי אבקסיס: את דיברת על מטיב.

<שגית אפיק: נכון, אבל אין לנו את ה - - -.

<שגית אפיק: אין.

<שגית אפיק: אנחנו עכשיו עשינו את החישובים לפי המועצה.

<שגית אפיק: אין לנו.

<שגית אפיק: אנחנו קובעים בחוק שזה יהיה פר יישוב, זה העניין.

אורלי לוי אבקסיס: אז איך חלק מעמק המעיינות בפנים אם אין לכם - - -

משה גפני: בגלל שהוא עומד בקריטריון של קרבה לגבול.

<שגית אפיק: בגלל הקריטריון של קרבה לגבול.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני חושב שנעשתה, כשאני מסתכל על המפה ועל הדיון שהיה בשבוע שעבר רקעם הח"כים, בלי תקשורת, בלי פופוליזם – וכששמנו הכל על השולחן, אני חייב להגיד שברכותיי אליך.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שהיה בישיבה הסגורה?

<קריאה: כן.

<קריאה: לא שינו שום דבר.

<אלי אלחיאני: הטעו אתכם.

<אלי אלחיאני: נתנו לכם מצגת שווא בנושא המועצות האזוריות.

חיים ילין: במסגרת המפה, שזה החלום של כולם – היו אמירות משפטיות שצריך לראות איך אנחנו מתמודדים אתן, כדי שמחר בבוקר, כשהמפה הזאת תאושר, היא לא תגיע לבג"ץ והכל יהיה תקוע, כי אנחנו כבר למדים כל פעם מחדש שאנחנו מגיעים לבג"ץ.

חיים ילין: אף אחד לא מעניין אותו כלום על מדינת ישראל, רק היישוב שלו.

חיים ילין: מגיעים לבג"ץ ותוקעים את הכל.

חיים ילין: לכן נאמרו אמירות שאני חייב לחדד אותן פה.

חיים ילין: אחת, לגבי כפר ורדים, שכבר דנו, ושתיים, לגבי היישובים בשדות נגב.

חיים ילין: אי לכך, החלטת 2017 באה ומדברת שבעוטף עזה ובנגב 50% מהיישובים שנמצאים בקו עימות, כל המועצה תהיה חלק מקו עימות, ואני רוצה להסביר מה המשמעות.

<קריאה: - - - כל המועצות.

<קריאה: גם סמוך גבול, תדגיש את זה.

חיים ילין: זו החלטת ממשלה, וזה תקדים שהיה ברור, וגם האוצר התנגד, שייכנס לכלל המועצות.

חיים ילין: מה הבעיה?

חיים ילין: על מה מדובר?

חיים ילין: מדובר שבית הספר או מרכז החיים נמצא על הגבול והילדים צריכים לנסוע אליו.

חיים ילין: כל מרכז החיים.

חיים ילין: כל מי שחי ב-7 ק"מ, מחוץ ל-7, או מחוץ ל-9, מרכז החיים נמצא במקום מסוים.

חיים ילין: מתחילים להפלות, ראש המועצה צריך לשבור את הראש – זה ממש, אני אומר לכם את זה, זו בעיה אקוטית – בין יישוב שמקבל ובין יישוב שלא.

חיים ילין: ואז אמרנו – אוקיי - - -

משה גפני: מה המצב היום?

חיים ילין: אפס.

חיים ילין: 50% מהיישובים מקבלים ו-50% - אפס.

<קריאות: - - -

<קריאה: לא מדובר בעשרות אלפי אנשים.

חיים ילין: נכון אמרת.

חיים ילין: בפעם הראשונה היה מדובר שגם יבחנו את המרחק, את הסוציואקונומי היישובי, לא המועצתי.

חיים ילין: זאת אומרת שאם יש מועצה בסוציואקונומי 7-6 שיש שם שלושה יישובים מסכנים שהם נמצאים מחוץ למרחק, הם ייכנסו, כי הסוציואקונומי שלהם נמוך, ולא העשירים שבלאו הכי נמצאים קרוב לגבול, ומקבלים הם אלה שיכתיבו על היישובים החלשים.

חיים ילין: היה באמירה הזו אמירה של צדק חברתי.

חיים ילין: דבר שני, אני חייב להגיד לחבר הכנסת אראל מרגלית – תראה, אני אגיד לך משהו לגבי קרית שמונה והירידה של ה 3%.

חיים ילין: אני, באמת – אם יש מישהו שמחפש את הצדק ואת הנתינה, אני חושב ש - - - חי בקיבוץ כבר שנים ויודע בדיוק מה המשמעות של חלוקה שוויונית.

חיים ילין: אני אומר שאם קרית שמונה יורדת ב-3%, תמורת זה שאחרים יקבלו, אני רואה את זה בצורה אחרת לגמרי מהרבה מאד אנשים.

חיים ילין: אני רואה במשוואה הזו כאילו שלקחו מס הכנסה גבוה יותר לעשירים בשביל להעביר את זה למי שזקוק, וזה עניין סוציאלי חברתי וככה צריך להסתכל על זה.

חיים ילין: אני בעד המפה, להשאיר את קרית שמונה ב-18% ואותו הדבר לכל עיירות הפיתוח שצריך לקדם.

חיים ילין: ואת יתר הדברים – לא הכל נעשה דרך מס הכנסה.

חיים ילין: שמשרד הכלכלה יבוא וישקיע בתעשייה בקרית שמונה.

חיים ילין: שיתנו מענקים לעובדים שיגיעו לשם.

חיים ילין: לא הכל נעשה דרך מס הכנסה.

חיים ילין: תאמינו לי.

חיים ילין: אי אפשר לבנות את המדינה דרך מס הכנסה, כי בסוף לא יקרה שלום.

<אלי מלכה: אני מדבר בשם שתי המועצות, לשתי דקות – אני רוצה להזכיר לכולנו שהמפה הקודמת היתה מאד מעוותת.

<אלי מלכה: הלכנו לבג"צים, היו יישובים שקיבלו והיו כאלה שלא, גם יישובים שישבו על קו הגבול, כמו ברמת הגולן, היו באפס הטבה.

<אלי מלכה: אני חושב שעכשיו אנחנו נמצאים בתיקון מאד משמעותי של עיוות לאורך הרבה מאד שנים.

<אלי מלכה: הגולן, למשל, היה אי של אי הטבות מס בתוך אזור שקיבל הטבות.

<אלי מלכה: יש כאלה שקיבלו טיפה פחות, יש כאלה שטיפה יותר, אני חושב שנכון לאשר את המתווה המוצע הזה, לאפשר לכולנו להתקדם, ליישר את העיוותים.

<אלי מלכה: נאמרים פה הרבה משפטים שהם פופוליסטיים.

<אלי מלכה: אין סיכוי לשנות קווי אורך וקווי רוחב, צריך להתייחס בנקודה אחת למועצות האזוריות, איך פותרים בעיה בתוכן, ומעבר לזה אני מאד ממליץ לתקן את העיוות ואני מאד מודה למי שקיבל - - -

טלי פלוסקוב: רבותי, אני חושבת שאנחנו נמצאים בסוג של יום היסטורי של צדק במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על כספי המדינה שכל אזרח משלם, את המסים שלו, ולא חשוב באיזה חלק של המדינה הוא גר.

טלי פלוסקוב: לא יכול להיות שנמשיך באפליה שהיתה עד היום.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את אלה שנפגעים, נפגעים מינורית מהצדק שקורה כאן, ואני קוראת לראש הוועדה – בבקשה, אל תישבר, כי אתה הולך לעשות צדק פה במדינה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שלא יכול להיות מצב שיישובים מקבלים אפס, שנמצאים ליד יישוב שמקבל 12%.

טלי פלוסקוב: אין דבר כזה במדינה שלנו.

טלי פלוסקוב: הסכנה הכי גדולה, ופה אני פונה לכולם, גם לאלה שמתנגדים – רבותיי, אם אנחנו לא מקבלים פה היום החלטה בג"ץ ייקח את זה לידיים שלו, כמו שציין היושב ראש.

טלי פלוסקוב: אנחנו נמצא את עצמנו ב-1 לדצמבר כשאף אחד לא מקבל את הטבת המס, ואני חוזרת ואומרת שהאוצר מאד ישמח על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אז את אומרת שיישובים סמוכים בתוך מועצה אזורית צריכים להיות תחת אותה קורת גג

טלי פלוסקוב: אני לא רוצה להסיט את הדיון לגבי מועצות אזוריות.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זו גם שאלה.

<קריאות: - - -

באסל גטאס: זה מה - - -

<קריאות: - - -

טלי פלוסקוב: הקריאה שלי כרגע היא קודם כל ליושב ראש – בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שזה קשה, אבל אנחנו מבקשים להמשיך את הדיון ולסיים את הפרשה.

טלי פלוסקוב: ופה אני פונה לראשי רשויות – יש פה הרבה ראשי רשויות שיקבלו הטבות מס.

טלי פלוסקוב: גם ההישג האישי שלכם, וגם, בעיניי של המדינה.

<קריאה: - - - הסוציו שלנו לא מגיעים - - -

טלי פלוסקוב: אני מבינה אותך, מבינה אותך.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת יש פה ראשי רשויות שייפגעו מהעניין הזה, אבל אני חושבת שיש הסבר מאד הגיוני לירידה הזו, כי כל המדינה זו מדינה אחת, ואנחנו חייבים לתמוך אחד בשני ולא להפריד בין אזרחים.

<יהורם קרין: קודם כל אני מברך על התהליך ועל המפה החשובה.

<יהורם קרין: בקשה אחת בשם חברי ראשי המועצות.

<יהורם קרין: מועצה אזורית שרוב חבריה בפנים – חייבים להכניס את כל יישוביה.

<יהורם קרין: זה כמו לעשות הפרדה בעיר בין שכונות.

<יהורם קרין: מועצה אזורית שרוב יישוביה נכללים – כל יישוביה נכללים.

<יהורם קרין: זה בטל בשישים, זה מעט מאד תושבים, אין השפעה כספית כמעט על התקציב, זה מאד מאד חשוב.

<יהורם קרין: תודה.

ז'קי לוי: אל"ף, צריך לברך את הרעיון ולקבל הכרעה היום.

ז'קי לוי: יש תיקונים שצריך לעשות.

ז'קי לוי: הם קטנים אך משמעותיים.

ז'קי לוי: דיברנו עליהם עכשיו, דיברו כאן – קרית שמונה, המועצות האזוריות, חלקן, ובתיקון הזה אנחנו מביאים את ההסכמה - - -

בצלאל סמוטריץ': מה עמדת הליכוד על יהודה ושומרון?

בצלאל סמוטריץ': וצריך להכריע את זה היום.

בצלאל סמוטריץ': סגן השר, מה עמדת הליכוד על יהודה ושומרון?

אורלי לוי אבקסיס: תעשה לו חוק בנפרד.

<קריאות: - - -

טלי פלוסקוב: פה נפריד פוליטיקה מכאן.

ז'קי לוי: צריך להביא את זה להכרעה היום.

ז'קי לוי: אי אפשר לרצות את כולם.

ז'קי לוי: המפה היא נכונה, היא צודקת, תיקונים קטנים שיוצרים עיוות, ולסיים את זה בהכרעה היום.

ז'קי לוי: היום.

<שמעון סויסה: אנחנו מנהלים מאבק כבר שבע שנים והיום מבחינתנו זה רגע קריטי.

<שמעון סויסה: אני חושש מאד מאד שההצעה לא תעבור.

<שמעון סויסה: אני אומר יישר כוח לאדוני, יושב ראש ועדת הכספים, על הנחישות שלך.

<שמעון סויסה: מה שהבאת מייצר פה צדק.

<שמעון סויסה: אם היום חצור הגלילית, בית שאן, ערד, ייצאו ממפת ההטבות, זו תהיה בושה וחרפה לעם ישראל.

<שמעון סויסה: תודה רבה.

<שמעון סויסה: אני חושש שזה יקרה.

איתן ברושי: אני מתנצל שהייתי גם בדיון אחר.

איתן ברושי: אני מברך את היושב ראש, ולא פעם ראשונה.

איתן ברושי: אני מתרשם מהנחישות שלך.

איתן ברושי: אני חושב שיש לנו כאן הזדמנות לדבר בעל חשיבות, ואני מבקש שנסיים את הדיון ואת ההחלטה.

איתן ברושי: תראו, כל אלטרנטיבה, זאת שהיתה או זו שלא תהיה – היא פחות טובה מההצעה הזו.

איתן ברושי: לכן אני רוצה לבקש מהיושב ראש וגם מחברי הוועדה להתחשב בהערות שנאמרו פה, ואני מדגיש שתי נקודות.

איתן ברושי: אחת, אם יש יציאה או ירידה, שתהיה מדורגת, לא במכה אחת.

איתן ברושי: דבר שני – מועצות אזוריות שחלק גדול או מרבית מיישוביהן הם בתוך המפה גם במינימום לא יכולים להשאיר יישובים לגמרי מבחוץ, משתי סיבות: אחת, מוקד השירותים הוא של מועצה אחת, לכל התושבים, ללא אבחנה, לרבות הנסיעות וההגעה גם לאזורי גבול.

איתן ברושי: שתיים, לא כדאי ליצור נדידה בין היישובים.

איתן ברושי: לכן אני מציע, עם כל הקושי עם האוצר, וידענו לקבל החלטות שלא בהסכמת האוצר, הם רק משרד ממשלתי, אנחנו כאן מחליטים - להחליט לאמץ את המפה עם התיקונים שנאמרו פה, לגמור את זה היום ולבצע את זה בטרם ייפלטו יישובים מהמפה.

משה גפני: שלא תהיה טעות בעניין הזה: יש דברים שאנחנו נלחמים בהם עם האוצר.

משה גפני: יש דברים שאנחנו מנצחים, יש דברים שאנחנו מפסידים, יש דברים שאנחנו מגיעים בהם להסכמות.

משה גפני: כאן לא יהיה משחק.

משה גפני: אמרתי בתחילת הדיונים.

משה גפני: הייתי אצל ראש הממשלה, הייתי אצל שר האוצר – ואני צריך ללכת עכשיו אליו.

משה גפני: אם לא תהיה הסכמה עם ראש הממשלה ושר האוצר על גובה הכסף, לא יהיה חוק.

משה גפני: אני לא אביא את זה.

משה גפני: אין מציאות כזו.

משה גפני: מדובר על הטבות מס שיש היום, לפי דעתי הן הולכות להיפסל על ידי הבג"ץ – על 800 מיליון שקל.

משה גפני: אנחנו הולכים עכשיו לפי המתווה הזה על מיליארד ו-200 מיליון.

משה גפני: אין הסכמה על זה – אני לא מביא את זה להצבעה, עם כל הכבוד.

משה גפני: אני לא אשים את קרית שמונה ב-12%, אין דבר כזה.

משה גפני: אני לא אתן את ידי לעניין.

משה גפני: אני מוכן שיהיו נזקים מזעריים שלא ישפיעו על קבלת אנשים, שלא ישפיעו על כל העניין הזה.

משה גפני: אני מוכן לזה.

משה גפני: הדבר היחיד שיש שם דבר אחד שאנחנו יודעים שהוא יוצא מהמתווה זה כפר ורדים.

משה גפני: אנחנו שוברים את הראש כדי לפתור את הבעיה.

משה גפני: דיברתי גם עם זה שאחראי על הבניה שם, בכפר ורדים, הבוקר.

משה גפני: כל היום כפר ורדים.

משה גפני: דיברתי הבוקר אחרי התפילה דיברתי עם האחראי על הבניה ודיסקסנו בינינו כמה זמן צריך.

משה גפני: אנחנו הולכים להמשיך לדון בכפר ורדים.

משה גפני: זה לא להמשיך לדון על עידוד השקעות הון, דברים אחרים.

משה גפני: שנתיים בכנסת, שנתיים.

<ג'בר חמוד: אדוני, אנחנו מברכים על הכוונות.

<ג'בר חמוד: אני רוצה רק להגיד לך מספר עובדות, אדוני.

<ג'בר חמוד: יש לנו יישוב שנקרא עין אל אסאד.

<ג'בר חמוד: הוא שייך למועצה אזורית מרום הגליל.

<ג'בר חמוד: לידו יש עוד כפר, כפר רמה.

<ג'בר חמוד: אני מציע לחבר את כל היישובים הדרוזים למועצה אזורית מרום הגליל וככה נפתור את הבעיה של הדרוזים.

משה גפני: איפה אתם עכשיו מבחינת ההטבות?

<קריאות: אפס.

<קריאות: אפס.

<ג'בר חמוד: אנחנו עכשיו בבג"ץ, הרי הדרוזים מקבלים או דרך בג"ץ או דרך הפגנות.

<ג'בר חמוד: בית ג'אן קיבל דרך בג"ץ, עכשיו בג"ץ - - - דבר שני, בדיון הקודם ראיתי שהעלו את התקרה של המס זאת אומרת שהתרגיל המספרי הזה על בג"ץ, להערכתי זה לא יעבור.

<ג'בר חמוד: היום, במצב של העלאת התקרה, אם תעשו חשבון כמה סך הכל הטבת מס תהיה לכל היישובים הדרוזים, בגלל הסוציואקונומי, בגלל אחוז האבטלה הגבוה, אנחנו כמעט אפס.

<ג'בר חמוד: לכן התרגיל המספרי הזה כדי לעשות הכל לעקוף את בג"ץ- כנראה נמשיך להיות בבג"ץ.

<שגית אפיק: איזה תרגיל?

<קריאות: - - -

סתיו שפיר: אפשר שהאוצר יחלקו אתנו את העלויות של הנושא שמדברים עליו?

משה גפני: אין שום תרגיל בכל המתווה הזה.

משה גפני: שום תרגיל.

משה גפני: יש שני חלקים למתווה.

משה גפני: החלק האחד – אחוזי המס, ההטבות, והשני – עד איזה שכר מדובר.

משה גפני: יש פרמטרים לכל אחד.

משה גפני: אנחנו עוורי צבעים לגבי איזה יישובים מדובר, האם זה יישובים דרוזים, יהודים, ערבים או צפון או דרום.

משה גפני: יש קריטריון.

משה גפני: מי שבקריטריון – נמצא.

משה גפני: למען האמת, עם כל הכבוד, בג"ץ ייתן לכם סעד, זה בסדר גמור.

משה גפני: כרגע אתם בחוץ.

משה גפני: על פי המתווה תהיו בפנים.

משה גפני: זה המצב.

<ג'בר חמוד: אני מבטיח לך ש- - - כמו שנתן לבית ג'אן.

<איתי טמקין: רק להתייחס לנושא שלא נמצא בנוסח של הצעת החוק.

<איתי טמקין: בנוסח של הצעת החוק, בניגוד להצעות חוק קודמות שהוגשו בנושא הזה, אין התייחסות לכך שההטבה תותנה בכך שהאזרח יציג אישור של תשלום ארנונה לרשות.

<איתי טמקין: אנחנו חושבים שהדבר הזה צריך להצטרף להצעת החוק משני טעמים.

<איתי טמקין: טעם אחד, זה יעזור לרשויות המקומיות לגבות, ומדובר ברשויות חלשות.

משה גפני: בסדר, אנחנו - - - זה לא יהיה בחוק.

משה גפני: פשוט לא יהיה בחוק.

משה גפני: הרי - - -

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: חברה', תרגיעו.

חיים ילין: לא דיברנו על ארנונה, דיברנו על רישום ילדים במוסדות חינוך.

חיים ילין: ארנונה ושכר דירה יכול להיות פיקטיבי לחלוטין.

חיים ילין: רישום ילדים במוסדות חינוך – זה אמיתי.

משה גפני: הנושא הזה היה כאן בדיון.

משה גפני: גם בקדנציה הקודמת שלי, וגם בקדנציה הקודמת של ניסן.

משה גפני: הנושא הזה עלה כאן כמה פעמים.

משה גפני: רוצים לקשור בין הרשות הארצית לבין הרשות המקומית.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: ראשי הרשויות אולי ישמחו על זה, אני לא חושב שאפשר.

משה גפני: יש חוות דעת נגד זה.

משה גפני: אם רוצים להכניס את הברווז הזה ברגע האחרון, כשאני פה שובר את הראש עם הבעיות האמיתיות שיש לנו בחוק הזה, אני לא שם.

<קריאה: למה זה לא חוקי?

חיים ילין: זה לא חוקי.

חיים ילין: אני אגיד לכם למה.

חיים ילין: כאשר ניתנים שירותים ללא קשר אם שילמו ארנונה או לא, זה בג"ץ קבע.

אראל מרגלית: התשובה לאוצרניק – לא.

משה גפני: לגבי יהודה ושומרון – המשמעות של העניין, אני לא נכנס עכשיו לדיון הזה, אמרתי בתחילת הדיון - אני מנסה במתווה הזה לשמר פחות או יותר את המצב הקיים.

משה גפני: להכניס חבלי ארץ נוספים, עם קריטריון לא ברור - - -

בצלאל סמוטריץ': מה לא ברור?

בצלאל סמוטריץ': יש החלטת ממשלה מ-2013, הכי ברורה בעולם.

משה גפני: אני לא יודע מה זה.

משה גפני: שיבוא לפה משרד הביטחון, שישנה את הקווים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה לא משמר מצב קיים, אתה מגדיל מ- - - -

משה גפני: אתה רוצה לדבר?

משה גפני: דבר מה שאתה רוצה, אני לא אענה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני משיב לך.

משה גפני: אני אפילו לא הספקתי להגיד משפט אחד.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני מודיע לך, לפני שאנחנו נכנסים לדיון המשפטי.

משה גפני: אין אפשרות בעולם – אתה יכול להגיד יהודה ושומרון, ואגב, ביהודה ושומרון יש לי יותר אנשים ממה שלך.

משה גפני: יש שם את מודיעין עלית, ויש שם את בית"ר עלית, ויש את עמנואל.

משה גפני: אין אפשרות להכניס את יהודה ושומרון, נקודה.

בצלאל סמוטריץ': למה?

משה גפני: כי אין כסף.

יואל חסון: לא מספיק מה שאתם מקבלים, סמוטריץ'?

יואל חסון: לא מספיק?

<קריאות: - - -

יואל חסון: הרי זה לא ייאמן.

יואל חסון: גם על חשבון הפריפריה.

יואל חסון: כמה כסף יש?

<שגית אפיק: הבג"ץ, שעדיין עוקב אחרי ההתפתחויות, למעשה, בפעם האחרונה שניתנה החלטה נאמר בה שלא תינתן כל ארכה נוספת מעבר, וב-30 בנובמבר, 24 יישובים ייצאו החוצה.

<שגית אפיק: בנוסף יש בפני בג"ץ גם את השאלה של כל מפת הטבות המס והשאלה האם בכלל אפשר לקבל הטבות מס שלא על פי קריטריונים.

<שגית אפיק: היום, פרקליטות המדינה וגם הייעוץ המשפטי של הכנסת, היינו צריכים לתת הודעה לבג"ץ.

<שגית אפיק: במקור, לפני שהיושב ראש ואתם התחלתם בדיונים על הנושא הזה, הפרקליטות התכוונה להודיע לבג"ץ שהיא מסירה את ידיה מהנושא ושהוא רשאי לקבל כל החלטה כפי שהוא הודיע שהוא יעשה בהחלטותיו האחרונות.

<שגית אפיק: כתוצאה מהדיונים כאן גם פרקליטות המדינה וגם הייעוץ המשפטי של הכנסת – הגשנו הודעה לבג"ץ הבוקר, והודענו לו על קיומם של הדיונים כאן, ועל כך שאנחנו מנסים לגבש מתווה על מנת שב-30 בנובמבר לא תתקבל הכרעה.

<שגית אפיק: אבל אתם צריכים להבין שקודם להודעה הזו, ההחלטה בבג"ץ היתה מאד בהירה, ומאד ברורה, וזה דבר שחייב להיות - - -

<ג'בר חמוד: את זה אתם עושים ארבע שנים, דרך אגב.

<ג'בר חמוד: אתם מורחים את בג"ץ.

משה גפני: אני מבקש לעצור את הדיון, אני חייב ללכת עכשיו.

<גבי נעמן: בדיון הקודם היתה החלטה שיישובי הצפון, יישובים סמוכי גדר, לא ייפגעו אלא יישארו באותה תקרה, ואף יוסיפו 5%.

<גבי נעמן: מה שאני רואה כאן, בשלומי, באופן אישי – מ-11 ל-240, העליתם את זה ל-15 אבל הורדתם את זה ל-186.

<גבי נעמן: חברים, אתם - - - ליישוב שלנו, שהוא צמוד גדר והוא לא פחות - - -

<קריאה: 15%, 241 תקרה.

<קריאות: - - -

משה גפני: רק שיידעו ששלומי עלתה מ-11 ל-15.

<קריאות: - - -

משה גפני: רבותיי, אני הולך עכשיו לשר האוצר, אני אמור לדבר עם ראש הממשלה.

משה גפני: אנחנו כרגע, אחרי ההצבעות במליאת הכנסת, לקראת 16:00 אני אודיע לכם - - -

יואל חסון: תשים לב שראש הממשלה לא יטעה אותך, היסטורית.

יואל חסון: שים לב.

משה גפני: כרגע אני מודיע שהדיון יימשך, ייקרא החוק ונלך להצבעות.

משה גפני: יכול להיות שאני אראה במהלך הדיונים – יש פה כמה בעיות שהועלו, אנחנו ננסה לפתור בעיות האלה.

משה גפני: אם לא נצליח וכתוצאה מזה יהיו רבים שיגידו שהם יצביעו נגד, אני פשוט אודיע על סיום הדיון בעניין הזה, ואצלנו אומרים: ולה' הישועה, ותלכו לבג"ץ.

משה גפני: תודה רבה, ישיבה זו נעולה.