הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 40, 2015-10-28 09:30

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם, תודה לכל מי שהגיע וכיבד אותנו בנוכחותו.

קארין אלהרר: השר אורי אריאל, שאחראי על השירות הלאומי, מתעכב, אבל הוא יגיע בהמשך.

קארין אלהרר: בוקר טוב לשר-שלום ג'רבי, אחראי המִנהלת, בוקר טוב לאנשי מבקר המדינה.

קארין אלהרר: אנחנו נמצאים כאן בדיון מעקב נוסף.

קארין אלהרר: כאמור בשנת 2010 פורסם דוח חשוב של מבקר המדינה בנושא, בשנת 2014 פורסם דוח מעקב שבדק את המצב של הליקויים חמש שנים אחרי הדוח הקודם.

קארין אלהרר: אני חושבת שאין מחלוקת, בטח לא בחדר הזה ואני מאוד מקווה שגם לא במקומות אחרים באשר לנחיצותו של השירות הלאומי אזרחי.

קארין אלהרר: בעיניי מדובר באבני היסוד של החברה הישראלית ולכן כל כך חשוב לי לקיים דיון מעקב נוסף לזה שערכנו בחודש יוני.

קארין אלהרר: אני אודה בשמחה שאני רואה מגמת שיפור, אבל אני עדיין רואה ליקויים או כשלים, אתגרים, שיש לתקן, וגם בדיון הקודם דיברנו על אותם ליקויים בעייתיים שהם אינהרנטיים לעבודתו של הרגולטור.

קארין אלהרר: גילינו, לא בהפתעה רבה, שהרשות היא זו שמוציאה תקנים אבל אין לה את הכסף, אז קצת קשה לה לשחק עם העניין.

קארין אלהרר: בעיניי הרשות עדיין לא מקבלת יחס רציני מהממשלה.

קארין אלהרר: אם הרשות עוברת ממשרד למשרד איך אנחנו מצפים שתהיה עבודה רצינית?

קארין אלהרר: אני יודעת שנעשית עבודה מאוד רצינית, אבל אפשר לשדרג אותה, תארו לכם שיהיה שר אחד שמופקד ולא מעברים תכופים.

קארין אלהרר: בדיון הקודם, אני מזכירה, עלו טענות בנוגע לפער בהכשרות בין מתנדבי השירות הלאומי שהם ייעודיים לבין כאלה שאינם, על חוסר יעילות שעלה בהקצאת התקנים ועלו טענות בנוגע להוצאת כספים בעמותות.

קארין אלהרר: בנוסף, העובדה המאוד מצערת היא שעדיין אין חקיקה שמסדירה את הנושא וזה באמת מאוד מצער, זה נושא שהוא חשוב מאין כמוהו ונדמה לי שהכנסת יכולה לעמוד בעוד שעה-שעתיים של עבודה בשבוע ולסיים את מלאכת החקיקה כשכמובן החקיקה תתייחס לכל המגזרים ולכל הזכויות.

קארין אלהרר: בנוסף, כחלק מהמאבק של הוועדה לשקיפות ומינהל תקין, אנחנו נבקש בסיום הדיון לערוך הצבעה על החלת ביקורת מבקר המדינה על גופים משמעותיים שמנהלים כספי ציבור ומפעילים לאומיים.

קארין אלהרר: אנחנו נצביע היום.

קארין אלהרר: פעולת הביקורת בעיניי היא לטובת הגופים ואם יש טענות על משהו שלא עובד טוב הרי שהביקורת יכולה לנקות כל טענה בעניינם.

קארין אלהרר: אני רואה שהשר אריאל טרם הגיע, אני אבקש בראשית הדברים, אם יש לצוות מבקר המדינה, יש לכם מה להוסיף מעבר לדיון שהיה פה?

<יובל חיו: לא.

קארין אלהרר: אז בלי המתנה נוספת, שר-שלום ג'רבי, בבקשה.

<שר-שלום ג'רבי: בוקר טוב.

<שר-שלום ג'רבי: תודה רבה על ההזמנה ובאמת אני מעריך את העניין שזה כבר חצי שנה הכנסת החדשה וזה כבר - - -

קארין אלהרר: אנחנו, הוועדה הזו, עובדים מיוני.

<שר-שלום ג'רבי: חצי שנה והדיון הוא כבר דיון שני כאן, זה באמת מראה על החשיבות של הרשות או של השירות הלאומי אזרחי בכלל, שזה נושא שהוא חשוב מאוד, שלמעשה הוא חוצה מגזרים וחוצה משרדים.

<שר-שלום ג'רבי: קצת נתונים כלליים, אנחנו היום כ-17,600 משרתים, כ-4,542 בני מיעוטים, 1,378 חרדים, יש לנו גידול גדול מאוד של 1,500 בעלי צרכים מיוחדים.

<שר-שלום ג'רבי: רק כדי לסבר את האוזן, לפני כשלוש שנים היינו כ-84 משרתים, יש 1,500 תקנים, כך שהמספרים הולכים וגדלים.

<שר-שלום ג'רבי: זה נכון שהיום המודעות של השירות הלאומי אזרחי הולכת ועולה ויש כאן גם מתנדבי שירות לאומי אזרחי שכאן מן הסתם גם ידברו ויספרו את החוויות שלהם.

<שר-שלום ג'רבי: אם מותר לי לתקן, אני חושב שהמעמד של השירות הלאומי במדינת ישראל הולך ומתחזק.

<שר-שלום ג'רבי: המספרים מדברים בעד עצמם.

<שר-שלום ג'רבי: אם לפני חמש שנים מעטים משרדי הממשלה שרצו ונלחמו על השירות הלאומי, היום אין משרד או גוף שלא רוצה שירות לאומי אזרחי.

<שר-שלום ג'רבי: התקיימה כאן ועדת חוץ וביטחון, ועדה לשוויון בנטל וגם הגופים הכי רגישים במדינת ישראל נלחמו על השירות הלאומי בכלל המגזרים, כך שברוך ה' אנחנו הולכים וגדלים.

<שר-שלום ג'רבי: זה נכון שבכל נושא ההכשרות שהתייחסת ואמרת, אני חוזר ואומר על מה שאמרנו בישיבה הקודמת, אנחנו דואגים לתקנים שיש לנו ברשות, אנחנו מממנים אותם.

<שר-שלום ג'רבי: יש לנו היום כ-6,000 תקנים ברשות לשירות לאומי אזרחי שרובם מהמגזר הלא יהודי והחרדי, אנחנו מממנים את התקנים האלה, כך שהם יופעלו בגופים המפעילים, מה שנקרא, משרדי ממשלה ועמותות, אבל כל נושא ההכשרות, מי שאמון על ההכשרה זה אותו גוף שמקבל את זה.

<שר-שלום ג'רבי: לדוגמה מד"א מקבל, אז מד"א עושים את ההכשרה, הרשות למניעת תאונות דרכים מקבלים, הם מקבלים.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו לא אמונים, אנחנו לא יודעים, אנחנו לא בקיאים בכל מה שקשור לנושא ההכשרות ולכן בהכשרות אנחנו לא מטפלים.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו דואגים לכספים יחד עם השר הממונה על השירות הלאומי אזרחי, השר אורי אריאל, שאני חייב לומר שהנושא קרוב מאוד ללבו, הדיונים שם, יש כל הזמן, כמעט כל יום, והוא דואג למספר גדול מאוד של מאות תקנים לבעלי צרכים מיוחדים.

<שר-שלום ג'רבי: את זוכרת, לפני כשנה כשישבנו בוועדה אחרת אז דיברנו על החוסר שיש בתקנים כאלה, היום ברוך ה' אין חוסר.

<שר-שלום ג'רבי: גם לפני כשבוע ישבנו עם אלי יבלון, מנכ"ל משרד הרווחה, כדי לראות את הפוטנציאל שיש לנו בתקנים האלה, זאת אומרת, נניח שיש לי צ'ק פתוח מהאוצר, עד איפה אנחנו יכולים להתקדם וכמה אנחנו צריכים.

<שר-שלום ג'רבי: אני חייב לומר שאנחנו מאוד מאוד קרובים, בנתונים שקיבלנו ממשרד הרווחה מדובר על בעלי צרכים מיוחדים, או אוכלוסיות מיוחדות, אני לא יודע, כ-2,200 משרתים והיום יש לנו 1,500 בגידול.

<שר-שלום ג'רבי: זה נכון שאם כולם יבואו וכולם ירצו שנה שנייה, אז אין לנו תקציב לזה.

קארין אלהרר: אני לא מדברת על השנה השנייה.

קארין אלהרר: בוא נלך לתרחיש של רק שנה ראשונה.

קארין אלהרר: אני היום רוצה לצאת בקריאה לכל בתי הספר לחינוך מיוחד וכל הילדים המשולבים, אתם יכולים לעמוד בזה?

<שר-שלום ג'רבי: יש לנו היום 1,500.

<שר-שלום ג'רבי: אם הם אומרים בפוטנציאל שיש כ-2,200, אלה נתונים של משרד הרווחה, לא שלי, הרי לא כולם מגיעים, גם לא כולם יכולים להגיע - - -

קארין אלהרר: אבל זה בכלל לא עניין של משרד הרווחה, זה עניין של משרד החינוך, הוא יודע להגיד כמה תקנים - - -

<שר-שלום ג'רבי: משרד הרווחה ביחד עם משרד החינוך קיבל את זה.

<שר-שלום ג'רבי: אני ישבתי עם מנכ"ל משרד הרווחה כי הוא ביקש את הפגישה, אבל את אותה שאלה את יכולה לשאול גם על המגזר הכללי, אם כל אלה שקיבלו פטור מצה"ל רוצים לבוא לשרת שירות לאומי, האם הם יכולים לשרת שירות לאומי?

<שר-שלום ג'רבי: אני אענה לך שלא.

<שר-שלום ג'רבי: הרי זה כל העניין של הנקודה, של הזכות להתנדב, שיש כאן מחלוקת.

<שר-שלום ג'רבי: בהתחלה זה עלה ואחרי זה הורדנו את הזכות להתנדבות בגלל שהאוצר מאוד התנגד ואנחנו מחויבים, גם בהצעת החוק שהשר דוחף מאוד, ואנחנו מאוד מקווים שבמושב החורף זה יעבור, זה בוועדת העבודה והרווחה, גם שם, הורדנו את זה, למרות שהשר חושב, אבל המספרים הולכים וגדלים.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים לומר ביושר, גם אם אין את המילה זכות להתנדבות שמאוד הייתי רוצה אותה, אבל יש אילוצים שאנחנו צריכים להתיישר כדי לקדם את החוק, אבל גם אם אין את הזכות להתנדבות המספרים הולכים וגדלים באלפים.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא מדבר בעשרות אלא באלפים, המספרים מדברים בעד עצמם.

<שר-שלום ג'רבי: אשר על כן אני חושב שהמיצוב של השירות הלאומי אזרחי במדינת ישראל, הצרכים שמצד אחד הן מצד המשרתים, ומצד שני הן מצד הגופים המפעילים שמבקשים, הולכים וגדלים.

<שר-שלום ג'רבי: רק צריך לזכור, ואני מזכיר את זה בכל דיון, שמתנדבי השירות הלאומי אזרחי בשום פנים ואופן הם לא מחליפים כוח אדם, הם רק כוח עזר, הם באים ועוזרים ונותנים, כי הדברים האלה עולים כל פעם מחדש, הם בשום פנים ואופן לא מחליפים כוח אדם.

<שר-שלום ג'רבי: העניין של הוויסות שאנשי מבקר המדינה כתבו לנו כאן, בכל מה שקשור בתקנים שנמצאים ברשות, אנחנו עושים סדר, יש שבעה גופים מוכרים, מחולקים ומסודרים.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו לא יכולים לווסת אם התקציב לא נמצא אצלנו.

<שר-שלום ג'רבי: אין לי אפשרות לבוא ולהגיד למשרד כזה או אחר, שהוא זה שמממן את התקנים, 'תשמע, אני רוצה שתעשה א' ב' ג' ד',', הוא יגיד לי, עם כל הכבוד, 'אתה רוצה שאני אעשה?

<שר-שלום ג'רבי: אתה יודע מה, היום, במקום שיש לי 2,000 תקנים שאני מממן אני מממן רק 200'.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא רוצה לחזור למה שהיה לפני חמש שנים, שאנשים רוצים לעשות שירות לאומי, לשרת, ואין תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: לכן האיזון כאן יצטרך להיות קו מאוד עדין שאותו אנחנו מנסים לעבור.

<שר-שלום ג'רבי: ויש כאן את ההחלטה, באמת המגזר הלא יהודי היום, כמעט, רובם ככולם במגזר הלא יהודי, נמצאים ברשות.

<שר-שלום ג'רבי: לצערי בעלי צרכים מיוחדים, שעשינו עבודה יוצאת מן הכלל ויש החלטת ממשלה שכל התקנים של אוכלוסיות מיוחדות יישבו ברשות, לצערי משרד החינוך, ויש כאן את הנציגים של משרד החינוך, נמצאים במשרד החינוך.

<שר-שלום ג'רבי: הם לא העבירו את זה למרות החלטת הממשלה, שהם היו שותפים, יושב כאן דוד פלבר, הם היו שותפים לוועדה ולהגדרות ולתקנות ולמעטפת, יש כאן איזה משהו מוזר שאני לא מצליח להבין אותו, גם כתבתי מכתב למנכ"לית משרד החינוך.

קארין אלהרר: אנחנו מיד נברר אותו.

<שר-שלום ג'רבי: זהו, עד כאן.

<שר-שלום ג'רבי: אני פנוי לשאלות.

קארין אלהרר: אני רוצה רק לחזור לנושא ההכשרה, לקבל ממך עוד התייחסות קטנה ואז לעבור לשמוע את דברו של משרד החינוך.

קארין אלהרר: הוועדה קיבלה את פירוט עלות ההכשרה בכל אחד מהגופים המפעילים ומתשובתך, אם אתה יכול להסביר אותה לכל אורחי הוועדה, משרד החינוך מממן בצורה בעייתית את ההכשרות.

<שר-שלום ג'רבי: קודם כל משרד החינוך יושב כאן, אני מספיק נכנסתי בו על ההתחלה, אני לא אמשיך להיכנס בו, אולי בהמשך, נראה את התגובות שלו, אבל בואו נעצור רגע כאן.

קארין אלהרר: אנחנו רק בענייני עובדות.

<שר-שלום ג'רבי: לא, אני צוחק.

<שר-שלום ג'רבי: לגבי העובדות, דוד פלבר עושה עבודה יוצאת מן הכלל, הוא והלל ואנשיו, אנחנו חברים טובים, חלוקים בחלק מהדברים וזה בסדר.

<שר-שלום ג'רבי: אני חוזר ואומר, את ביקשת ממני תוך חודש לאסוף בכל משרדי הממשלה, אני חושב שעמדנו ביעדים ושלחנו בצורה מסודרת לכל המשרדים וקיבלנו גם תשובות ועשיתי לך את זה בצורה מסודרת בטבלה יפה, אבל באמת הנושא של ההכשרה במגזר הלא יהודי במשרד החינוך, הם לא עוברים הכשרה.

<שר-שלום ג'רבי: זאת אומרת אם המגזר היהודי עובר הכשרה יוצאת מן הכלל, מה שמשרד החינוך נותן, אני חושב שזו ההכשרה הכי ארוכה, עניינית ומקצועית, המגזר הלא יהודי לא מקבל את ההכשרה הזאת.

<שר-שלום ג'רבי: עכשיו יבואו ממשרד החינוך ויגידו 'תשמע, זה לא תקנים שאנחנו משלמים עליהם', זה נכון.

<שר-שלום ג'רבי: אז אל"ף, אלה תקנים שאנחנו מממנים אותם, אבל ההכשרה, הם אלה שאמורים לעשות אותה, כי אתם רוצים גם שאנשים שמשרתים במשרד החינוך, בבתי ספר ובגנים יהיו מקצועיים.

<שר-שלום ג'רבי: אשר על כן, ההכשרה, אני חושב שמשרד החינוך צריך להודות לנו שאנחנו מביאים תקנים והם בסך הכול צריכים לממן את ההכשרה.

קארין אלהרר: אולי אפשר להפסיק את התקנים האלה.

קארין אלהרר: אם הם לא מממנים את ההכשרה, אני בטוחה שיהיו משרדים אחרים שישמחו לקבל תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: אני מסכים איתך, אבל אני חושב שהם עושים עבודה יוצאת מן הכלל במשרדים ואני לא רוצה לפגוע, לא בילדים שמקבלים את השירות ו - - -

קארין אלהרר: אני מסכימה עם מה שאתה אומר - - -

<שר-שלום ג'רבי: את יודעת, אסור לנו שמלחמה, בין מנכ"לים לצורך העניין, תפגע במשרתים.

קארין אלהרר: אבל זה לא מלחמה, זה עניין של מינהל תקין.

קארין אלהרר: יש עניין של עקרון השוויון, הוא אמור לחול לכל הפחות במשרדי הממשלה, אני כבר לא מדברת על המגזר הפרטי.

קארין אלהרר: אדוני, משרד החינוך, מה תגובתכם לעניין?

קארין אלהרר: לפני שתאמר משהו, אני קיבלתי תשובה מכבוד השר בנט, שתיאר לי בצורה יוצאת מגדר הרגיל את עלות ימי ההכשרה.

קארין אלהרר: בסיפה של המכתב, בשורה האחרונה, כתוב 'משרד החינוך מתקצב את ההכשרות בכל התקנים שהוא מפעיל מתקציבו', ובכך הוא מוטט את כל היופי שבמכתב הארוך והמפורט.

קארין אלהרר: תסביר לי למה.

קארין אלהרר: אתם מקבלים תקנים, אפשר לא לתת לכם את התקנים האלה, למה אתם לא מתקצבים את ההכשרות?

<דוד פלבר: בוקר טוב.

<דוד פלבר: שמי דוד פלבר, אני מנהל אגף שירות לאומי במשרד החינוך, אנחנו עובדים כבר הרבה שנים, גם עם המִנהלת וגם במסגרות אחרות.

<דוד פלבר: אנחנו כמעט הראשונים, אני חושב, שהכנסנו את האוכלוסייה הערבית לשירות לאומי, עוד לפני שהייתה מנהלת והיום המנהלת מתקצבת, הרשות מתקצבת, לא מעט תקנים בתוך מערכת החינוך כאשר המערכת הזאת מהווה פלטפורמה להרבה מערכות אחרות.

<דוד פלבר: למשרד לבטחון פנים יש 'עיר ללא אלימות', אין לו איפה לעשות את זה, הוא לא יכול לעשות את זה ברחובות, אז אנחנו כמשרד מהווים פלטפורמה למניעת סמים, אלכוהול, אלימות, כל מיני פרויקטים של הרבה משרדים אחרים.

קארין אלהרר: תבוא עליכם הברכה, חשוב מאוד.

<דוד פלבר: אני מדבר כרגע בעיקר בהקשר של המגזר הערבי.

<דוד פלבר: המשרד בעצם נהנה מהשירות הזה של הבנות, כאשר חלקן מיועדות לשורה של נושאים ואגב זה, כשהן כבר נמצאות בבתי הספר, אני משוכנע שיש גם תועלת מסוימת למערכת גם בתחומים שהם לא ישירות התחום שלשמו הבנות נשלחות.

<דוד פלבר: לגבי תקנים שממומנים ישירות על ידי הרשות ולא על ידי משרדי ממשלה אחרים, שם, אם יש גוף מקצועי, הוא נותן הכשרה.

<דוד פלבר: אם יש זהירות בדרכים, אז הרשות למניעת תאונות או אור ירוק, או מי שמממן את התקן, נותן איזה שהיא הכשרה מינימלית.

<דוד פלבר: אצלנו - - -

קארין אלהרר: יש תקנים שאתם מקבלים מהרשות שהם ליהודים?

<דוד פלבר: לא.

קארין אלהרר: אתם מקבלים רק לא יהודים?

<דוד פלבר: כמה עשרות בודדות שהם מתחלקים - - -

קארין אלהרר: אותם עשרות בודדות מקבלים הכשרה גם מכם?

<דוד פלבר: ככלל, התקנים שלנו, שממומנים על ידינו, מתוקצבים על ידינו במלואם.

<דוד פלבר: אנחנו מורידים מהתקציב שלנו, במקום לממן, נניח היום יכולנו להיות על 4,400 בנות, ויתרנו על תקנים, הלחצנו את המערכת, אנחנו מפעילים רק 4,000 תקנים ו-10% מהתקציב שלנו מופנה להכשרות.

<דוד פלבר: אנחנו לא יכולים לעשות את זה על תקנים שהם לא שלנו.

<דוד פלבר: מי שנותן לנו תקן - - -

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את זה, באמת אני אומרת.

<דוד פלבר: אני מוכן להסביר שוב.

<דוד פלבר: אנחנו, בהחלטה מודעת שלנו, במקום להגיד 'וואו, אנחנו מפעילים 4,500 תקנים', החלטנו ש-10% מהתקציב שלנו אנחנו מייעדים להכשרה, כי חשוב לנו התוכן והערך של השירות ולא רק לספור ראשים.

<דוד פלבר: חשוב לנו שהבת שבאה תקבל איזה שהם כלים בסיסיים לעשות את השירות שלה.

קארין אלהרר: למה זה מתנגש?

<דוד פלבר: זה לא מתנגש, זה בתקציב שלנו, החלטה מודעת שלנו.

<דוד פלבר: אם מישהו אחר רוצה לשים אצלנו תקנים, אנחנו מציעים שיעשה אותו דבר.

<דוד פלבר: במקום לתת לנו 700 בנות, שייתן לנו 600 בנות, אבל כולל עלות ההכשרה שלהן, כי אין לנו מאיפה להכשיר אותן.

<דוד פלבר: אין לנו תקציב להכשיר מי ש - - -

קארין אלהרר: אתה יודע מה סדר גודל התקציב של משרד החינוך?

<דוד פלבר: כן, אני יודע.

קארין אלהרר: וזה נראה לך סביר שאין לך מספיק כסף בדיוק לבני המיעוטים, להם אין לך כסף לתת הכשרות?

<דוד פלבר: אפשר להגיד את זה על כל דבר.

<דוד פלבר: על כל שקל אפשר להגיד 'אתה יודע מה הגודל של משרד החינוך'.

<דוד פלבר: אני - - -

קארין אלהרר: לא, אבל אני באמת מנסה להבין, אם היית אומר לי - - -

<דוד פלבר: אני אומר לך מה הציפייה שלנו מהרשות - - -

קארין אלהרר: תקשיב, אם היית אומר לי, 'אני לא נותן הכשרה לאף אחד, אני שם אותם במקומות אחרים, בכל מיני עמותות שעובדות איתנו והם מקבלים את ההכשרה', הייתי אומרת בסדר, לפחות עקרון השוויון פועל פה.

קארין אלהרר: אבל פה אתה אומר, בדיוק לתקנים הספציפיים האלה אני החלטתי שאני רוצה לחסוך למשרד החינוך את הכסף ואני לא אתן.

<דוד פלבר: אני לא חוסך, אני אומר, כשם שאני ממכסת התקנים שלי מפחית על מנת לתת תקן יותר איכותי באמצעות ההכשרה, כך אני מוכן לקבל את התקנים בשמחה רבה של הרשות לשירות לאומי שמציבה בבתי הספר שלנו תקנים, שאגב זה נועד לתת שירות לאוכלוסייה, כל בית ספר מקבל בכפר שלו, בנות אותו כפר או אותו יישוב משרתות ביישוב שלהן, אני מוכן שיהיה טיפה פחות, הן לא יחסרו, החיסרון של 10% מהבנות לא יורגש, אבל שהתקן הזה יבוא עם ההכשרה.

<דוד פלבר: כמו שזה אצלי, כמו שזה בכל מקום אחר, מי שמפעיל את התקן, מי שמממן אותו, רוצה הכשרה, שיממן אותה.

<שר-שלום ג'רבי: במה משרד החינוך שונה מהשאר?

<שר-שלום ג'רבי: כמו במשרד לבטחון פנים.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא מבין - - -

<דוד פלבר: השוני העיקרי, שר-שלום - - -

<שר-שלום ג'רבי: זה בסדר, דוד, תרשה לי לקטוע אותך.

<דוד פלבר: לא, אני אגב לא מרשה.

<שר-שלום ג'רבי: אז אני אגיד בכל זאת, אני אקטע אותך.

<דוד פלבר: תן לי להגיד משפט.

<שר-שלום ג'רבי: אמרת הרבה משפטים, אבל אני מתאפק, זה בסדר גמור, גם בלי רשותך אני אגיד, אני רק אומר דבר מאוד פשוט.

<שר-שלום ג'רבי: משרד החינוך צריך להגיד תודה רבה לרשות השירות הלאומי אזרחי שנותנת לכם תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא חושב שזה נכון לבוא ולקצץ מהתקנים הנוכחיים כדי להעביר הכשרות.

<שר-שלום ג'רבי: יש שיטה אחרת, לבוא ולהוסיף תקציב.

<שר-שלום ג'רבי: עכשיו השאלה כמה משרד החינוך רואה בזה ערך עליון, את הנושא של שירות לאומי אזרחי.

<שר-שלום ג'רבי: אני חושב שכוח העזר האדיר, הרי אתם כאן משרד החינוך מתגאים, איך זה נקרא בגנים?

<שר-שלום ג'רבי: עוד סייעת שלישית וכו', הרי הוא מבין את הצורך של העזרה, אם אתה בא כאן ואתה מקבל את התקנים, אתה לא מממן אותם מהתקציב שלך, אז לכל הפחות את ההכשרה תיתנו אתם.

<שר-שלום ג'רבי: זה כל העניין.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא חושב שאני צריך לבקש את זה, אני חושב שזה צריך לבוא מכם.

<דוד פלבר: אז אני רוצה פה - - -

<שר-שלום ג'רבי: ואני מרשה לך להפריע לי כשאני מדבר.

<דוד פלבר: לא, אני מסתדר עם הזמן, אם יושבת הראש תרשה לי.

קארין אלהרר: בבקשה.

<דוד פלבר: מתחילת השנה אנחנו מבקשים לקבל מהרשות לשירות לאומי את פריסת התקנים, את שמות המקומות, כדי לראות אם אפשר בכל זאת באיזה שהוא אופן לעשות הכשרות in house, בלי עלות גבוהה.

<דוד פלבר: עד היום, אנחנו נמצאים בסוף חודש אוקטובר, לא הצלחנו לקבל מהרשות לשירות לאומי את פריסת התקנים במגזר הערבי, אנחנו לא יודעים איפה מוצבות הבנות, אנחנו לא יודעים מי מפעיל אותן, אני לא יודע למה.

<דוד פלבר: כלומר אני יודע ששר-שלום לא מתנגד שיעבירו לנו את זה, אבל פשוט זה לא קורה.

<שר-שלום ג'רבי: אז יש לי פתרון לזה.

<שר-שלום ג'רבי: כבוד היושבת ראש, אני מציע שאנחנו נעביר לו עוד היום ושהוא ייתן את ההתחייבות היום שתהיה הכשרה למתנדבים ובא לציון גואל.

<דוד פלבר: השאלה למה זה לא קרה עד היום, לא - - -

<שר-שלום ג'רבי: אני לא יודע למה לא קרה, כמו הרבה דברים, אבל אני לא מתייחס - - -

<דוד פלבר: אתם לא כל כך נוטים לשתף פעולה - - -

<שר-שלום ג'רבי: לא, אני דווקא חולק עליך.

<דוד פלבר: לא, למה עד היום זה לא עבר?

<שר-שלום ג'רבי: אני לא יודע, דוד, למה עד היום לא עבר, אבל אם אתה רוצה שנבקר את משרד החינוך, אני יכול לבקר אותו בעוד הרבה דברים, אבל זה דבר מאוד פשוט.

<דוד פלבר: אבל אתם לא - - -

<שר-שלום ג'רבי: זה דבר מאוד פשוט.

<שר-שלום ג'רבי: אם אני אעביר לך את השמות היום, תתחייבו כאן שאתם מפעילים את ההכשרות ונגמר הסיפור.

<שר-שלום ג'רבי: ואני מתנצל על כך אם לא העבירו לך עד עכשיו.

<שר-שלום ג'רבי: אני מוכן להתנצל עוד פעם - - -

<דוד פלבר: אני מקבל את ההתנצלות.

<שר-שלום ג'רבי: אני שמח שאתה מקבל ורק תיתנו את ההכשרות ונגמר הסיפור.

<שר-שלום ג'רבי: אז הטענה הראשונה שלך היא לא נכונה.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין, אם הוא מעביר לך את הנתונים שאתה מבקש היום, מחר בבוקר אתם מתחילים בהכשרות לכולם?

<דוד פלבר: לי אין כסף מעבר למה שכבר הוקצב לי.

<דוד פלבר: אני יכול, כפי שאמרתי - - -

קארין אלהרר: דוד, לפחות תבחר בתירוץ ותהיה עקבי.

קארין אלהרר: אתה לא יכול להגיד 'הוא לא העביר לי נתונים ולכן - - -

<דוד פלבר: לא, אני נתתי את זה כדוגמה לחוסר התקשורת בנושא הספציפי הזה.

קארין אלהרר: עכשיו הוא נותן לך נתונים ואתה אומר 'אני עדיין לא נותן הכשרות'.

<דוד פלבר: אני אמרתי בתחילת דבריי ואני עומד על זה כרגע, אין לי כרגע כסף.

<דוד פלבר: את אומרת שהשר כתב לכם מכתב שפירט את ההוצאות שלנו, אם המשרד יוכל לקבל מאיזה שהוא מקור כסף לממן את ההכשרות האלה זה מצוין.

<דוד פלבר: אני חושב שכמו שעושים במגזר היהודי - - -

קארין אלהרר: למה אתם שונים מאחרים?

<דוד פלבר: לא יודע, אני לא יודע מה אחרים עושים, אני לא חושב שאחרים נותנים הכשרה בהיקף שלנו - - -

<ידעיה לוין: אין אף משרד ממשלתי שנותן הכשרות - - -

<דוד פלבר: אנחנו נותנים 14 יום הכשרה, אני חושב שהמשרדים האחרים לכל היותר עושים יום אוריינטציה, או יומיים.

<שר-שלום ג'רבי: למה לא נותנים הכשרה?

<שר-שלום ג'רבי: אני שמח שהגופים המוכרים עוזרים למשרד החינוך, זה מאוד מרענן, אבל אני חשבתי שהגופים המוכרים, הם יבואו ויפעילו לחץ, כמו שאנחנו מפעילים לחץ על המתנדבים במגזר ה - - - אגב, הלחץ הוא לא על דוד, דוד לא מנכ"ל משרד החינוך, אבל אני חשבתי שהגופים המוכרים רואים עין בעין את העניין, שטובת ההכשרה למתנדבי השירות הלאומי אזרחי הוא דבר הכרחי ואני חשבתי וציפיתי - - -

<ידעיה לוין: בכל משרדי הממשלה.

<שר-שלום ג'רבי: בכל משרדי הממשלה, גם המשרד לבטחון פנים - - -

<ידעיה לוין: גם במגזר היהודי - - -

<שר-שלום ג'רבי: אני שמח שאתם מתעוררים.

<שר-שלום ג'רבי: המשרד לבטחון פנים נותן, הרשות למניעת תאונות דרכים - - -

<קריאה: יומיים, לא 14 יום.

<שר-שלום ג'רבי: אבל גם את היומיים האלה לא נותנים, סליחה, על מה אתם מדברים?

<שר-שלום ג'רבי: אתם מדברים על יומיים, יום, גם את היומיים לא נותנים.

<שר-שלום ג'רבי: בואו נתחיל עם יומיים.

<שר-שלום ג'רבי: לפני שנייה אמרתם לא נותנים ועכשיו זה יומיים ובשבוע הבא זה יהיה ארבעה ימים, אבל בואו נתחיל גם ביומיים.

<שר-שלום ג'רבי: ציפיתי מכם שתבואו ותגידו, 'אנשי משרד החינוך היקרים, אתם עושים עבודה נהדרת, אנחנו אוהבים אתכם, מעריכים אתכם, אבל יש כאן בעיה בהפעלת מתנדבי שירות לאומי אזרחי במגזר הלא יהודי שלא מקבלים הכשרה'.

<שר-שלום ג'רבי: אני תמה על כל ההגנה הזאת שיש כאן

<שר-שלום ג'רבי: במקום לבוא ולומר, בואו נקיש בדלת לשר החינוך ולמנכ"לית משרד החינוך ולהגיד נו נו נו, זה לא בסדר.

<שר-שלום ג'רבי: כמו שאתם יודעים לעשות את זה בדברים אחרים.

<שר-שלום ג'רבי: וסליחה שאני כאן מעיר את זה בפורום הזה.

<ידעיה לוין: הדיון הוא לא משרד החינוך, הדיון הוא כלל המתנדבים במשרדי הממשלה שלא מקבלים הכשרה.

קארין אלהרר: יש פה נציג של המשרד לבטחון פנים?

<אורן נחמיה: כן.

קארין אלהרר: אתה יכול לעדכן את הוועדה האם אתם מקיימים הכשרה נוספת?

<אורן נחמיה: קודם כל שמי אורן נחמיה, אני מנהל תחום אוכלוסיות מיוחדות במשרד לבטחון פנים.

<אורן נחמיה: למען הגילוי הנאות, חודש וחצי בתפקיד.

קארין אלהרר: ברוך הבא לעולם החשוב.

<אורן נחמיה: חשוב מאוד.

<אורן נחמיה: המשרד לבטחון פנים נותן ארבעה ימי הכשרה במהלך שנת השירות הראשונה.

<אורן נחמיה: המגזר הלא יהודי מקבל ארבעה ימים כאלה בתחילת השירות.

<אורן נחמיה: זה נכון שהשנה בספטמבר, בגלל שהתחלנו את השירות ממש ב-1 בספטמבר וההכשרות היו בתחילת ספטמבר אז ביצענו רק יומיים הכשרה ואנחנו מחייבים יחד עם העמותות לתת עוד שלושה ימי הכשרה במהלך השנה ומי שעושה שנה שנייה מקבל עוד ארבעה ימי הכשרה במהלך השנה השנייה.

קארין אלהרר: אני אחדד את השאלה.

קארין אלהרר: יש אצלכם הבחנה בין המגזר היהודי לבין המגזר הלא יהודי?

<אורן נחמיה: ההבחנה היא לטובת המגזר הלא יהודי כרגע.

<אורן נחמיה: במגזר החרדי אנחנו כרגע בעבודת מטה יחד איתם כדי לבנות סוג של הכשרה.

<אורן נחמיה: היום הם מקבלים מעט, הרבה פחות מהמגזר הלא יהודי, אנחנו מנסים לבנות סוג של הכשרה שתתאים גם לאוכלוסייה הזאת.

<אורן נחמיה: במגזר הביטחוני אני יכול להגיד שמי שנמצא במשטרה מקבל הכשרה של שלושה שבועות במסגרת המשטרה ומי שנמצא בכב"א או בשב"ס מקבל on the job training OJT במהלך השירות ומעבר למה שאנחנו עושים או במהלך השירות עוד מפגש של פעם אחת בשנה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: משרד הרווחה?

<שלי נורדהיים: כן.

קארין אלהרר: היי, שלי, בוקר טוב.

קארין אלהרר: את יכולה לעדכן את הוועדה לגבי הכשרות שהמשרד מקיים?

<שלי נורדהיים: לגבי האוכלוסייה הערבית?

קארין אלהרר: אם יש הבחנה אני אשמח שתצייני אותה ואם אין הבחנה זה ישמח אותי יותר.

<שלי נורדהיים: אנחנו קיבלנו על עצמנו בתור משרד לעשות את ההכשרות לאוכלוסייה הערבית ונעמוד בזה.

<שלי נורדהיים: זה אני יודעת להגיד לך.

<שלי נורדהיים: שאר ההכשרות הן כרגיל, אנחנו תמיד עושים הכשרות, אבל הן בדרך כלל נעשות יותר על ידי העמותות והארגונים.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין.

קארין אלהרר: עד היום אין הכשרות למגזר הלא יהודי?

<שלי נורדהיים: לא היה עד עכשיו, לא אצלנו.

קארין אלהרר: ממתי קיבלתם על עצמכם לקיים את זה?

<שלי נורדהיים: זה ממש החלטה אחרונה.

<שלי נורדהיים: אני לא זוכרת להגיד לך בדיוק מתי, אבל זו החלטה אחרי דין ודברים, זו החלטה שקיבלנו אותה עכשיו.

קארין אלהרר: חודש, חודשיים?

קארין אלהרר: חצי שנה?

<שלי נורדהיים: כן, חצי שנה אחרונה.

<שלי נורדהיים: זאת אומרת שקודם זה היה בדיון ועכשיו אנחנו קיבלנו את זה על עצמנו.

<שלי נורדהיים: אני מייצגת גם את האוכלוסיות של הצרכים המיוחדים, ששם אנחנו, משרד הרווחה, באופן מלא לוקחים אחריות, ממש, על כל הצד המקצועי, ההכשרות, ההדרכות, תכנית העבודה וכן הלאה.

קארין אלהרר: תקשיבו, זה קצת מצער העניין הזה, כי מגיעים אליכם אנשים עם המון רצון טוב, אני מדברת לכל משרדי הממשלה, לאו דווקא למשרד הרווחה, מגיעים אנשים עם המון רצון טוב, המינימום שנראה לי דרוש זו הכשרה כדי שבאמת זה יהיה תפקיד עם משמעות ולא אבן ששמים באיזה שהוא מקום ומצפים שממנה יצמח מישהו שהוא יצרני, שהוא חלק מהחברה.

קארין אלהרר: זה כל המהות, לא?

<שלי נורדהיים: אני רק אוסיף ואומר, אנחנו עובדים בשיתוף עם מנהלת השירות הלאומי כמובן, וחלק מההנחיה זה שהעמותות והארגונים עושים את זה בזמנו.

<שלי נורדהיים: זאת אומרת זה לא שאנחנו מנותקים מזה.

<שלי נורדהיים: כפי שאמרתי, האוכלוסיות עם הצרכים המיוחדים, שזה גם נערות בסיכון וגם אוכלוסייה של צעירים בסיכון ושל הצעירים עם המוגבלות, אנחנו לקחנו על עצמנו באופן מלא את ההכשרות.

קארין אלהרר: מי מפקח על ההכשרות הללו?

<שלי נורדהיים: אני.

<שלי נורדהיים: זו אחריות שלי.

<שלי נורדהיים: לא לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסייה הערבית זה השירות להתנדבות אצלנו.

קארין אלהרר: הפיקוח זה אתם, על ההכשרות?

<שלי נורדהיים: הפיקוח המנהלי.

<שר-שלום ג'רבי: יש לנו מפקחים שלנו, יש לנו מפקחים של הרשות ובקרים של הרשות.

<שר-שלום ג'רבי: בכל מה שקשור לאוכלוסיות המיוחדות הקמנו ועדה שחברה בה גם ד"ר שלי נורדהיים, סמנכ"ל הרשות הוא יושב ראש הוועדה, חברים בה גם משרד הבריאות וגם משרד החינוך וכמובן נציגי העמותות, כשאנחנו בדקנו ועשינו קודם כל מסגרת מי זה בעל צרכים מיוחדים, מי נקרא נוער בסיכון, מה המעטפת שצריכים לקבל.

<שר-שלום ג'רבי: יושבים כאן נציגי הקרנות ששותפים גם בכספים וגם הגופים המוכרים נותנים מכספם, אבל עשינו סדר בכל מה שקשור לאוכלוסיות מיוחדות וכמובן הכול בליווי צמוד ובהתייעצות צמודה עם משרד הרווחה ומשרד הבריאות לגבי נפגעי נפש.

<שר-שלום ג'רבי: אני חוזר על מה שאמרתי בהתחלה, יש החלטת ממשלה על בעלי צרכים מיוחדים ואוכלוסיות מיוחדות שיישבו ברשות השירות הלאומי בגלל כל המסגרת הזאת שעשינו ומשום מה משרד החינוך מתעלמים מהחלטת הממשלה, שזה דבר שמאוד חורה לי.

<שר-שלום ג'רבי: אני חושב, כפי שאמרתי, שהשר מאוד מעורב בעניין וזה מפריע גם לו.

<שלי נורדהיים: אני רק כן רוצה להוסיף שהפיקוח המקצועי הוא שלנו.

<שלי נורדהיים: הפיקוח המנהלי שלהם והפיקוח המקצועי שלנו.

קארין אלהרר: אני מקדמת בברכה את השר אורי אריאל, שר החקלאות, שהוא גם השר האחראי על השירות הלאומי האזרחי.

קארין אלהרר: אני שמחתי לגלות, אדוני השר, שהנושא מאוד חשוב לך ואתה מעוניין בקידומו.

קארין אלהרר: אתה נכנסת בדיוק באמצע ניסיון לבירור מה קורה עם נושא ההכשרות והייתי שמחה לשמוע גם את האני מאמין שלך וגם מה אתה חושב על העובדה שיש דיפרנציאציה בהכשרות בין מתנדבים.

אורי אריאל: תודה רבה, גברתי היושבת ראש, מבקר המדינה וחברי הכנסת, נציגי עמותות, מכובדיי כולם.

אורי אריאל: יש פה תלמידים שאני מבין שהצטרפו אלינו לשיעור אזרחות.

אורי אריאל: מאיפה אתם?

קארין אלהרר: הם לא תלמידים, הם מתנדבי שירות לאומי.

אורי אריאל: מתנדבי שירות לאומי כבר?

אורי אריאל: סליחה, נראות צעירות מאוד.

אורי אריאל: השירות הלאומי האזרחי הוא אכן דבר שבעיניי מאוד מאוד חשוב למדינת ישראל, על כל המגזרים ועל כל הנערים ונערות.

אורי אריאל: צריך לומר שזו תרומה מיוחדת לחברה הישראלית שלא כולם האמינו במסלול הזה שהוא יילך ויצמח לממדים האלה.

אורי אריאל: תמיד היה איזה שהוא שירות לאומי, חמש שנים הוא היה פחות או יותר במקומו, הוא גדל לאיטו, הוא היה תנועה חיובית אבל איטית, אבל אנחנו רואים פה עכשיו בעצם קבוצה שבעיניי הוא משמעותית מאוד, גם בהיקף, אבל לא פחות חשוב במגזרים שבעצם כלל החברה הישראלית נכנסה אל תוך הדבר הזה.

אורי אריאל: כיוון שיש כאלה שהם יותר בפרונט, יותר קדימה, וכאלה שקצת מאחור, אבל בהחלט יש פה תקווה גדולה לשתף את כל עם ישראל שאיננו משרת בכוחות הביטחון שישרת שירות לאומי אזרחי.

אורי אריאל: הדבר הזה מצריך בעיניי חקיקה ולכן אנחנו עושים מאמץ גדול לקדם את החוק אחרי שבע שנים, הולדתו, נדמה לי, אצל השר הרשקוביץ - - -

<קריאה: לפני.

אורי אריאל: לפני עוד?

אורי אריאל: טוב, אז אני לא מכיר את כל ההיסטוריה.

אורי אריאל: שבע שנים, לא משנה, כל מי שזה עבר.

אורי אריאל: עבר הרבה זמן, זה בעיקר מבעיות המשילות שממשלה הולכת ובאה ומתחילים מחדש ושר חדש.

אורי אריאל: נדמה לי שכבר יש תאריך לדיון ב - - - יש תאריך?

אורי אריאל: עוד לא, אבל יש סיכום שמיד אחרי התקציב שעסוקים בו מאוד כולם עכשיו אכן זה ייכנס לתוך דיון וכדי לגמור, לא כדי להתחיל ולמשוך זמן אחרי זה, אלא באמת לסיים.

אורי אריאל: ישבנו על זה עם אנשים רבים, ביניהם גם עם ראשי העמותות, שמענו הערות רבות לכאן ולכאן, יש כאלה שקיבלנו, יש כאלה שמבררים ואנחנו יוצאים לדרך באמת בתקווה שהחוק יסתיים ויהיה לעניין הכול כך חשוב הזה חוק במדינת ישראל שמסדיר את כל הדברים וייטיב עם העמותות ועם המשרתים ועם מדינת ישראל.

אורי אריאל: במקביל לזה אנחנו מכינים את הקמת המועצה הציבורית, אחרי החוק, אבל אנחנו כבר נתחיל לדבר עם המשרדים כדי שהתהליך הזה יהיה במקביל וכשייגמר החוק נוכל להקים את המועצה ולא נתחיל תהליך של חצי שנה.

אורי אריאל: אנחנו רואים ערך במועצה הציבורית.

אורי אריאל: ישבתי עם דוד עברי, שהיה ראש המועצה שנים רבות, ויש תרומה לזה שמגוון וקשת של אנשים שמייצגים את החברה הישראלית יושבים ביחד ודנים בנושאים העקרוניים בעיקר ולעיתים גם בדברים אחרים ונותנים את הידע שלהם ואת הניסיון שלהם ומביאים אותנו למקומות טובים ואנחנו בהחלט נקים את המועצה בהקדם, ברגע שזה יתאפשר.

אורי אריאל: הדבר השלישי שאותו הייתי רוצה לציין לפני שאני אענה לדבר הספציפי של ההכשרות, לא נשכח את זה, בעקבות הדיונים שהיו במשרד האוצר, יחד עם הרשות ועם העמותות ואחרים לגבי התקצוב של העמותות והנערים והנערות וכל מה שקשור בזה, בזמנו טיפל בזה סגן שר האוצר, חבר הכנסת מיקי לוי, והגיע איזה שהוא דוח שיש עליו ערעורים, נקבע שתוקם ועדה שתבחן את הנתונים ותמליץ המלצות.

אורי אריאל: אנחנו ממנים אותה בימים אלה, יש לנו נציג מהחשב הכללי, אבי גבאי, ויש נציג מאגף התקציבית, זה אורי שיינין, אנשים שהם העוסקים במלאכה באוצר, ומוטי מהרשות ונציג שלנו.

אורי אריאל: זה לא סגור עד הסוף, יש בדיקה משפטית קטנה, כמעט פורמלית, אז אני לא רוצה להגיד את השם כי אני לא רוצה להגיע למצב שאומרים שם ואחרי זה הוא לא מתקבל, אבל נאמר, זה איש מנוסה מאוד בהוויית הממשל ובתקציבים וכו'.

אורי אריאל: אני חושב שיש לנו פה ועדה שהיא תסיים את עבודתה תוך כחודשיים, אם לא יהיו תקלות מיוחדות.

אורי אריאל: בסך הכול יאספו את החומר הזה מפה ושם ואז הם יביאו המלצות כדי שנוכל לסכם, להוסיף, להוריד, אולי מסעיף מסוים להוריד, בסעיף אחר להוסיף, לא יודע, אין לי מושג, אני ראיתי את הדוח של חבר הכנסת מיקי לוי, הוא מעניין, אבל אני חושב שיש כמה נקודות בסיסיות ש - - -

קארין אלהרר: זה לא הוא כתב אותו, דרך אגב.

אורי אריאל: לא, לא הוא כתב, הוא קרוי על שמו.

קארין אלהרר: הקרוי על שמו.

אורי אריאל: הדוח שעל שם חבר הכנסת לוי, יש בו כמה בעיות בעיניי בסיסיות, אבל בכל מקרה הוועדה הזאת שהיא ועדה מקצועית, אנשי אגף תקציבים וכו', יעשו את הדיון ויביאו את ההמלצות ואנחנו נקדם גם את זה.

אורי אריאל: לגבי ההכשרה, ובזה אני מסיים כרגע, אלא אם אחרי זה את תשאלי או יהיה משהו שמופנה אליי, אני משוכנע שצריך הכשרות, כמה שיותר, וצריך להפלות את המגזרים שהם פחות מעורים בחברה הישראלית, קרי בעברית מאוד מאוד ברורה, נגיד את זה, זה נכון גם לחרדים, זה נכון גם לערבים, זה נכון לבדואים, שיש לי איתם ממשק, בנגב לפחות, בגלל שיש לי אחריות על הנושא של הסדרת הבדואים.

אורי אריאל: ברור שיש פה פערים עצומים.

אורי אריאל: כל היושבים פה בחדר, ככל שאני מכיר אותם, מבינים שיש פה פערים עצומים ממש, לא גדולים וקטנים, עצומים, וזה מחייב לפי דעתי היפוך ולתת דגש למשתלמים שהם מהמגזרים שפחות מעורים בחברה הישראלית, פחות מבינים את הדברים ואני חושב שניטיב לעשות, אני אומר את זה קודם כל לשר הממונה, אבל אני חושב שגם שאר המשרדים, אני רואה שהכיוון הוא כזה, עכשיו צריך לעודד, לדחוף קדימה, כדי שבשנה הבאה זה יהיה יותר טוב, בשנה הבאה זה עוד חצי שנה, בואו נזכור, זה לא עוד שנה, ועכשיו צריך להתארגן כדי שבקיץ יהיו הכשרות ויהיה תקציב ויהיה כל מה שצריך.

אורי אריאל: אני חושב שהדיון הזה הוא טוב, הוא דוחף את כולנו להשתפר ואני מקווה שכך יהיה בעזרת ה' ונוכל לדווח גם בכנסת וגם בממשלה, וגם בוועדה פה אם יהיה צורך, על שיפור הן בהיקף והן בטיב והן בהכשרות וכל מה שקשור בזה.

אורי אריאל: אני חושב שניטיב לעשות אם נמשיך לעקוב, וכמובן את החוק שיכניס אותנו להסדר הכולל של הדברים האלה.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני השר.

קארין אלהרר: יכול להיות שאני לא הבנתי, אתה טוען שבעצם לאוכלוסיות שהן לא חלק מהמיינסטרים הישראלי, להם צריך להרחיב את ההכשרות?

אורי אריאל: דווקא הבנת מצוין.

קארין אלהרר: הבנתי מצוין, בסדר גמור, יופי, רק רציתי לוודא ולוודא שמשרד החינוך שמע את הדברים ומה הוא מתכוון לעשות נוכח דבריו של השר הממונה.

אורי אריאל: למען הסר ספק, שלא תצרי ויכוח ביני לבין אחי הגדול - - -

קארין אלהרר: לא, אתם אחים, אחים לא רבים.

קארין אלהרר: וגם אם הם רבים הם משלימים.

אורי אריאל: השר הממונה זה השר בנט - - -

<דוד פלבר: אז אני באמת אשמח שהשר הממונה על השירות הלאומי ינחה את הרשות לשירות לאומי לממן הכשרות של המתנדבים שלה, כפי שמשרד החינוך מממן הכשרות של המתנדבים שלו.

אורי אריאל: דוד, הבנתי.

אורי אריאל: הכדור התקציבי אצלנו, זה ברור.

אורי אריאל: היות ותקציבנו הוא רחב מאוד ותקציב משרד החינוך הוא דל ומצומק - - -

קארין אלהרר: מצומצם, זה המשרד הקטן ביותר.

אורי אריאל: אני כבר אומר, אנחנו נשב ביחד, אנחנו נמצא את הפתרונות ביחד.

אורי אריאל: אין צורך בבאולינג הזה, בכדורת הזו, לא צריך להחליף כדור אחד בין השני.

אורי אריאל: חבר'ה, אני מכיר אותך, אני מכיר אחרים, אני מכיר את משרד החינוך ואת שר החינוך, יש רצון.

אורי אריאל: בואו, נפסיק להתקוטט, בואו נשב ביחד, נארגן את הדברים האלה כי בסוף יש לנו קליינטים והקליינטים זה הבנים והבנות וזה השטח וזה מה שחשוב.

אורי אריאל: אני מעריך, אני מקווה, אני אפעל שנמצא פתרון משותף כדי להביא את זה למצב יותר טוב.

אורי אריאל: כולם מסכימים שצריך את ההכשרות, כולם רואים בזה - - - בסדר, בעיות תקציב, אלה הבעיות הכי קטנות של מדינת ישראל.

אורי אריאל: אני ראיתי ששר החינוך הביא עוד מיליארד לכל מיני דברים טובים, בעזרת ה' נביא עוד מיליארד.

<דוד פלבר: מה שבשיתוף פעולה אנחנו מברכים.

קארין אלהרר: הוועדה רשמה לפניה את דברי השר ותעקוב מקרוב.

קארין אלהרר: ואם כבר מדברים על הצורך של אותם נערים ונערות, אני אשמח, נחמה, אם תוכלי לספר לנו על פועלכם.

<נחמה כהן: תודה רבה.

<נחמה כהן: קוראים לי נחמה כהן, מנהלת עמותת מקום לכולם.

<נחמה כהן: אני מודה לקארין על ההזדמנות להציג את הפרויקט שלנו.

<נחמה כהן: אני רוצה להציג פרויקט ייחודי בתוך המערך העצום והחשוב של השירות הלאומי בכלל ושל צעירים עם מוגבלויות בפרט.

<נחמה כהן: אני מניחה שחלקכם שמעתם על המקרה של גן בשרון שבו היה ילד עם CP שביקש להשתלב, גן פרטי, וההורים סירבו.

<נחמה כהן: הוא היה אמור להשתלב פעמיים בשבוע, ההורים סירבו לקלוט אותו בתוך הגן הזה למרות שההורים של אותו ילד גם מימנו סייעת פעמיים בשבוע.

<נחמה כהן: הפרויקט שלנו בעצם אומר 'לא עוד' לדברים מהסוג הזה.

<נחמה כהן: אני רוצה לתאר את הפרויקט ממש בקצרה.

<נחמה כהן: יש לנו פרויקט של מנהיגות צעירה, של צעירים עם מוגבלויות בשירות אזרחי, כל הצעירים אצלנו הם צעירים שהם במהלך השירות האזרחי שלהם, הם עוברים הכשרה ויוצאים להעביר סדנאות בבתי ספר בעיקר וגם לקהלי יעד נוספים בנושא נגישות והכלה.

<נחמה כהן: אני רוצה להקריא ממש כמה משפטים שאביטל כתבה ואחר כך גם הצעירים יספרו לכם ממש בקצרה מה הם עושים.

<נחמה כהן: הסיבה שאני מקריאה מה שהיא כתבה, כי אני רוצה שתשמעו על הפרויקט דרך העיניים של הצעירים עצמם.

<נחמה כהן: מה שאביטל כתבה בסרטון שאנחנו מציגים, העמותה שלנו מגיעה לכ-3,000 איש בשנה, האנשים האלה מתחילים להסתכל על העולם מנקודת מבט אחרת, הם מתחילים לקבל את השונה, השונה שבסביבתם והשונה שבתוכם.

<נחמה כהן: אביטל גם מתארת את התהליך שהצעירים עצמם עוברים, אני מעדיפה לתת להם את ההזדמנות לספר את זה.

<נחמה כהן: אם אפשר להגדיר בעצם מה אנחנו, אז כמו שיש מדרשות ליהדות ומדרשות לאיכות הסביבה והחברה להגנת הטבע, אז אנחנו בעצם המדרשה הראשונה בארץ לנושא של נגישות והכלה, אלא שאנחנו מדרשה שלא מתוקצבת בכלל כיום משום משרד ממשלתי ואנחנו כרגע פועלים במקום אחד בארץ.

<נחמה כהן: אמנם אנחנו מנסים להגיע כמה שיותר רחוק, הצעירים נוסעים ונודדים, אבל בעיקר בירושלים וסביבותיה.

<נחמה כהן: אני רוצה שאחרי שתשמעו את הצעירים תדמיינו מה יקרה אם יהיו מדרשות כאלה בכל הארץ.

אורי אריאל: למה אתם לא מתוקצבים?

אורי אריאל: אנחנו פה תמהים.

<נחמה כהן: למה אנחנו לא מתוקצבים?

<נחמה כהן: תשאל את כל משרדי הממשלה שנפגשנו איתם.

אורי אריאל: לא.

אורי אריאל: אני מתעקש לשאול אותך, כי את יודעת, את מנהלת ארגון רציני, ענית בטח, אולי אתם לא בני שנתיים עוד או מה?

<נחמה כהן: אנחנו בני חמש שנים.

אורי אריאל: אז זו לא הסיבה.

<נחמה כהן: למה אנחנו לא מתוקצבים?

<נחמה כהן: אנחנו גוף מפעיל של שירות לאומי, אנחנו מקבלים תקנים של צעירים ומפעילים אותם ואין שום מסגרת, לא במשרד הרווחה ולא במשרד החינוך, שמתקצבת מדרשה לנגישות והכלה.

<ידעיה לוין: זה לא נכנס לאף קריטריון - - -

<נחמה כהן: זה לא נכנס לשום תקנה וגם לשום הגדרה של שירות.

<נחמה כהן: אני גם אציין שהרבה גופים פילנתרופים לא מעוניין לתרום לעמותה שלא מתוקצבת על ידי המדינה, זה הרבה פעמים ביצה ותרנגולת ועמותה שהיא רק במקום אחד והיא לא ארצית, שוב ביצה ותרנגולת שקשורה לתקצוב.

<נחמה כהן: אני גם חושבת שדי אמרתי מספיק.

<נחמה כהן: אני רק אגיד עוד משהו אחד, שהצעירים האלה חוזרים למערכת החינוך וחוזרים לתת בתוך מערכת החינוך שבתוכה הם צמחו וזה גם - - -

קארין אלהרר: נחמה, רק מפאת קוצר הזמן, אני מתנצלת בפני אחרים, אנחנו נצליח לשמוע רק אחד מהמתנדבים.

<נחמה כהן: אני אחלק לחצי, אביטל ואורי, בכל זאת ניתן לשניים.

קארין אלהרר: בסדר.

<נחמה כהן: אני אתן לאביטל להתחיל ואורי, אתה תמשיך ובזה נסיים, כי אורי הוא זה שבעצם הביא אותנו לכנסת.

<אביטל פרנקל: אני אשתדל לעשות את זה ממש בקצרה.

<אביטל פרנקל: קוראים לי אביטל פרנקל ואני סיימתי שנה של שירות בעמותת מקום לכולם.

<אביטל פרנקל: אני מתמודדת עם מחלה אוטואימונית שנקראת מיאסטניה גרביס.

<אביטל פרנקל: מחלה אוטואימונית זו מחלה שהמערכת החיסונית של הגוף מזהה משהו שהוא טוב כמשהו שהוא לא טוב ולכן היא תוקפת את הגוף וזה יוצר מספר בעיות, גם מהקטע שאני מקבלת המון טיפולים מאוד קשים לדכא את המערכת החיסונית וזה בעיה בפני עצמה וגם מהמחלה הספציפית שלי, המחלה שלי היא בעצם חולשת שרירים חמורה.

<אביטל פרנקל: לכאורה אני יכולה להזיז את כל השרירים אבל אני נחלשת הרבה יותר מהר, לכן אני בכיסא גלגלים וזה יוצר בעיות חברתיות, כי החברה לא תמיד מבינה מה המגבלה, מאוד קשה להסביר מה זה.

<אביטל פרנקל: לפעמים חושבים שאני משקרת וזה לא פשוט.

<אביטל פרנקל: אני חליתי כשהייתי בכיתה י"ב והיה ברור לי שאני רוצה לעשות שירות לאומי.

<אביטל פרנקל: הלכתי לסיירות, כמו כל החברות שלי, לבדוק מקומות, וקיבלתי סירוב ועוד סירוב ועוד סירוב.

<אביטל פרנקל: בסירוב הראשון חשבתי שזה - - - באיזה שהוא שלב הבנתי שכנראה הבעיה אצלי וזה ממש התחיל לשבור אותי שהנה עוד משהו מתרסק לו ועוד חלום שהיה לי ממש חשוב אני לא מצליחה להגשים.

<אביטל פרנקל: באותה תקופה גם המצב הבריאותי שלי היה מאוד קשה, הייתי במצב סיעודי מלא, הייתי מאוד תלותית ולא יכולתי לתרום בשום צורה שהיא.

<אביטל פרנקל: הדבר שהיה לי הכי קשה זה שלא ראיתי אור בקצה המנהרה, לא ראיתי איך אני עוברת להיות גם תורמת וגם נותנת ואז הגיעו מעמותת מקום לכולם.

<אביטל פרנקל: זה נשמע ממש כמו סרט בורקס, אבל באמת שככה זה היה.

<אביטל פרנקל: סגרתי שם שירות ופתאום הייתה לי סיבה לקום בבוקר, פתאום קמתי עם שמחה, היה לי תקן, היה לי שירות.

<אביטל פרנקל: הרגשתי שיש לי משמעות בעולם הזה.

<אביטל פרנקל: לא אמרתי, אבל גם היו לי מחשבות אובדניות לפני שסגרתי שירות, כי באמת לא ראיתי איך אני יוצאת מזה וזה פשוט הכניס לי מטרה לחיים וכמובן שהם המחשבות חלפו.

<אביטל פרנקל: חוץ מזה שזה עזר לי בתהליך מאוד גדול עם עצמי, להכיל את עצמי עם המגבלה והכול, גם ראיתי מה זה עושה לתלמידים.

<אביטל פרנקל: אני אספר שני סיפורים קצרים.

<אביטל פרנקל: הייתה כיתה אחת של ה' בנות שהדרכתי אותן.

<אביטל פרנקל: במסגרת הפרויקט שלהם להגדלת נגישות הם אספו כסף על חשבון זמנם הפרטי, עשו עצומה, החתימו את תלמידי בית הספר, ניגשו למנהל, הביאו לו את העצומה, הביאו לו את הכסף ודרשו שהוא יבנה רמפה למבנה שלא היה נגיש לבית הספר.

<אביטל פרנקל: בעיניי זה משהו מדהים, שהם מצליחים לראות את הסביבה מנקודת מבט אחרת.

<אביטל פרנקל: בסופו של דבר סיימתי את השנה הזאת עם סיפוק אדיר.

<אביטל פרנקל: השנה הזאת מאוד העצימה אותי ואני חושבת שזה העצים את החברה בזה שזה העצים אותי, כי נכנסתי למסלול חיים רגיל, נרשמתי ללימודים אקדמאיים, נראה לי שזה שאני נכנסתי למסלול הזה זה נתן גם הרבה לחברה ואני חושבת שזה משהו מאוד מאוד חשוב, כי לפחות לי נתן תקווה, זה נתן לי את האופציה לחלום חלומות, לשאוף רחוק, להגשים אותם, לא לוותר לעצמי, שזה היה לי משהו ממש מדהים.

<אביטל פרנקל: ממש אתמול נתקלתי בחברה שלי והיא סיפרה לי שהיא אמורה לעשות בשנה הבאה שירות לאומי והיא כנראה, נכון לעכשיו, לא נראה שהיא תעשה בגלל שהיא נופלת מבעיות תקציביות, שהיא צריכה לדאוג לכל מיני דברים שאין באפשרותה מבחינה כלכלית לדאוג להם ועמותה מסוימת לא מוכנה לקבל אותה לתקן אם היא לא דואגת לזה ומקומות אחרים לא מוכנים לממן.

<אביטל פרנקל: אני ממש חושבת שאם תצליחו להשיג לזה עוד תקציבים זה אדיר, כי זה פשוט לגרום לאנשים להיות שווים בין שווים וכמו כולם.

<נחמה כהן: אני רוצה לומר שאני רק רוצה שתדמיינו שתלמידים שמתמודדים עם דברים דומים למה שאביטל מתמודדת איתם, כשהם רואים את אביטל במקום שהיא נמצאת בו, מה זה עושה להם ואיזה תקווה זה נותן להם גם בתוך מערכת החינוך לעתיד.

קארין אלהרר: אורי, אני יודעת שיש לך יכולות ורבליות מעולות, מהיכרות, אני רק אבקש ממך, מפאת קוצר זמנו של השר, שצריך להגיע לעוד ישיבה, אם תוכל את הדברים בקצרה.

<אורי יצחקי: טוב, אני אז אני אורי יצחקי ואני מתמודד עם תסמונת אספרגר, אני בן 21 ויש לי לקויות למידה מורכבות.

<אורי יצחקי: לפני שהצטרפתי לעמותת מקום לכולם לא חשבתי שאני אוכל לתרום וראיתי את עצמי עושה עבודות פשוטות, היו לי כל מיני מחשבות בראש וכשהצטרפתי למקום לכולם יותר הייתי מסוגל לעשות את הדברים.

<אורי יצחקי: זה דרבן אותי להדריך בבתי ספר, מה שלא חשבתי שאני אעשה.

<אורי יצחקי: בזכות נחמה הצלחתי את זה.

<אורי יצחקי: זה גרם לי יותר לקבל את עצמי ולראות את מי שאני באמת וגם לרצות להיות בחברה של אנשים שהמגבלה שלהם דומה לשלי.

<אורי יצחקי: זה גרם לי יותר אמפתיה לאנשים.

<אורי יצחקי: כיום אני מרגיש שאני מסוגל לעשות דברים, אני פעיל בכל מיני דברים, אני פעיל בקבוצת מגורים של הפורום לקידום שירות אזרחי, של עדי שניר, שיושבת לידי, ואני בעזרת ה', קארין, הולך לעשות אצלך התמחות ואני פעיל בעוד דברים.

אורי אריאל: זה המתמחה השלישי שאת כבר מגייסת?

קארין אלהרר: לא, מתמחים זה ללא הגבלה.

<אורי יצחקי: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה, אורי, תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני חושבת שבאמת העדויות החיות האלה מלמדות על החשיבות שכולנו מדברים עליה וזה ממקור ראשון.

קארין אלהרר: אני רוצה, בטרם נשחרר אותך לעיסוקיך הרבים, להתייחס לחוק שמתעתד להיחקק, לפני שיתחילו הדיונים בוועדת הרווחה.

קארין אלהרר: שני דברים, אל"ף, לעניין אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, למיטב הבנתי יש אמירה מאוד מעורפלת בחקיקה, אמירה שאין בה כדי ללמד הרבה על מקומם של אנשים עם צרכים מיוחדים בחוק הבאמת מכונן הזה, שבעיניי הוא אחד החוקים החשובים שהכנסת מתעתדת לחוקק במושב הזה.

קארין אלהרר: ודבר נוסף שהייתי שמחה לשמוע את התייחסותך זה לגבי מי משרת והיכן משרת.

קארין אלהרר: מהדיון הקודם שהיה כאן דובר כאן על שירות קרוב ושירות רחוק מהבית, ראיתי בחוק ההסדרים איזה שהוא ניסיון כן שהשירות יהיה קרוב ושלא יקבלו שירות רחוק.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת אם זה עדיין עומד בתוקף, אם ישנה העדפה מבחינת השמה מבחינתך כממונה על המדיניות בעניין הזה, וגם לעניין מספרם של התקנים, האם אתה צופה גידול וכמה בשנת 2016.

אורי אריאל: אני אענה ואחרי זה ישלים פה היועץ המשפטי של הרשות ושר-שלום, אם יש צורך.

אורי אריאל: אני אתחיל מהסוף.

אורי אריאל: כן, אני מקווה שב-2016 נעלה, כמו גם ב-2017, אנחנו רוצים לעשות תכנית חומש.

אורי אריאל: זה לא דבר שצריך לעשות אותו כל שנה ביום האחרון של התקציב להגיד משהו, אלא אני חושב שאנחנו צריכים להביא תכנית שהיא טובה גם לנו מבחינת ההיערכות וגם לגופים ולמשרדי הממשלה וגם כמובן לנערים.

אורי אריאל: אולי לא בחמש שנים, מי שבכיתה ח' לא יודע היום לאן הוא יילך, אבל בוודאי צעירים וצעירות שהם בכיתה י"א עכשיו, הם כבר מתחילים להתעניין.

אורי אריאל: בקיצור, אנחנו רוצים להגדיל.

אורי אריאל: הדבר הוא תלוי תקציב וזה נוגע גם לשאלה אם משרתים קרוב/משרתים רחוק.

אורי אריאל: משרתים רחוק מבחינת האוצר פירושו שמשלמים אש"ל, משרתים קרוב זה ישנים ואוכלים בבית.

אורי אריאל: יש פה איזה מתח בין הרצון של חלק מהמשרתים המתנדבים שרוצים קצת להתרחק מהבית לפעמים, אנחנו רואים את זה גם בשירות הזה, גם בשירות הצבאי, לשרת קרוב, לשרת רחוק, לא כולם רוצים לשרת קרוב לאמא ואבא ולחזור כל ערב הביתה.

אורי אריאל: בקיצור יש פה כמה מתחים מכמה כיוונים והאוצר מנסה, הייתי אומר כדרכו, ואני לא אומר את זה בביקורת, לחסוך, לראות איפה אפשר להתייעל.

אורי אריאל: אנחנו חושבים שצריך לראות את זה בהיבטים הרבה יותר רחבים ולא רק בחור של הגרוש, אלא אנחנו נעשה על מנת שיהיה אפשר לתת לצעירים ולצעירות יותר מרחב לבחור, אם הם רוצים קרוב או רחוק.

אורי אריאל: ברור שאם בוחרים קרוב אנחנו לא אלה שדוחפים אותם הרחק מהבית, אבל אם הם רוצים רחוק, לצאת קצת לעצמאות, לפרוש קצת כנפיים, אנחנו רוצים לאפשר את זה ואני מקווה שנגיע עם האוצר לעניין.

אורי אריאל: כל הדברים שקשורים בחקיקה, אני ודאי לא זוכר אותם בעל פה, נמצא פה יואב, וכמובן הם גם יעלו בוועדה, אנחנו לא נעולים במובן שלא מוכנים לשמוע כלום.

אורי אריאל: זה נכון, יש סיכום - - -

קארין אלהרר: לא חשבתי, רק להבין מה רוח המפקד בעניין הזה.

אורי אריאל: יואב תיכף יעזור.

אורי אריאל: אנחנו כמובן מסוכמים על החוק עם משרדי הממשלה ואנחנו לא יכולים לפתוח אותו איך שאנחנו רוצים, אלא אם נגיע עוד פעם להסכמות.

אורי אריאל: הרוח היא לתת העדפה, אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, לתת העדפה לכל האוכלוסיות שהן היום נמצאות במקום יותר נמוך וזה נכון לגבי אנשים עם מוגבלויות, זה נכון לגבי בדואים וערבים וחרדים, הם צריכים לקבל את ההעדפה.

אורי אריאל: לא מישהו שאולי לא צריך להתגייס, אבל בשירות הלאומי הוא סבבה, הכול זורם אצלו, ההורים שלו בסדר, הם יודעים מה זה החברה הישראלית, הכול עובר.

אורי אריאל: יש כאלה שזה הרבה יותר קשה, הרבה יותר מסובך, לכן מבחינתי צריך לתת להם סיוע.

אורי אריאל: סיוע בדרך כלל זה לא רק במילים, אלא זה גם קצת תקציב יותר טוב וכל מה שקשור בזה ואני אשתדל ואני מקווה שנוכל אכן ליישם את זה ולהביא את זה לידי ביטוי בצורה המיטבית.

<יואב ארבל: ספציפית בנושא האוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, היום באמת בכל דברי החקיקה שקיימים אין התייחסות לעניין.

<יואב ארבל: מה שקיים בהצעת החוק כפי שהיא עברה בראשונה זה סעיף 17 שמדבר על ייצוג הולם לבעלי מוגבלויות, הוא מדבר גם על המספרים וגם ההתאמות.

<יואב ארבל: זה מה שקיים שם.

<יואב ארבל: אני מעריך שבוועדה, לקראת קריאה שנייה ושלישית מן הסתם יהיו הערות, יכול להיות שיהיו שינויים, אבל כן קיים כבר בתוך הצעת החוק סעיף שפעם ראשונה רוצה להכניס ייצוג הולם, כמו שיש בעולם העבודה גם בעולם של השירות הלאומי למתנדבים בעלי מוגבלויות.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: ואתם פתוחים לשינויי נוסח.

אורי אריאל: לא אנחנו.

אורי אריאל: אני רוצה עוד פעם להדגיש, יש פה עניין בין משרדי שהוסכם עליו, אבל אני פתוח - - -

קארין אלהרר: אנחנו נעזור לכם, אני רוצה רק לדעת מה עמדתכם.

אורי אריאל: אז אמרתי, כן, איתי יש מה לדבר ובבקשה תגישו שינויים וננסה להגיע להסכמה גם בשאר המשרדים ולהעביר את זה בחוק בקריאה השנייה והשלישית.

קארין אלהרר: נעשה זאת בחפץ לב.

קארין אלהרר: תודה רבה.

אורי אריאל: תודה רבה.

אורי אריאל: סלחו לי שאני עוזב אתכם בדיון הזה למשימותיי ובהצלחה רבה, תודה.

קארין אלהרר: תודה.

<ידעיה לוין: אני חושב שלא הובנתי מקודם.

<ידעיה לוין: שר-שלום, אני רוצה להבהיר את מה שאמרתי.

<ידעיה לוין: בעיניי הבעיה המרכזית היום, יושבים כאן ממשרד החינוך, אני חושב שהבעיה הרבה יותר רחבה, רוב משרדי הממשלה לא מממנים הכשרות, לא משנה אם מגזר יהודי או המגזר הערבי.

<ידעיה לוין: יש הכשרות במהלך השירות, שהן בתוך התקן, ארבעה ימים, שאת זה הרשות הכניסה, אבל מעבר לזה, בהכשרה טרום שירות, רוב משרדי הממשלה לא מממנים הכשרה טרום שירות ולא משנה איזה מגזר.

קארין אלהרר: אני אגיד לך למה אני התרעמתי.

קארין אלהרר: במכתב שקיבלתי מהשר בנט כתוב שהם משלמים 13.7 מיליון הכשרות לאלה שהם תקנים שלהם ואין שום התייחסות להכשרות לתקנים שהם לא שלהם.

קארין אלהרר: זה מקומם.

<ידעיה לוין: בסדר, אני לא נכנס לזה, אני כן נכנס, יש משרדי ממשלה שמממנים תקנים, מדובר כאן לדעתי באלפים והם לא מממנים בכלל הכשרה.

<ידעיה לוין: איפה יעלה על הדעת ש - - -

קארין אלהרר: זה חמור פי כמה.

<ידעיה לוין: נכון, על זה אני מדבר.

<ידעיה לוין: אני אומר, הבעיה כאן היא הרבה יותר רחבה וצריך לדעתי גם להסתכל עליה בפוקוס הרבה הרבה יותר רחב.

קארין אלהרר: אני אגיד לכם מה אני למדה מהדיון הזה.

קארין אלהרר: ישב כאן השר שהוא הממונה והוא מתווה המדיניות בנושא הזה ואמר את הדברים, אני לא חושבת שנותרו ספקות.

קארין אלהרר: הוא לא רק אמר 'אני רוצה יותר הכשרות', הוא אמר 'אני רוצה לתת אותן במיוחד לאלה שרחוקים מהמיינסטרים', אני לא חושבת שנותרו באמת עוד שאלות לגבי האם צריך לממן הכשרות ללא יהודים, כן או לא.

קארין אלהרר: כך נדמה לי.

קארין אלהרר: אבל אם אני טועה, אני אשמח לתיקון.

<דוד פלבר: זה לא קשור אם הם יהודים או ערבים, זה קשור אם יש להם אבא שמממן אותם או לא.

<דוד פלבר: העניין הוא לא מגדרי או מגזרי, העניין הוא - - -

<שר-שלום ג'רבי: הרבה פעמים לא יודעים מי האבא, גם במציאות.

קארין אלהרר: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<ארנה קוטלר: שמה ארנה קוטלר, אני מנהלת את עמותת שלומית.

<ארנה קוטלר: אני נורא עצובה על הדיון הזה, כי אני חושבת שהדיון הזה הוא שוב הוכחה לכך שיש כאלה שנותנים להם ונותנים להם הרבה ויש אוכלוסיות שלמות שהן שקופות, שהן יתומות והם בכלל לא נמצאים פה בדיון.

<ארנה קוטלר: זה בסדר שיש איזה שהיא תפיסה שלשירות הלאומי מגיעים צעירות וצעירים שקיבלו פטור מהצבא והם נורמטיביים לכל דבר ועניין, אני רוצה קצת לבוא ולספר שבשירות הלאומי והאזרחי, גם בקרב מי שהוא לא בן מיעוטים והוא לא בעל צרכים מיוחדים והוא משרת שירות לאומי נורמטיבי לצורך העניין, הרבה מאוד פעמים הוא עונה על ההגדרה של נוער בסיכון, של בעיית - - -

קארין אלהרר: הם חלק מהקטגוריה.

<ארנה קוטלר: לא, הם לא חלק מהקטגוריה.

קארין אלהרר: מה זאת אומרת?

<ארנה קוטלר: זאת אומרת שמי שלא עולה בקטגוריה של בעלי צרכים מיוחדים או של עד 40% במסגרת ההנחיות של משרד הרווחה הם אלה שנופלים בין הכיסאות והם אלה שנמצאים אצלנו וגם אלה צריכים - - -

קארין אלהרר: אבל תסבירי לי את הנופל בין הכיסאות.

<ארנה קוטלר: מכיוון שהם לא מוכרים על ידי הרווחה יש מעט מאוד מוכרות על ידי רשות השירות הלאומי והאזרחי לשמחתי, תת מוכרות על ידי משרד החינוך, אבל מדובר באלפי צעירים וצעירות שעושים שירות לאומי נורמטיבי לחלוטין - - -

קארין אלהרר: מה הם לא מקבלים?

<ארנה קוטלר: הם לא מקבלים הכשרות, הם לא מקבלים ליווי, הם לא מקבלים רכזות שראויות להם משום שהתעריף לא מאפשר לנו לעשות את זה ואני חושבת שיש כאן פספוס מאוד גדול.

<ארנה קוטלר: ושוב, אני גאה לתת שירות לבעלי צרכים מיוחדים, אני גאה לתת שירות לבני המיעוטים ואני חושבת שזה חשוב, אני רק חושבת שיש עוד אוכלוסייה שלמה שקולה לא נשמה ויש מקום להתייחס גם אליהם משום שהאוכלוסייה הזו, השירות הלאומי זו המקפצה שלהם, בדיוק כמו שהתשדיר הנכון של רשות הלאומי האזרחי, הם מוצאים בית בשירות הלאומי, הם מוצאים מקפצה בשירות הלאומי והם חוזרים אחר כך לחברה ולהיות חלק מהמיינסטרים של החברה, ולאוכלוסייה הזו בכלל לא מתייחסים.

קארין אלהרר: שר-שלום ג'רבי, אתה יכול לחדד לי את זה?

קארין אלהרר: כי אני לא ממש הבנתי.

קארין אלהרר: אלה תקנים שאתם נותנים?

<שר-שלום ג'רבי: אני אסביר.

<שר-שלום ג'רבי: ארנה אומרת דבר מאוד נכון, וכמי שגדל בכרמיאל - - - עכשיו אני נזכר, אתה היית מ"פ שלי בגולני.

<שר-שלום ג'רבי: אני מזכיר את זה, כי פתאום, לא יודע, היה לי הבזק.

<שר-שלום ג'רבי: אני גדלתי בכרמיאל, כשאני הלכתי לשרת בגולני והמ"פ היה יובל אז רוב החברים שלי בכרמיאל לא הלכו לשרת בצבא כי הצבא לא רצה אותם.

<שר-שלום ג'רבי: הם מנסים פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית, הצבא לא רצה אותם ואז הם הלכו עבריינים וכו' וכו'.

<שר-שלום ג'רבי: לצערי זה גם דור ההמשך, אני פוגש אותם כשאני הולך להוריי אז גם הילדים שלהם הם כמוהם והם לא מגיעים לצבא.

<שר-שלום ג'רבי: הדבר הזה, אם את שואלת אותי מה הכי קרוב לי, סליחה, בלי לפגוע כאן בשום מגזר, מה הכי הקרוב לנשמה שלי זה אותו נוער בסיכון, שאגב קל מאוד להכניס אותו למסלול, קל מאוד, עם קצת תשומת לב, קצת להכניס אותו לתבנית, לקום ב-8:00 ולא לקום ב-12:00 ולצעוק עליו למה הוא לא מגיע, כדי שהם יבינו שצריכים אותם.

<שר-שלום ג'רבי: אפשר לעשות את זה.

<שר-שלום ג'רבי: לצערי זה לא קיים במסלול.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מממנים 100 בנוער בסיכון ועוד במשרד החינוך יש, צריך גם להגיד דברים טובים על משרד החינוך, יש עוד 100, אני לא ארחיב בדברים הטובים, אבל יש עוד 200 במשרד החינוך ואני חושב שהדבר הזה צריך לגדול בצורה משמעותית.

<שר-שלום ג'רבי: יחד עם זאת - - -

קארין אלהרר: מה אתם עושים כדי שזה יגדל?

<שר-שלום ג'רבי: צריך לומר משהו, אני חייב לומר שבתחילת דרכי ישבתי עם מנכ"ל עמותה מסוימת ושאלתי אותו, זה הדבר שהיה חשוב לי, כמה יש לך נוער בסיכון?

<שר-שלום ג'רבי: אז הוא אמר לי משהו כמו 1,200.

<שר-שלום ג'רבי: הייתי בהלם, שמחתי, התברר שכל ה-1,200 זה בפריפריה, אז כל מי שבפריפריה הוא נוער בסיכון.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא נוער בסיכון, לא הייתי ולא אחיי, ברוך ה'.

<שר-שלום ג'רבי: צריך להבין את העניין הזה שאל"ף, יש פריפריה דמוגרפית וגיאוגרפית וצריך להתייחס אליהם, אנחנו צריכים להביא עוד תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: יחד עם זאת בתקנים הרגילים, וזה מה שארנה אומרת, בעבודה מאומצת של כולם הם מגיעים, חלק מהם, לבוא לשרת בשירות לאומי, אבל מה?

<שר-שלום ג'רבי: הם מפסידים.

<שר-שלום ג'רבי: אם בבעלי צרכים ובאוכלוסיות מיוחדות, ש-200 התקנים של משרד החינוך עדיין לא אצלנו, אני מזכיר, אבל לא התייחסתי לזה עכשיו, אם אנחנו מתייחסים לאוכלוסיות המיוחדות, עשינו תבנית מסודרת והסברנו בדיוק מה צריך, זאת אומרת אם רכז בשירות לאומי רגיל, בממוצע זה רכזת אחת ל-60 מתנדבים או מתנדבות, באוכלוסיות המיוחדות זה 1 ל-30 וזה בדרך כלל או עובדת סוציאלית או מישהי בחינוך מיוחד, כדי לתת את זה, בתקנים האלה שנמצאים בכללי הם לא מקבלים את היחס הזה, הם לא מקבלים את המעטפת הנכונה.

קארין אלהרר: מה מונע?

<שר-שלום ג'רבי: תקציב, רק תקציב.

קארין אלהרר: אוה, במקרה יושב כאן אורי והוא יסביר לנו מה מונע.

קארין אלהרר: יצאת לרגע, אני אתן לך סקירה קצרה של מה שהיה כאן כשלא היית.

קארין אלהרר: דיברנו על קבוצות שהן רחוקות מהמיינסטרים והייתה אמירה מאוד ברורה של השר הממונה שהוא רוצה לתת יותר הכשרות ויותר התאמות כדי שאלה שרחוקים מהמיינסטרים יוכלו להשתלב בחברה בעתיד.

קארין אלהרר: אמרה כאן הגברת הנכבדה, 'תראי, לאנשים עם מוגבלויות זה מאוד ברור מה צריך לתת כדי לשלב אותם בצורה המיטבית, לעומת זאת לנערים ונערות בסיכון, הם מקבלים תקן כללי רגיל, הם לא מקבלים את האקסטרה'.

קארין אלהרר: הם לא מקבלים ליווי, נכון?

קארין אלהרר: אני טועה?

<שר-שלום ג'רבי: אני אעזור לך.

<שר-שלום ג'רבי: אורי, מה שהעלו כאן זה נושא של תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: כמו שיש לנו אוכלוסיות של בעלי צרכים מיוחדים יש את הנושא של נוער בסיכון.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על תחילת רצף, לא על קצה הרצף, נוער בסיכון אלה חבר'ה שהם בהתחלה, כפי שאמרתי, שיחסית אם המדינה תשכיל לעשות, אם ייכנסו לשירות הלאומי, הם יהיו נורמטיביים, ישתלבו במעגל התעסוקה ובמעגל הלימודים ואחרי זה המדינה לא תצטרך להשקיע בהם ובדור ההמשך מיליוני שקלים על כל אחד.

<שר-שלום ג'רבי: בסכום של 20,000 שקלים בשנה, זה מה שאנחנו מדברים, אנחנו מדברים על הנוער בסיכון, לאותו נוער בסיכון אין לנו תקנים ייעודיים לטובת הנוער בסיכון וכאן אנחנו צריכים למצוא איזה שהוא - - - אגב, צריך לומר כאן ביושר, ישבנו עם משרד האוצר, אנחנו בונים תכנית ל-100 תקנים מיוחדים, קיבלנו תקציב של כמה, מוטי, מיליון, מיליון וחצי?

<מוטי אלמליח: עוד לא קיבלנו.

<מוטי אלמליח: אמור להיות 2 מיליון - - -

<שר-שלום ג'רבי: נקבל, זו הזדמנות כאן להדביק את שיינין.

קארין אלהרר: זה על הקרח במשרד האוצר?

<שר-שלום ג'רבי: לא, יש כאן 100 תקנים של ר"פ, של חבר'ה שיש להם ר"פ, רישום פלילי - - -

קארין אלהרר: הם נחשבים נוער בסיכון?

<שר-שלום ג'רבי: הם בקצה הרצף.

קארין אלהרר: אני מדברת על תחילת הרצף.

<שר-שלום ג'רבי: לא, אבל לפני שמבקשים צריך לשבח, אז בואו נשבח את האוצר ואחרי זה נבקש.

<שר-שלום ג'רבי: אורי, שתהיה בפוקוס - - -

קארין אלהרר: שר-שלום, תאמין לי, שבחים לאוצר בסוף.

קארין אלהרר: קודם דרישות, אחרי זה משבחים.

<שר-שלום ג'רבי: אני אגיד לך בינינו, בינינו, הם בסדר, אני אומר את זה ביושר.

קארין אלהרר: הם בסדר עם כולם, אבל אני רוצה עוד כסף לעניין הזה.

<שר-שלום ג'רבי: אז אנחנו לנושא של ר"פ קיבלנו 2 מיליון שקלים.

<שר-שלום ג'רבי: אותו בחור או בחורה שיסיימו את השירות הלאומי, תהיה ועדה יחד עם משרד המשפטים ונשיא המדינה, שימחקו להם את הר"פ כדי שישתלבו במעגל התעסוקה ובמעגל הלימודים.

<שר-שלום ג'רבי: אני חושב שזה דבר אדיר.

<שר-שלום ג'רבי: יחד עם זאת צריך לבקש כאן, באמת זו אולי הזדמנות, להקצות עוד כמה מאות תקנים לאותו נוער בסיכון.

<שר-שלום ג'רבי: עוד פעם, תהיה ועדה, שהיא יושבת אפילו במשרד החינוך, מי זה נוער בסיכון, מי לא נוער בסיכון, ואז משרד החינוך יחריג את עצמו, אבל לא משנה, אני לא רוצה להתייחס למשרד החינוך, אבל זה כל העניין כאן.

<דוד פלבר: לא רוצה, אבל עושה את זה בכל הזדמנות.

<שר-שלום ג'רבי: זה נכון.

<דוד פלבר: אז בוא נפתח את זה.

<שר-שלום ג'רבי: זה נכון, אני לא מרחיב רק.

קארין אלהרר: אוהבים ועדות בישראל, אין בעיה להקים את זה, אתם מוכנים לממן את התקנים האלה?

<אורי שיינין: קודם כל אני חושב שנוצר פה טיפה ערבוב בין הדברים, כמו ששר-שלום אמר.

<אורי שיינין: אמנם הוא נתן תשבחות אבל זה לא אוצר ובטח לא אני, זו מדיניות ממשלתית מאוד מבוססת, שקורית בחמש השנים האחרונות לפחות, שזה באמת להביא את השירות הלאומי לקהילות נוספות.

<אורי שיינין: גם גברתי היושבת ראש הייתה מעורבת בזה, במיוחד באופן מאוד תכוף בכנסת הקודמת, אנחנו מדברים על אוכלוסיית הערבים, אוכלוסיית החרדים, אוכלוסיית האנשים עם מוגבלות וגם אוכלוסיית הנוער בסיכון.

<אורי שיינין: גם לאוכלוסייה הזאת עד לפני כמה שנים לא היה תקן אחד ייעודי והיום יש מאות תקנים כאלה, זה לא שאין בכלל.

<אורי שיינין: שר-שלום גם מדבר על איזה שהוא מאמץ משותף שאנחנו מנסים להוביל מול משרד המשפטים, של מחיקת רישום - - -

קארין אלהרר: זה לקצה הרצף, אנחנו מדברים על תחילת הרצף.

<אורי שיינין: גם בתחילת הרצף יש לנו תקנים, זה לא שאין.

<אורי שיינין: יש תקנים, יש מאות תקנים, יכול להיות ששווה לקיים דיון על האם צריך לשים יותר עכשיו בנוער בסיכון ופחות בערבים או פחות בחרדים, או לשים דברים כאלה במקום דברים אחרים.

<אורי שיינין: אבל כמובן, כל עוד אנחנו נמצאים במגמת גדילה כולל בנוער בסיכון, אני חושב שלבוא ולומר שאנחנו נמצאים באיזה שהוא מחסור עצום זה קצת לא להציג את התמונה בצורה מלאה.

קארין אלהרר: לא עצום.

קארין אלהרר: נניח שיש 20 ילדים כאלה, ואני אופטימית, שאומרים שצריך לעשות איזה שדרוג קטן לתקן שלהם, אתם מקבלים את זה?

קארין אלהרר: הרי אם רוצים באמת להגשים את התכלית שלשמה התכנסנו ולשמה הוקצו התקנים, אז צריך לעשות את זה כמו שצריך, אי אפשר לעשות חצי עבודה.

קארין אלהרר: השאלה אם אתם אומרים, 'מתחייב אני שבמידה שצריך תוספת הם יקבלו אותה'.

<אורי שיינין: שוב, אני אחזור, כבר כיום יש מאות תקנים, לא אחד, לא שניים, לא עשרים, מאות תקנים של אנשים שמקבלים את מה שאת מדברת, את האקסטרה של המעטפת.

<תמי נחמיאס: אבל יש אלפי צעירים וצעירות שנמצאים על הרצף.

<אורי שיינין: השמיכה היא תמיד קצרה ולבוא ולומר שאנחנו לא נמצאים במגמה הזאת, שהאוצר לא נמצא, שמישהו לא נמצא, זה פשוט לא - - -

קארין אלהרר: לא אמרתי, שמעת את זה ממני?

<אורי שיינין: לא, לבוא ולהציג כאילו לא קיים שום דבר, קיים.

קארין אלהרר: לא אמרתי שלא קיים שום דבר, אמרתי שצריך עוד שדרוג קטנטן.

<אורי שיינין: קיים וגדל.

<אורי שיינין: וגם במסגרת התקציב הנוכחי יש גדילה בכל אחד מהסגמנטים, בנוער בסיכון, באנשים עם מוגבלות, החלטת ממשלה מפורשת על אנשים עם מוגבלות, בערבים, בחרדים, בכל המגזרים אנחנו רואים גידול ולכן כמובן שלקראת דיוני התקציב הבאים יכולנו לבוא ולומר שעד עכשיו, בתקציב האחרון, שמנו דגש מאוד חזק על אנשים עם מוגבלות.

<אורי שיינין: חד משמעית, זה גם קיבל ביטוי בתכנית הכלכלית.

<אורי שיינין: בתקציב הבא יכול להיות שנבוא ונשים דגש יותר חזק על נוער בסיכון.

<אורי שיינין: זה לא יהיה רק 300, זה יהיה יותר, וזה בסדר, זו מסגרת הדיונים בין הרשות לבין האוצר.

קארין אלהרר: התקציב עוד לא עבר.

<אורי שיינין: לבוא וכבר עכשיו להתחייב, 'את הכסף שהקצינו לכאן, אנחנו לא רוצים כאן, אנחנו רוצים שם', אני חושב שבטח לא בשליפה כזאת מהמותן.

<אורי שיינין: זה לא מכבד אותנו כגורמי מקצוע ובטח לא את הממשלה.

קארין אלהרר: לא, לא בשליפה.

קארין אלהרר: אורי, אין לי כוונה שתבוא ותגיד 'זהו, זה סגור', מה שאני מבקשת, יש לנו עוד מעט מאוד זמן אבל התקציב עוד לא עבר.

קארין אלהרר: דרושה כאן תוספת שהיא לא מאוד משמעותית להערכתי מבחינת העלות התקציבית שלה ומאידך היא מאוד משמעותית לאותם צעירים וצעירות.

קארין אלהרר: אני שואלת, יש לנו עד ה-19 בנובמבר, אם אינני טועה, להצביע על התקציב, אפשר לעשות עוד שינויים בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני מבקשת ממך, בקשה של הוועדה, לחזור למשרד ו - - -

<אורי שיינין: אני רוצה לתת תשובה שהיא לא רק תשובה עקרונית.

<אורי שיינין: כמו שאת יודעת, החלטת הממשלה של תוספת של אנשים עם מוגבלות כוללת גם את הקמת הוועדה שהשר דיבר עליה, לוועדה יש את המנדט של ביצוע צעדים של התייעלות בתעריף ובכל אופן כל החלטה שנקבל היא תהיה כבר לשנה הבאה, כי השנה הנוכחית כבר קרתה, ולכן אני חושב, אני מעריך, שזה יתכנס ללו"ז של עוד שלושה חודשים, משהו כזה, שנקבל החלטות עקרוניות.

<אורי שיינין: ככל שייחסך כסף, גם החלטת הממשלה אומרת שהכסף הזה, השימושים שלו ייקבעו במשותף על ידי הרשות ועל ידי האוצר, זה לא כסף שחוזר אליי כדי לסגור גירעון.

<אורי שיינין: לא זו המטרה של הכסף.

<אורי שיינין: המטרה של הכסף, אנחנו לא לוקחים כסף משירות לאומי כדי להעביר אותו לביטחון או כדי להעביר אותו למקום אחר, הוא נשאר בתוך התחום של שירות לאומי.

<אורי שיינין: כשייחסך הכסף אפשר - - -

קארין אלהרר: אז אתה אומר שבתוך שלושה חודשים יהיו מסקנות?

<אורי שיינין: אני מקווה, כולי תקווה, הוועדה היא בסמכותו של שר החקלאות.

<אורי שיינין: כפי שהוא אמר, הוועדה צריכה להיות בהתמנות, ברגע שהיא תגיש את המלצותיה אנחנו נוכל - - -

קארין אלהרר: מתי מתמנה הוועדה, שר-שלום?

<שר-שלום ג'רבי: השר עכשיו ממנה את האנשים.

<שר-שלום ג'רבי: לדעתי בשבועיים הקרובים.

<שר-שלום ג'רבי: יש כבר תאריך, אני חושב.

קארין אלהרר: יש סיכוי לקבל המלצות בתוך שלושה חודשים?

<שר-שלום ג'רבי: אני חושב שכן.

<קריאה: מרגע שהיא קמה השר אמר חודשיים, אז אני מניח ש - - -

קארין אלהרר: חודשיים.

<שר-שלום ג'רבי: עד שלושה חודשים יהיה.

קארין אלהרר: טוב, אז אתם נותנים לנו סיבה להיפגש שוב, זה מאוד משמח אותי.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: במפגש הבא, בדיון הבא בוועדה בנושא הזה אני ארצה לדעת מה עלה בגורלה של ועדת הבדיקה, כמה כסף חסכנו ולאן הוא הולך.

<תמי נחמיאס: אני רוצה רק להוסיף מטרה לתקציבים האלה.

<תמי נחמיאס: אני מעמותת עלם, מנהלת את תחום צעירים ואחראית על תכנית המעטפת שהשירות האזרחי לאומי מממן לצעירים וצעירות בסיכון.

<תמי נחמיאס: אני רוצה, לצד השיח לגבי העיבוי של ההכשרות לאוכלוסיות שהן לא במיינסטרים ולצד מה שארנה אומרת, שהיא מציינת אוכלוסייה שבאמת לא מקבלת את אותה מעטפת שניתנת לאלה שנמצאים בקצה הרצף, אני רוצה לציין אוכלוסייה שכבר החלטנו, כל מי שיושב פה סביב השולחן, לעשות מעשה והמגמה שמשרד האוצר מצביע עליה, שהחלטנו כבר להנגיש את השירות הלאומי אזרחי לטובת צעירים וצעירות במצבי סיכון לקצה הרצף.

<תמי נחמיאס: אממה?

<תמי נחמיאס: האוכלוסייה שלנו, בוגרי עלם, אותם צעירים שאנחנו פוגשים ברחובות, אותם צעירים שנשרו מכל המסגרות במהלך שנות התיכון שלהם לא יכולים לעשות את השירות הלאומי והסיבה היא מחירי הדיור.

<תמי נחמיאס: היום, אתם ככה התחלתם את זה, ציינתם את הנושא של רחוק מהבית, קרוב אל הבית וכו'.

<תמי נחמיאס: בתור בוגרת אולפנה לשעבר אני יכולתי לבחור אם תהיה לי דירה מול הים באשדוד או שאני אלך לירוחם או אתרום את חלקי בכרמיאל, אבל הצעירים והצעירות במצבי סיכון, דווקא הם, איפה שהנושא של הדיור זה מה שאומר שאותה צעירה תעשה שירות לאומי או לא תעשה שירות לאומי, כי היא לא יכולה לחזור לבית.

<תמי נחמיאס: אחרי שהיא סיימה את מסילה או שהצלחנו לאתר אותה מתוך הרחוב וכן להכניס אותה לאיזה שהוא מסלול של חזרה לקהילה, היא אומרת 'אני רוצה לעשות שירות לאומי, אבל אני לא יכולה לעשות שירות לאומי תוך כדי שאני גרה בבית שפגעו בי, בבית שממנו הוצאתי בצו השגחה וטיפול', ואז מה שקורה זה שאותם צעירים צריכים להחליט, 'או שאני עכשיו עובדת ומשלמת שכר דירה', כי אין דירות לצעירים וצעירות במצב סיכון, 'או שאני עושה שירות לאומי וממשיכה לגור בבית'.

<תמי נחמיאס: אני אביא גם בעיניי פתרון.

<תמי נחמיאס: מעבר לתוספת של התקציב הקיים, אני חושבת שמשרד החינוך, בכל התקנים לאוכלוסייה הנורמטיבית, ששם יש מלא תקני דיור שניתנים בשפע בפריפריה, אני חושבת שצריך להסב אותם למי שבאמת צריך את תקני הדיור האלה, כי החבר'ה שלנו לא מגיעים לשירות הלאומי האזרחי.

<דוד פלבר: אפשר להגיב לזה בבקשה?

קארין אלהרר: בבקשה.

<דוד פלבר: התקנים של נוער בסיכון שאצלנו, שזה למעלה מ-100, זה קרוב ל-200, זה משתנה קצת בין שנה לשנה, אין מגבלה של דיור.

<דוד פלבר: גם לנוער במצבי סיכון ומצוקה יש דירות, מותאמות, עם ליווי מתאים ועם השגחה מתאימה, מי שאצלנו מקבל את הליווי.

<דוד פלבר: והערה, פתאום הבנתי שהשתמע שאנחנו מפלים את המגזר הערבי כי הוא ערבי, אני חייב להדגיש וחשוב לי שזה ייאמר, היו לנו שנים - - -

<תמי נחמיאס: יושבים פה הגופים המוכרים ואני באמת אשמח לשמוע גם אתכם, כי אתם לאורך כל הדרך אומרים 'אנחנו לוקחים דירות של האוכלוסייה הנורמטיבית ועושים מאמץ ו - - -

<דוד פלבר: רק שנייה.

<דוד פלבר: במשך מספר שנים שהיו לנו תקנים במגזר הערבי שלנו, הם קיבלו הכשרה כמו כולם.

<דוד פלבר: יושב פה נציג הנוער העובד והלומד, הם קיבלו קמפוס, מי שהסכים לבוא, מי שהסכים לצאת מהבית, כל עוד התקנים היו במימון המשרד זה לא שינה אם זה יהודים, ערבים, דרוזים, לכולם.

<דוד פלבר: התקנים שהיו במימון המשרד, גם ההכשרה שלהם הייתה במימון המשרד.

<דוד פלבר: זה כי פתאום הבנתי שחושבים שאנחנו מפלים אותם על רקע זה שהם ערבים.

<דוד פלבר: זה לא קשור, שהם מהרשות או מאיתנו, הקו המפריד או המנחה היה שתקן שלנו כולל הכשרה - - -

קארין אלהרר: למה אין לכם תקנים פנימיים של המיעוטים?

<דוד פלבר: כי בהחלטה כל התקנים של המגזר הערבי מנוהלים היום על ידי הרשות לשירות לאומי ולכן כשזה שם אז אנחנו - - -

<שר-שלום ג'רבי: קודם כל אני מסכים איתך לכל מילה שאת אומרת, תמי.

<שר-שלום ג'רבי: אני מסכים, אני חושב שגם כולם מסכימים איתך.

<שר-שלום ג'רבי: בפגישה עם מנכ"ל משרד הרווחה, וכאן יושבת ד"ר שלי נורדהיים, העניין הזה עם ציפורה נחשון-גליק, שהיא לא נמצאת כאן, גם משרד הרווחה, אני אומר ביושר, זה לא אני, משרד הרווחה ייתן עוד מספר דירות, אבל זה לא מספיק.

קארין אלהרר: אוקיי, אנחנו נפתור את הסוגיה הזאת.

<תמי נחמיאס: אין סיבה שהדירות של צעירים וצעירות בסיכון - - -

<שר-שלום ג'רבי: מכיוון שהסכמתי איתך אז אני - - -

קארין אלהרר: לא, הוא הסכים, חבל לשכנע את המשוכנעים.

קארין אלהרר: אני מבקשת להגיע לחלק של ההצבעה על החלת הביקורת על הגופים המפוקחים.

קארין אלהרר: אדוני היועץ המשפטי.

<גלעד קרן: כן, מבחינת הפרוצדורה, חוק מבקר המדינה, סעיף 96 קובע שכל אדם, מוסד, גוף, אפשר שיעמוד לביקורת מבקר המדינה, על פי ההחלטה של הכנסת במקרה הזה, כלומר ההחלטה היא של המליאה.

<גלעד קרן: המקובל הוא שהוועדה לענייני ביקורת המדינה מחליטה להמליץ בפני מליאת הכנסת האם להעמיד גוף מסוים לביקורת כזאת, זה מה שנעשה בעבר, ולכן החלטה כזאת, אם תתקבל, תועבר למליאה.

<גלעד קרן: אני מציע שאני אקריא נוסח החלטה שהוא מבחינה משפטית - - -

קארין אלהרר: כן.

<גלעד קרן: '

<גלעד קרן: הוועדה לענייני ביקורת המדינה מחליטה להעמיד בפני הכנסת הצעת החלטה לפי סעיף 96 לחוק מבקר המדינה, תשי"ח-1958 נוסח משולב, לפיה כל גוף מוכר כהגדרתו בתקנות הביטוח הלאומי, בנות שירות לאומי בהתנדבות תשס"ב 2002, או כל הוראת דין אחרת שתבוא במקומן לעניין זה, יועמד לביקורת מבקר המדינה'.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: יובל, לפני ההצבעה ממש.

<יובל חיו: אני רק בקצרה אומר שכבר למעלה מ-20 שנה, אפשר לומר, עמדת משרד מבקר המדינה ומבקרי המדינה במהלך השנים הללו הייתה שיש מקום להחלת הביקורת הזאת.

<יובל חיו: אנחנו במעשה ביצענו זאת בשנת 92' בדוח ביקורת שנעשה על ידי אחד מהגופים המבוקרים, דוח ביקורת שהיו בו ממצאי ביקורת נוקבים ומשמעותיים מאוד, אנחנו ציינו את זה בדוח ביקורת בשנת 2010, על הצורך לפעול להחלת הביקורת הזו, וחזרנו פעם נוספת בדוח הביקורת בשנת 2014.

<יובל חיו: אנחנו בוחנים את הדברים לפי האינטרס הציבורי, האינטרס הציבורי בעניין הזה הוא ברור וחד, אופי הפעילות ציבורי, הכסף הוא ציבורי, המטרות הן אזרחיות וברמה הלאומית, אנחנו מדברים על ממשקים לחוקים אחרים, חוק חיילים משוחררים, האינטרס הוא ברור, די היה לשמוע את הדיון שהיה פה בנושא של ההכשרות, זו מערכת מאוד מבוזרת.

<יובל חיו: אם לא מגיעים עד לקצה, ממפים את הדברים ורואים את התמונה בצורה מפורטת, אני חושב שעדיין ייוותר פה פער מבחינת הבקרות ולכן אני שב ומביא את עמדת מבקר המדינה, יש מקום להחלת ביקורת על כלל הגופים המוכרים.

<ארנה קוטלר: קודם כל אני מברכת, אני מאוד אשמח לביקורת, אני אומרת את זה בתור מנכ"לית של גוף מבוקר.

<ארנה קוטלר: אני רק מזכירה שיושבים פה שורה שלמה של גופים שאני מעבירה להם גם כסף ממשלתי ואני מבקשת שגם הם יבוקרו, כי אני חושבת שמה שקורה היום זה שהביזור, ששוב אני מברכת עליו, הוא כזה שבסופו של דבר מדליקים זרקור על משרדי הממשלה, מדליקים זרקור על הגופים המוכרים, אבל יש פה שורה שלמה של שותפים שלמעשה הם שותפים, הם נהנים והם כלל וכלל לא מבוקרים.

<ארנה קוטלר: אז אם מחילים את הבקרה ואם רוצים להגיע עד לנקודת הקצה אני מבקשת שזה יוחל עד נקודת הקצה.

<מיטל בראון מנדלביץ': גם את התקצוב?

<מיטל בראון מנדלביץ': גם את התקצוב שאתם מקבלים את מוכנה לחלוק איתם?

<ארנה קוטלר: סליחה, מי משלם להם?

<ארנה קוטלר: לא אני?

קארין אלהרר: רגע, סליחה, אין פה ויכוח.

קארין אלהרר: אני מעלה את ההחלטה להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: ההחלטה עברה פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: אני רוצה לסכם את הדיון.

<חנה פריידין: יואל, במקום מי אתה?

קארין אלהרר: במקום אייל בן ראובן או דני.

קארין אלהרר: למען הסר ספק, אני מודה לחבר הכנסת יואל חסון וחבר הכנסת אוסמה סעדי.

יואל חסון: הייתי יושב ראש פה פעם.

קארין אלהרר: ההצבעה עברה פה אחד.

קארין אלהרר: באמת תודה רבה.

קארין אלהרר: אני רוצה לסכם את הדיון.

קארין אלהרר: קודם כל להודות לצוות מבקר המדינה ששוב האירו את עינינו בתחום שהוא לא מדובר תמיד אבל הוא חשוב מאין כמוהו, תמשיכו לעשות עבודה כל כך חשובה.

קארין אלהרר: אני מודה לשר אורי אריאל שהשתתף בדיון ואני חושבת שהאמירות שהוא אמר הן חשובות להמשך הדרך והן נותנות רוח גבית להמשך העשייה בנושא השירות הלאומי האזרחי שהוא באמת אבן יסוד להשתלבות בחברה הישראלית.

קארין אלהרר: לשר-שלום ג'רבי, מנכ"ל הרשות, אני מחזקת את ידיך ואני רואה בעצמי חברה של השירות הלאומי ואשמח לסייע בכל עניין על מנת לקדם את התחום הזה שהוא חשוב מאין כמוהו.

קארין אלהרר: ועכשיו לדברים האופרטיביים.

קארין אלהרר: הוועדה תתכנס בעוד שלושה חודשים על מנת לדון במסקנות ממצאי הוועדה שמוקמת במשרד האוצר תחת פיקוחו של השר אורי אריאל.

קארין אלהרר: אני אבקש שממצאי הוועדה יועברו לוועדה לביקורת המדינה להתכונן לפני הדיון.

קארין אלהרר: לגבי החקיקה, הוועדה קוראת מכאן ליושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברי היקר, חבר הכנסת אלי אלאלוף, להאיץ את תהליכי החקיקה בנושא ההכשרות.

קארין אלהרר: הממצאים שעלו הם לא פחות ממטרידים ואני הייתי מבקשת שתיעשה עבודה בין משרדית, בניהולו ובפיקוחו של שר-שלום ג'רבי, על מנת למצוא את הפתרונות להכשרה שהיא אחידה, להכשרה שלא עושה אפליות בין תקנים שהם אינהרנטיים למשרד ובין תקנים שהם חיצוניים למשרד, אין מקום לדבר הזה, במיוחד כשמדובר בנערים ונערות שרוצים להיות חלק מהחברה, יצרניים, וראוי שנתמרץ אותם ולא נעכב אותם בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה ממשרד החינוך הבהרות לנוכח האמירות של השר הממונה, איך אתם מתכוונים - - -

<דוד פלבר: נכבד אותו.

קארין אלהרר: תסדרו את זה ביניכם תקציבית ולוח זמנים, מתי אתם מתכוונים לעבות את ההכשרות באופן שגם התקנים החיצוניים יקבלו אחת כזאת.

קארין אלהרר: השרים יודעים לדבר ביניהם, הם בני אותה מפלגה - - -

<דוד פלבר: השר אריאל הציע את זה.

קארין אלהרר: בסדר, אז אני מבקשת לקבל את הממצאים של הישיבות התכופות שיתקיימו ביניהם בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני באמת רוצה להודות לכולם, גם לנחמה ולמתנדבים והמתנדבות המקסימים, שבאמת לראות אותם זה הדבר שמסב לי את הנחת והמחשבה ששווה להתווכח על הדברים האלה, כי הם חשובים מאין כמוהם.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: משה רוטמן, בבקשה.

<משה רוטמן: אני לא הייתי מיועד לבוא לדיון הזה, פגשתי את שר-שלום ג'רבי, הבן שלי סיים לפני חודשיים שנתיים של שירות לאומי ואני שמח שהחבר'ה פה גם נמצאים - - -

<שר-שלום ג'רבי: רק אל תגיד איפה נפגשנו.

<משה רוטמן: אני לא אומר איפה נפגשנו, אבל אני יכול לספר לכם שהאיש מעורה וצוותו, הוא סחב את כל הצוות של המשרד, הביא אותם צפונה לעמק השלום, ששם בני רז שיושב בכיסא גלגלים, שהוא משותק ומונשם, הוא הביא והתרשם.

<משה רוטמן: כלומר הנושא קרוב ללבו, הוא לא רק עובד מתוך המשרד, הוא גם יוצא לשטח.

<משה רוטמן: השילוב של הבן שלי בהמשך, אגב, פנו אליו, הוא קיבל שירות בתוך בת עמי, הם עשו עבודה מעולה ומצוינת, צריכים גם לשבח ולא רק לבקר, ואני רוצה לומר שהדרך שלו היא סלולה לאזרחות.

<משה רוטמן: אפילו העמותה שבה הוא ביצע את השירות, עמותת לטם נגיש לכל, ששם הוא מדריך עזר, הוא עכשיו עובד שם כפרילנסר, זה אומר שהוא הולך להיות משולב בחברה כאזרח, כאזרח פועל, תורם, ואני חושב שזאת בעצם המטרה.

<משה רוטמן: כולנו פה נשאי נכויות, אף אחד לא יודע מתי זה יבוא לו או לקרוב שלו, ולכן כולנו צריכים בנשימה אחת להבין שזה צורך קיומי אזרחי של המדינה לדאוג, אני לא אומר לחלשים, כי אני מחזיק מהבן שלי חזק יותר מכל הנוכחים פה.

<משה רוטמן: אז תבורכו על עבודת הקודש, שר-שלום ג'רבי ומוטי אלמליח וכל העמותות שנושאות בנטל, אני מודה לכם.

קארין אלהרר: תודה רבה, יישר כוח לכולם.

קארין אלהרר: הישיבה נעולה.