ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 105, 2015-10-19 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים ישראל כץ, שנעתר לבקשתנו ומופיע היום בוועדה כדי להציג את התקציב של המשרד, את התוכניות.

משה גפני: אני סבור ששר התחבורה, שזאת הקדנציה השנייה שלו כשר התחבורה - - -

<עוזי יצחקי: השלישית.

משה גפני: השלישית, סליחה.

ישראל כץ: לכם זו הפעם הראשונה, לי זו השלישית.

משה גפני: עשינו הפסקה.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו שמחים על הפעילות שלך במשרד התחבורה.

משה גפני: מי שנוסע בכבישי הארץ ומי שנוסע בתחבורה בכלל מביע התפעלות ממה שקורה, הפיתוח של הכבישים, הפיתוח של אמצעי התחבורה – אלה דברים שראויים לשבח, ואנחנו מקווים שאכן בסופו של דבר הפריפריה תתקרב למרכז הארץ.

משה גפני: אנשים שנוסעים בתחבורה הציבורית יהיו זכאים ויקבלו תחבורה ציבורית טובה ורצינית, כשאפשר לסמוך גם על לוחות-הזמנים וגם על הפעילות שלה.

משה גפני: הרבה עבודה לפניך, אבל מה שנעשה עד היום ראוי לשבח.

משה גפני: אני יכול להגיד לך שיש הרבה בעיות שעדיין לא נפתרו.

משה גפני: אני מקבל הרבה טלפונים על מוצאי שבתות או חגים או ימי שישי או בכלל אירועים שבהם העומס על התחבורה הציבורית הוא גדול והתחבורה הציבורית כמעט קורסת.

משה גפני: צריך לדעת על העניין הזה.

משה גפני: זה באמת נובע מסיבות אובייקטיביות, שבהן העומס יכול להיות גדול בבת אחת.

משה גפני: יכול להיות שחברות התחבורה אינן יכולות לעמוד בזה, וצריך למצוא לעניין הזה פתרון.

משה גפני: אני מבקש את הפעילות שלך בעניין לצד השבחים הרבים שאני חושב שכולם שותפים להם, גם בפיתוח הכבישים, כפי שאמרתי, גם בפיתוח התחבורה הציבורית, ובכלל בהסעת ההמונים, גם ברכבת, גם בפיתוח של התחבורה בתל-אביב.

משה גפני: אנחנו מברכים אותך על כך, וניתן לך סיוע במה שנידרש.

משה גפני: אדוני השר, הבמה לרשותך.

ישראל כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה להביע את תנחומי למשפחתו של סמל עמרי לוי, שנרצח אתמול על-ידי מחבל בתחנה המרכזית בבאר-שבע, והחלמה כמובן לכל הפצועים.

ישראל כץ: אנחנו נמצאים במערכה שחייבים לנצח בה ולא לאפשר לטרור להשיג שום הישגים.

ישראל כץ: כמובן כולנו מאוחדים במאבק הזה.

תמר זנדברג: נרצחו שני בני אדם.

בצלאל סמוטריץ': אחד נהרג בטעות.

מכלוף מיקי זוהר: הוא ממש לא נרצח, הוא נהרג.

מכלוף מיקי זוהר: את טועה בהבחנה שלך.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא נרצח, אף אחד לא רצה לרצוח אותו, הוא נהרג.

בצלאל סמוטריץ': - - - זה טרגדיה.

ישראל כץ: אני כמובן מביע צער על מותו.

תמר זנדברג: כל אדם שאיבד את חייו - - -

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא נרצח.

תמר זנדברג: אתם ממש רוצים לקיים את הדיון הזה עכשיו?

ישראל כץ: חברת הכנסת זנדברג, אני כמובן מצרף תנחומים למשפחתו – אני פשוט לא בקיא בפרטים ובשם – של אותו עובד זר, אני חושב.

ישראל כץ: ודאי שאני מביע צער על מותו בנסיבות שהיו שם.

ישראל כץ: כאמור משרד התחבורה והבטיחות בדרכים פעיל במגוון תחומים.

ישראל כץ: אני אגע, ברשותך אדוני היושב-ראש, בנושאים העקרוניים, ואחרי זה צוות המשרד וראשי ומנהלי החברות אולי יפרטו יותר.

משה גפני: בבקשה.

ישראל כץ: אנחנו עוסקים במספר תחומים.

ישראל כץ: התחום הראשון הוא פיתוח תשתיות התחבורה ביבשה, בתעופה, בים, לטווח מיידי וטווח ארוך, וכמובן ניתן לראות אחרי שש שנים, כשזו כבר השנה השביעית של פעילות רצופה, שממשיכה כמובן פעילות קודמת שהיתה אבל עם הרחבה ודגשים מיוחדים וראייה כוללת – אפשר כבר לראות איך התמונה נראית, ואיך היא תיראה עוד יותר טוב בעזרת השם בכל שנה שתחלוף.

באסל גטאס: אתה יכול להיות יותר ספציפי, כבוד השר?

באסל גטאס: ותשתיות?

ישראל כץ: - - ואתם חברי הכנסת גם תאמרו וגם תשאלו ותקבלו את כל התשובות.

ישראל כץ: קרן תפרט בתשתיות וכל האחרים, מנהלי החברות וכולם.

ישראל כץ: אכן יש כאן מכלול מהצפון הרחוק עד הדרום הרחוק.

ישראל כץ: אילת זו קטגוריה נפרדת, אנחנו מקדמים את התכנון לרכבת.

ישראל כץ: הממשלה תידרש בעיתוי המתאים לקבל החלטות.

ישראל כץ: כל השאר אלה דברים שמבוצעים ומקודמים.

ישראל כץ: כשם שאנחנו מקדמים תכנון לרכבת לאילת, אנחנו מקדמים תכנון לרכבת מכרמיאל לקריית שמונה, רכבת מהירה, שתשלים את מערך הרכבות; כמובן הרכבת לירושלים שהעבודות מתקדמות בקצב מאוד מואץ; רכבת הנגב שכבר התחברה מאשקלון לבאר-שבע, עם תחנות שדרות ונתיבות, ובקרוב תחנת אופקים; רכבת העמק תיחנך, אני מקווה בשנה הבאה, מחיפה עד עפולה, בית-שאן והיישובים שבתווך, מגדל העמק; הרכבת לכרמיאל כמובן כמו שאמרתי, והיא תמשיך עד קריית שמונה ותתחבר לרשת רכבתית; כביש 6 צפון הוא בביצוע, כביש 6 דרום, שחלקים ממנו כמו שאתם רואים כבר נפתחו, וכולו מקסימום עד תחילת השנה הבאה יתחיל לפעול.

ישראל כץ: אלה דברים שלא היו מובנים מאליהם, השקעות מאוד גדולות.

דב חנין: עד צומת שוקת?

ישראל כץ: כן, עד צומת שוקת עם מחלף שמעביר אותך לכיוון באר-שבע בלי רמזור.

ישראל כץ: הכביש מערד טופל, והקטע האחרון מטופל עכשיו.

דב חנין: הקטע של חורה שם.

ישראל כץ: כן.

ישראל כץ: הוא בביצוע.

ישראל כץ: אנחנו מקדמים תכנון וכבר אישרנו תקציבית גם בניית מחלף שיחבר את שני הפרויקטים האלה.

ישראל כץ: כלומר, מה שמגיע מערד ומה שיגיע עד שוקת יחובר גם במחלף, אז הכול יהיה לחלוטין בלי רמזורים, עם חיבור גם למי שנוסע - - -

דב חנין: כל זה עד ינואר?

ישראל כץ: לא.

ישראל כץ: עד ינואר שוקת, בערד בוצע שלושה רבעים מהפרויקט, והקטע האחרון הוא בביצוע.

ישראל כץ: היו קשיים בהפקעות, זה הדבר שעיכב.

ישראל כץ: הכול נמצא בביצוע ומטופל.

ישראל כץ: כמובן שמדובר שם קודם כול בהצלת חיים - - -

דב חנין: כביש אדום כהה.

ישראל כץ: כן, הצלת חיים ושיפור הנגישות, התחבורה, פיתוח כלכלי, חברה וכל הדברים האחרים.

ישראל כץ: כמובן הנגב המערבי – חיים ילין, אתה יושב כאן – אנחנו מקדמים תכנון שתקציבו העיקרי אושר, מאזור מרכז הנגב, הנגב המערבי וחיבור לבית קמה בכביש 6, כלומר ממשמר הנגב, גם מאזור נתיבות, בית הגדי, שני כבישים שיחברו.

ישראל כץ: אנחנו רוצים שכל מערכת תאפשר לכל מי שבטווח הסביר ממנה להתחבר.

ישראל כץ: אותו דבר בצפון.

ישראל כץ: שאלת, אדוני חבר הכנסת, על יישובים ערביים, לא רק בפנים, החיבור בחוץ הוא חיבור עיוור צבעים, כל מי שגר מתחבר, התועלות הן גדולות ביותר וכל אחד צריך ביחד אתנו להכשיר את עצמו להביא את התועלות כתוצאה מהחיבורים האלה.

ישראל כץ: הפיתוח בגליל משרת לא מעט יישובים ערביים שנמצאים שם.

באסל גטאס: מה עם להגיע פנימה?

ישראל כץ: אמרתי, אנחנו פועלים, אני אומר את זה באחריות, יותר ממה שעשו אי-פעם, גם בתשתיות, גם בתחבורה הציבורית, ואת הפירוט תוכלו לקבל - - -

באסל גטאס: בתחבורה הציבורית יודעים ומרגישים את ההבדל - - -

בצלאל סמוטריץ': גם בתשתיות.

ישראל כץ: ובתשתיות ודאי שעושים, והפער עדיין גדול.

ישראל כץ: אנחנו מטפלים בו כי זה גם הצלת חיים וגם פיתוח היישובים.

ישראל כץ: הסכומים ברורים וידועים עם העדפה לטובה בצורה ברורה, בגלל הצורך.

ישראל כץ: אנחנו בהחלט פועלים.

ישראל כץ: עכשיו אנחנו רוצים גם לקדם את התכנון והביצוע של הקו המזרחי של הרכבת מלוד לכיוון חדרה וחיבור לרכבת העמק.

ישראל כץ: הרבה מאוד יישובים נמצאים לאורך התוואי, אגב כולל יישובים ערביים, כשהיום אין תחנה ליד יישוב ערבי, ואז יהיו גם תחנות בתוואי הזה.

ישראל כץ: הוא גם יאפשר למי שבא מאזור העמק והגליל להתחבר ישר לאזור המרכז, לא רק דרך חיפה.

ישראל כץ: כל הדברים האלה הם דברים שמבוצעים ומקודמים עם אידיאולוגיה ברורה כלכלית, חברתית, לאומית, וגם התוצאות ניכרות ותהיינה ניכרות גם בהמשך.

ישראל כץ: המערכות להסעת המונים וכל הסוגיות על מה מוציאים יותר, על תשתיות לכבישים, למחלפים, לגשרים, על תחבורה ציבורית שהרכבת היא חלק ממנה – הפרויקטים להסעת המונים הם פרויקטים כבדים, גם בתוך הערים וגם הפרויקטים שמחברים, אגב בייחוד בתוך הערים, והפרויקטים האלה מקודמים.

ישראל כץ: בשבילי כשר, כשפרויקט יצא לדרך, אני מסמן וי גדול, כי השאר אלה דברים שכבר מבוצעים עם חברות בין-לאומיות, בשיתוף עם חברות ישראליות, וזה מודל שהוא מודל יפה מאוד, תוך תחרות חופשית.

ישראל כץ: הן כבר זכו במכרז ומתחילות בביצוע, אני רגוע, כי אני רואה מה קרה עם זה בדברים אחרים.

ישראל כץ: פרויקט הרכבת המהירה לירושלים הוא לא פחות מורכב ולא פחות מסובך מהרכבת הקלה בתל-אביב.

ישראל כץ: אני לא יודע אם יצא לכם לסייר.

ישראל כץ: אני מזמין את הוועדה, אני אשמח להתלוות לסייר בתוואי העבודות של הרכבת המהירה לירושלים.

<עוזי יצחקי: מנהל הוועדה היה והתרשם.

ישראל כץ: כן, המנהל סידר לעצמו לראות, אבל לחברים הוא לא דאג.

ישראל כץ: .. אני רוצה להגיד לכם שמי שהיה, וגם אני בכל תקופה שאני מבקר, מאוד מתרשם, כי זה דבר באמת ייחודי, מגיעים בסוף תחת בנייני האומה, 80 מטר.

ישראל כץ: כבר רואים את הדברים.

דב חנין: מה לוח-הזמנים העדכני לסיום?

ישראל כץ: בעניין הרכבת דובר על תחילת 2018, הרבעון הראשון, מחושמלת, מתחילה לפעול.

ישראל כץ: אנחנו כמובן עוקבים ודוחפים.

ישראל כץ: עבודות התשתית הבסיסיות הסתיימו, המנהרות כבר נחפרו, שתי מנהרות ארוכות, 11,6 ק"מ, מקבילות, קיימות, ומנהרות יותר קצרות.

ישראל כץ: עכשיו החלק של המבנה העליון, גם המסילות שהתחילו כבר, גם מערכת התקשור, החשמול וכל הדברים האחרים.

ישראל כץ: כבר עברנו יותר משני שלישים מהדרך.

ישראל כץ: הביצוע ממש כבר מ-2010.

ישראל כץ: דובר על 2017, עכשיו זה יהיה בתחילת 2018, גם פה אפשר היה להגיד – מה, עוד שבע שנים?

ישראל כץ: הנה, מה לעשות שגם זכינו, ואנחנו נמצאים בתוך הטווח הזה, וגם אם לא, אז הייתי מאוד-מאוד מרגיש סיפוק מזה שבמשמרת שלי דחפתי, ומצדי שאחרים יגזרו, זה לא משנה.

ישראל כץ: אנחנו תורמים בפיתוחה של המדינה.

ישראל כץ: אלה דוגמאות שברגע שהכלים עולים לשטח והחברה עושה עבודתה, התוצאה בעזרת השם כבר מובטחת.

משה גפני: מה עם שדרוג הכביש לירושלים?

ישראל כץ: שדרוג הכביש לירושלים באותה מידה, קטע אחד כבר מוכן עם המחלף לנוה אילן, הקטע שלפניו משער הגיא לשורש – מתי?

<עוזי יצחקי: יוני 2016.

<עוזי יצחקי: אתמול קיבלנו דיווח.

ישראל כץ: קרן, מה את אומרת, כי את אחראית בסוף?

<קרן טרנר: אמצע אוגוסט 2016 – שער הגיא – שורש.

ישראל כץ: והקטע השלישי עצמו והסיום ב-2017?

<קרן טרנר: כן.

<קרן טרנר: במחצית הראשונה של 2017.

ישראל כץ: מה שטוב שאפשר לפתוח כבישים בשלבים, ואכן כל קטע שמוכן אנחנו פותחים.

ישראל כץ: אני מציע שהשאלות יהיו פרטניות.

ישראל כץ: הרכבת הקלה בתל-אביב היא רכבת תחתית בין גהה ליפו – היתה הרשאה להתחייב, נדמה לי 8.5 מיליארד, היא התגלגלה שנים, אז בתקציב יכלו לעשות בזה שימושים אחרים.

ישראל כץ: היום התקציב הוא כ-16 מיליארד, הוא מאושר, ככל שהביצוע מתקדם אחוז המימוש גבוה יותר.

ישראל כץ: ברור שבסוף התחבורה הציבורית במימוש שלה תציג תקציבית את ההשקעה בכבישים ובתשתיות האחרות, זה ברור לחלוטין.

ישראל כץ: זו התנעה כבדה, בדיוק כמו שרכבת נוסעת, ומקבלת תאוצה.

ישראל כץ: בפרויקט הזה לבד, כל שנה שתעבור, ההוצאה תגדל.

באסל גטאס: אתה מדבר על אחוז ביצוע בפועל או - - -

ישראל כץ: אני מדבר על ביצוע בפועל.

ישראל כץ: הביצוע בפועל גם מאפשר מימוש.

ישראל כץ: אותו דבר כשמדובר על BRT מנתניה, ששם עם ראש העיר הדברים כבר מוסדרים ודוחפים, או עוד BRT שרצינו לשים בשרון וראשי ערים לא הסכימו בסוף.

ישראל כץ: עכשיו באזור השפלה, שאני מקווה שהוא כן יקודם, זה מיליארד שקל.

ישראל כץ: ברגע שזה מתחיל להתניע, מתחילה גם ההוצאה.

ישראל כץ: אנחנו מקדמים פלוס שיפורים דרמטיים באיכות שירות האוטובוסים.

ישראל כץ: מאיר יוכל לגעת בזה.

ישראל כץ: אנחנו מתחילים להיות דומים קצת יותר לאירופה ולשאר העולם.

ישראל כץ: יש תחומים, חיים ילין, כמו בתחום הרפתות, שאנחנו הרבה יותר מתקדמים, ראשונים בעולם, ולכן כנראה מישהו רוצה לצמצם לנו את זה, אבל בתחבורה לא היינו במובילים ולא היינו באמצע ואפילו לא בתחתית הרשימה, ממש מתחת, אבל כל דבר כזה שמתקדם מביא אותנו להתחבר לנורמות שירות נדרשות.

ישראל כץ: לגבי הנושא של בטיחות – אנחנו מטמיעים בטיחות בפרויקטים חדשים, אנחנו משקמים ובונים במקום כבישים אדומים – אתם זוכרים את התאונה המחרידה שהיתה, שנהרגו נשים מהיישובים הבדואיים לפני כשנה בערך - - -

<עוזי יצחקי: כן, בפברואר.

ישראל כץ: היום האלטרנטיבה כמעט מוכנה - - -

באסל גטאס: כביש 31?

ישראל כץ: 31, אבל אנחנו עושים את הכביש הזה מחדש, וכבר אז היינו בשלב מתקדם, שזו האלטרנטיבה האמיתית.

ישראל כץ: נכון שגם תוך כדי ביצוע העבודות צריך להישמר, להיזהר, החברה המבצעת, לבדוק, לצמצם למקסימום את הסיכונים, אבל הפתרון כמו שחזיתי, הוא מבוצע בכביש אסטרטגי, בטוח יותר, מופרד, רחב, שבאזור הזה כמו בכל שאר המקומות בארץ, כמו במרכז, יהיו כבישים מתאימים.

ישראל כץ: וזה מה שקורה, ואני מקווה גם שזה יוביל בהחלט לצמצום מספר הנפגעים, אותו דבר מאשקלון, מהכביש לכיוון קסטינה קריית-מלאכי - -

חיים ילין: כביש 3.

ישראל כץ: - - כביש אדום, שמתחיל כבר להיות מבוצע.

ישראל כץ: אותו דבר הכביש לבית שמש.

ישראל כץ: כביש נורא, אדוני היושב-ראש, אתה מכיר את זה, כביש 38 שכבר מבוצע.

משה גפני: מה זה מכיר?

משה גפני: ליוויתי את זה עם הרבה שרי תחבורה.

ישראל כץ: ליווית את זה עם כאבי לב, ואני עם המון דחיפה, והכביש הזה מבוצע.

ישראל כץ: הוא ישנה שם את המציאות הבטיחותית וכמובן גם התנועתית.

משה גפני: זה כביש אדום ממש.

ישראל כץ: ממש אדום, כמו הכבישים האחרים שציינתי כאן.

ישראל כץ: גם בגליל הרבה כבישים הם אדומים, וכל כביש גם מחבר ומקצר וגם הופך את הכביש מאדום לכחול.

ישראל כץ: לצערי יש עלייה השנה בנפגעים – נכון שנמתין עד סוף השנה, מודדים פעם אחת בשנה בסוף השנה – מסתמנת עלייה, גם ינותחו הסיבות, וכמובן שנעשה את כל המאמצים, כל הגופים וכולם להמשיך.

ישראל כץ: הטיפול בתשתיות לא מספיק, יש גם דברים אחרים.

ישראל כץ: אני יכול לומר שגם זה שהמשטרה היום נדרשת ובצדק לגייס כוחות לירושלים, זה גם דבר שמדאיג אותי ביחס למאבק בתאונות הדרכים.

ישראל כץ: בסופו של דבר זה לא בא לייתר פעולות אחרים ולא לייתר אחריות, אבל בסופו של דבר זאת מערכת משולבת, ולפעילות האכיפה יש ודאי משקל, ודאי עוד לפני שהתשתיות כבר נמצאות במצב שמעצמו מפחית ומונע.

ישראל כץ: הדבר האחרון, בגדול, זה הרפורמות והשינויים המבניים שבאים לייצר תחרות ולהפחית את יוקר המחיה ולשפר את השירות.

ישראל כץ: אני אומר "אני" בהקשר הזה, כי הובלתי קו שקבע שההפרטה היא לא מעל הכול, והשקפת העולם שלי היא שהגורמים הפרטיים ודאי פועלים לא פחות טוב מהממשלה, אבל אם זה עומד במובן של קידום תחרות מול הפרטה, אני מעדיף קידום תחרות.

ישראל כץ: היו הפרטות שלא קידמו תחרות.

ישראל כץ: חברות שהופרטו והפכו למונופול פרטי או למעין מונופול, חברות שהופרטו ולא התייעלו, קחו את רשתות השיווק הגדולות, חלק היו שייכות לכל מיני תנועות התיישבותיות וחלק להסתדרות.

ישראל כץ: נו אז מה, אז הן הופרטו.

ישראל כץ: האם הן עברו תהליך התייעלות ותחרות?

ישראל כץ: הרי מחירי המזון מראים שלא.

ישראל כץ: בתחום הנמלים למשל, היו ניסיונות להפריט את הנמלים – אגב, הנפקה כן, נחתם עם ההסתדרות, והתהליך הזה יקודם ביחד עם שר האוצר ובאופן מתואם, לא תוך כדי הפרעה לרפורמות – והנה, הוצאנו לדרך רפורמה כשההנחה היתה שמי שמתקרב לנמלים ומדבר על זה כבר גורם להשבתת המשק.

ישראל כץ: מסלול ברור של כניעה, הרמת ידיים ועוד מתן הטבות לוועדים רק על זה שלממשלה היתה חוצפה לחשוב על הדבר הזה.

ישראל כץ: סיימנו את הדבר הזה, היום כבר מוקמים – אם קודם דיווחתי על תוכניות – מוקמים שני נמלים חדשים, מתחרים באשדוד ובחיפה, בהשקעה ישירה של מעל 8 מיליארד שקלים עם התוספות של מעל 10 מיליארד שקלים, שהולכים להיות מושקעים בחמש השנים הקרובות באשדוד ובחיפה, על כל מה שקורה שם בסביבה.

ישראל כץ: וכשזה מוכן התועלות ברורות, תוספת של אלפי מקומות עבודה, במעגל הראשון, השני והשלישי, הורדת מחירי כל המוצרים, משום שזה גם התחרות וגם הביטחון שבאספקת השירות.

ישראל כץ: צריך להבין שיבואן, או מי שחושב מחוץ-לארץ לייצא לכאן, או ההיפך, או יצואן, כשהוא בא לחתום חוזה, ונאמר שהוא יודע שהוא הולך להרוויח, הדבר שהכי מטריד אותו ושהוא מתחייב אליו זה מועד האספקה, ואם הוא לא עומד בזה, הקנסות שהוא מקבל הם הרבה יותר אפילו מגובה השירות שהוא משלם על פריקה וטעינה בנמל, לכן היה כאן מצב כל-כך חמור כתוצאה מהמונופול הממשלתי הזה, וגם ההפרדה שעשו בין חיפה ואשדוד לא פתרה את עיקר הבעיה, רוב הלקוחות גם היו שבויים בגלל המרחק הגיאוגרפי – אילת זה דבר אחר – ובניית הנמלים, אני חייב לומר, קידמנו את זה, צוות שלם, צוות ממשלתי שעמדתי בראשו.

ישראל כץ: אני חייב לציין שכל שרי האוצר, גם השר שטייניץ, גם השר לפיד כשבזמנו זה אושר, וגם שר האוצר כחלון – כולם בדיוק באותה דרך נתנו גיבוי מלא למדיניות שאני מוביל, וראש הממשלה כנ"ל, בכל שלוש הקדנציות גיבוי מלא.

ישראל כץ: ולמה זה חשוב, אדוני היושב-ראש?

ישראל כץ: כי אחידות המטרה ואחידות הביצוע בכתובת אחת זה תנאי מפתח ליכולת לקדם במדינת ישראל דברים.

ישראל כץ: אנחנו מכירים הרי איך זה קורה ששר יוזם ופתאום הוא מוצא את יו"ר ההסתדרות שיושב בלשכת ראש הממשלה ואגב ויכוח על דבר אחר באים ו"מקריבים" את הפרויקט הזה, וקרו דברים.

ישראל כץ: אני שמח שזה לא קרה.

ישראל כץ: הזמנתי את שר האוצר לשעבר לפיד לטקס החתימה, לא כי רציתי לסדר לי פרוטקציה, אני לא מתכוון כל-כך מהר לפנות את המקום, אלא שאני חושב שכאשר שר בא ונותן גיבוי לשר שמוביל תחום, יש לזה חשיבות רבה, וטוב שהדברים האלה קורים.

ישראל כץ: והמתנה ניתנת למדינת ישראל כולה, אדוני היושב-ראש – שני נמלים חדשים.

ישראל כץ: אמרתי: אלפי מקומות עבודה, הוזלת יוקר המחייה, תחרות, ואני אומר לכם, ואני לא מתיימר להיות נביא: הסך הכול השלם יהיה הרבה יותר מכל חלקיו, כי לא רק תוצרת ישראלית תשונע כאן, גם הרבה מאוד תוצרת בין-לאומית, וישראל תהפוך למוקד בין לאומי עם מרכז בין-לאומי של תובלה ימית.

ישראל כץ: בואו ניקח את החברות הבונות, האחת סינית והשנייה שתי חברות ישראליות, באשדוד ובחיפה, וזה יפה.

ישראל כץ: החברות המפעילות שכבר זכו כבר נערכות להפעלה ולהשתלב בסיום תהליך הבנייה והחלק שלהן.

ישראל כץ: חברה סינית שהיא חברה שמפעילה את נמל שנחאי ועוד פרויקטים רבים בעולם, חברה ענקית, היא זכתה בהפעלת הנמל החדש בחיפה, עם כל האינטרסים וכל העוצמות והיכולות והקשר שלה לסחורות ולמעבר בין אסיה לאירופה, חברה הולנדית, מהגדולות ביותר בעולם, חברת בת של MSC, והולנד היא מעצמה ימית מסורתית – זה ממש מעניין, מעצמה עולה, מעצמה ימית מובהקת כמו הולנד.

ישראל כץ: שתי חברות זכו, והאינטרס שלהן, וכך שיטת העבודה, לקדם כמה שיותר הובלת סחורות דרך הנמלים שהן הולכות להפעיל וזיכיון ל-25 שנה, והמדינה עוד תקבל תקבולים, ומזה אנחנו מממנים את בניית הנמלים, וזה לא עלה גרוש לתקציב המדינה, בדיוק כמו שהתחייבתי.

ישראל כץ: אדירי וחבריו הם כל-כך מתוחכמים, שהם כבר אומרים לי עכשיו, והם עלולים להצליח: לא רק את הנמלים החדשים אתה לא בונה מהתקציב, גם בשדרוג של הקיימים תביא תקציב חיצוני, שזה לא היה מובן מאליו, אנחנו מנסים להגיע אולי אפילו גם לתוצאה הזאת.

ישראל כץ: הרי הנמלים הקיימים חייבים לשדרג בלאו הכי.

ישראל כץ: אם ספינה גדולה, וזה מה שהולך היום בעולם, לא יכולה לעגון, אז אם לא היינו עושים רפורמה, היו מדלגים על הנמלים הקיימים.

ישראל כץ: זה שאנחנו הולכים להעמיק רציף, בדיוק כמו שהבטחתי גם כאן, בכל נמל, ואני חייב להגיד לכם שגם ועדי העובדים, ולא הפכתי לדוברם – אנחנו זוכרים מחזות שהיו כאן ובוועדות אחרות בכנסת, הוועדים החדשים לפחות, אחד זה הקיים, והחלק שהתחלף מתוקף הנסיבות – גם הם מבינים שכל מה שאמרנו וכל מה שאמרתי, שאנחנו רוצים תחרות הוגנת, זה מה שאנחנו עושים.

ישראל כץ: ועכשיו זה ממש בשלבים מאוד מתקדמים, בסיכום גם אתם, בלי שקיבלו את אותו שוחד על בניית הנמל החדש.

ישראל כץ: שקל הם לא קיבלו כהסכמה לבניית הנמל החדש, הם לא מתערבים.

ישראל כץ: איך אמרתי?

ישראל כץ: ירצו לראות את הנמל החדש, יקנו משקפת, כדי שיראו מקרוב מה קורה שם.

ישראל כץ: הם לא מעורבים שם.

ישראל כץ: הם לא ינהלו, אבל בנמל שהם נמצאים בו, שיש לו הנהלה והממשלה אחראית עליו והם מייצגים עובדים, אני משוכנע שהם בטוחים עכשיו, ובקרוב מאוד אני בטוח שגם נסכם את הדברים שהם יקבלו תחרות הוגנת, אפשרות להתמודד, עם רציף בכל נמל, בחיפה ובאשדוד, שיועמק על-ידי הממשלה עצמה, הוא יועמק ויאפשר לספינות גדולות גם לבוא ולהיכנס ולהתחרות בצורה הכי הוגנת וגם יהיה סוג של רשת ביטחון שאומרת שאם הממשלה טעתה בתחזית, ואני משוכנע שלא, ותנועת המכולות הכוללת בעוד כך וכך שנים לא תעמוד בסטנדרט שהערכנו, ניתן חלק מסוים של מרכיב של רשת ביטחון לעובדים.

ישראל כץ: הם לא צריכים להיפגע אם הממשלה טעתה.

ישראל כץ: מאחר שאני משוכנע שלא טעינו, הרשת תהיה תיאורטית, אבל היא בהחלט תבטיח לעובדים – חברת הכנסת זנדברג, אני סוציאליסט, את רואה?

ישראל כץ: אפשר להיות קפיטליסט עם דאגה לעובדים, תחרות תוך שמירת זכויות העובדים, אבל קודם כול להגן על האזרחים, האזרחים שצריכים לקבל את המוצר במחיר הטוב ביותר, כך שנסגר כאן מעגל.

ישראל כץ: אני אומר בשורה אחת, בסוף - - -

באסל גטאס: טוב שלא קומוניסט.

באסל גטאס: חשבנו שאתה קומוניסט.

באסל גטאס: זה מתגלגל.

מיקי לוי: לא רחוק ממך.

מיקי לוי: בטוח לא רחוק ממך.

ישראל כץ: תדע לך שהיום הקומוניסטים הם כבר לא בדיוק קומוניסטים, הם כבר בקצה של הקיצוניות הדתית לפעמים, אם זה משתלם.

באסל גטאס: במיוחד בסין.

ישראל כץ: אנחנו כבר לא יודעים מה זה קומוניסט היום.

ישראל כץ: בכל מקרה, בתעופה היה אותו ויכוח האם לחתום על הסכם שמים פתוחים שחושף בהדרגה – ואנחנו בשלבים מתקדמים – לתחרות מוחלטת מול חברות אירופיות, כי מה יהיה עם אל-על, מה יהיה עם ישראייר, מה יהיה עם ארקיע, ואני אמרתי: התחרות עושה טוב לכולם.

ישראל כץ: אגב לא המצאתי את זה, ראינו את זה בעבר בסלולר מול הבזק, היינו בתוך הסלולר, היינו בהרבה תחומים אחרים.

ישראל כץ: תחרות נכונה מביאה להתרחבות השירות, יותר לקוחות, יותר טסים, תוך הורדת מחירים, יותר יעדים, ואז כל אחד מטיס יותר במחירים יותר נמוכים, אבל מרוויח.

ישראל כץ: והנה מה קרה, אדוני היושב-ראש?

ישראל כץ: וזה הדבר שהכי משמח אותי – העובדה שאזרחים טסים כאן יותר בזול, וזה השירות שאנחנו חייבים לתת.

ישראל כץ: איך אני יודע שהתחרות הצליחה, שאלה שהכנסנו לתחרות מהצד שלנו, הם עצמם נכנסו לתוך התחרות.

ישראל כץ: אל-על לראשונה זה שנות דור כבר הזמינה רכש של מטוסים חדשים – הגיע הזמן – ישראייר מדווחת על תוצאות בלתי רגילות וארקיע גם עושה את פעילותה, כשחלק מבוסס על אילת וחלק על חוץ-לארץ.

ישראל כץ: כלומר, התחרות מייצרת הזדמנויות דווקא לתחום שנראה מאוד בעייתי בלי קשר לדבר הזה.

ישראל כץ: אותו דבר ברכבת שהיום קולטת בכל שנה – כמה, בועז?

ישראל כץ: כ-200,000-250,000 עובדים, כשהשכר הממוצע ברכבת הוא 16,000 שקלים.

ישראל כץ: זה הממוצע וקולטים גם מהנדסים ועובדים.

ישראל כץ: קולטים כי צריך עכשיו, כי הרכבת יכולה להתפתח.

ישראל כץ: גייסנו את חברת נתיבי ישראל, מע"צ לשעבר, לביצוע מסילות.

ישראל כץ: אולי בהתחלה הוועדים התנגדו, והנה אכן כשהמסילות מסתיימות עוד פעם הם יימסרו להפעלת הרכבת, בדיוק כמו שאמרנו, ולכן אפשר היה לעשות יותר.

ישראל כץ: פתחנו את הביצוע של התשתיות לתחרות של חברות מכל העולם, לא ריחמתי על שום חברה ישראלית.

ישראל כץ: ומה קורה?

ישראל כץ: עושים הרבה יותר, אז כבר אין חברות ישראליות שמסוגלות אפילו לעמוד בזה, הן מתוחות עד קצה היכולת, יש להן עבודה, אבל מי מרוויח?

ישראל כץ: המשק הישראלי כשתחום התשתיות מטופל בו בהיקפים רחבים ביותר.

ישראל כץ: אני חושב שבבנייה, ואמרתי את זה לשר האוצר מספר פעמים, גם צריך לפתוח את שוק הדירות לתחרות חופשית.

ישראל כץ: לא רק הבאת פועלים, שזה דבר מסובך, שהממשלה יותר מדי מעורבת בו, אלא לתחרות של חברות בין-לאומיות, והן כבר יעשו שותפויות עם ישראליות, כמו שקרה בנת"ע עם הפרויקטים, השוק כבר יעשה את שלו, ואז במקום לבנות 40,000-50,000 דירות יבנו 150,000, אז כל הקבלנים הישראלים יביאו לכאן שיטות חדישות, יביאו מימון.

ישראל כץ: אני מאמין גדול בתחרות.

ישראל כץ: אותו דבר אמרתי בתעופה, בנמלים, ברכבת בתחומים מסוימים, כמו תחזוקה ודברים אחרים, גם קבענו אחוזים של תחרות וגם כמובן שיפור השירות.

באסל גטאס: הידע נשאר פה?

באסל גטאס: נגיד בפרויקטים - - -

ישראל כץ: באיזה תחום?

באסל גטאס: החברות החיצוניות שבאות ועובדות.

ישראל כץ: ודאי.

ישראל כץ: יש התחייבות של הרשות לקניות גומלין, באים ועומדים על זה שירכשו במקביל מוצרים ישראליים בהיקף כזה וכזה.

ישראל כץ: הם עומדים בכל הכללים.

ישראל כץ: ברגע שפתחנו לתחרות והביצוע אמין באות לכאן החברות הטובות ביותר, והחברות כאן יכולות לבחור מבין החברות הטובות בעולם את הספקיות, המבצעות והמתפעלות וכל הדברים שצריך, וזה הדבר שצריך להיות.

ישראל כץ: לגבי הרכבת בתל-אביב, לא רק הקו הזה יבוצע, ובעזרת השם הוא יהיה עוד לפני 2021, גם עוד שני קווים עד סוף השנה הבאה יצאו לדרך.

ישראל כץ: אנחנו מחפשים את דרכי המימון, אני מוכן לכל אופציה - - -

משה גפני: איזה שני קווים?

ישראל כץ: יש שישה קווים שמתוכננים – שניים מתוכם, פלוס אחד בראשון – אבל אני מדבר כרגע על שניים שחוצים גם את תל-אביב, שהתכנון מתקדם לפי ההנחיות.

ישראל כץ: הקו הירוק מראשון-חולון להרצליה, והקו הסגול מאזור המזרח לקריית אונו וכו' גם לתוך תל אביב.

ישראל כץ: התכנון מאוד מתקדם.

ישראל כץ: היטלנו על חברת נת"ע, והממשלה עצמה מלווה, למצוא את דרכי המימון הריאליות והאפשריות מבחינה חוקית.

ישראל כץ: יש אגב ממשלות שאומרות: תנו לנו, אנחנו נעשה את זה ונפעיל ונתחשבן, אבל היום, לשמחתי, מדינת ישראל היא לא מדינה מתפתחת, היא מדינה מפותחת.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: איזה גשר רק הולכים להפיל בקווים האלה...

ישראל כץ: לא בשבת.

ישראל כץ: אני חייב לומר - - -

באסל גטאס: אדוני השר, למה לא עושים את אותה גישה עם הגז?

מיקי לוי: הוא שר האנרגיה?

באסל גטאס: הוא חבר בכיר בממשלה.

באסל גטאס: אלה פרויקטים ממשלתיים.

ישראל כץ: נכון.

ישראל כץ: עבדתי בזמנו עם אריק שרון, בתחילת שנות ה-80, כשעוד אתם הפגנתם נגדו, לא כשהפגנתם בעדו בתקופות היותר מאוחרות, אז למדתי ממנו – כל אחד מטפל במה שהוא אחראי עליו.

ישראל כץ: כמובן שאני חלק מהממשלה ואני רץ לקבינט ונושא באחריות - - -

משה גפני: איך הגעת לגז עכשיו?

ישראל כץ: אם כל אחד יטפל במה שהוא אחראי עליו בצורה הטובה ביותר - - -

<קריאה: הוא מומחה לנמלים, אני לא מבין איך מגיעים לגז.

ישראל כץ: בכל מקרה, אנחנו מתכוונים בעניין הרכבת – אני גם חייב לומר שכשכל הסוגיה הזאת עולה, אדוני היושב-ראש, עבודות בשבת וכל הדברים - - -

משה גפני: אני לא שאלתי.

ישראל כץ: אני מעלה.

משה גפני: בבקשה.

ישראל כץ: במדינת ישראל יש חוקים מאוד ברורים, שאני אגב לא הייתי מודע לכולם, ואלי כשר זה גם אמור להגיע.

ישראל כץ: כשנחשפתי לנושא – לפעמים פונים ואומרים: ערב יום כיפור וכו', אולי תפנו לרכבת, תבקשו, בסדר, עם זה אנחנו חיים ומתנהלים, וזה בסדר – מאחר שהנושא חודד, הלכתי לברר והתברר שיש כאן מערכות.

ישראל כץ: מה לעשות, מנהלים גם מדינה, שיש להן אישור מיוחד גם לסופי שבוע, אבל מי שנותן את האישור זה אגף מיוחד במשרד העבודה, הכלכלה דהיום, שמקבל פניות רבות.

ישראל כץ: אגב, שום שר לא יכול לעקוב אחרי משמרות ודברים כאלה, והוא שוקל מה שנקרא דבר נחוץ - - -

משה גפני: חשבתי שלמדת שלא לטפל בדברים שאינם נוגעים אליך.

ישראל כץ: אתה למדת, אבל אחרים במיליה שלך לא למדו, ולכן אני אומר את מה שאני אומר עכשיו.

משה גפני: איפה הנציג של ש"ס מתי שצריך אותו?

ישראל כץ: מאחר שהנושא עלה, אני חייב לומר שאף אחד לא דיבר אתי על הגשר בתל-אביב, וגם לא הבטחתי בזמנו שום דבר לאף אחד בגשר בתל-אביב, למרות שפורסמו דברים, ואני חושב שהדברים האלה צריכים להתנהל על-פי חוק, על-פי מה שמקובל, וכמו שאמר הרב גפני, לא צריכים לחקור בנעלם ממך.

ישראל כץ: הדברים צריכים להתנהל, וכך אנחנו מנהלים את זה.

משה גפני: לא הייתי מעלה את זה בכלל.

משה גפני: בגשר בתל-אביב העבודה נעשתה ביום חול, לא היה צריך לפנות בשבת.

משה גפני: סביר להניח שאם השר היה במלוא כוחו באותו זמן, לא היו מפנים בשבת, אמרתי את זה גם בתקשורת - - -

ישראל כץ: יכול להיות, אבל - - -

משה גפני: עברת איזו פרוצדורה רפואית ולא היית בתוך העניין.

משה גפני: לא היה צריך לפנות את זה בשבת.

משה גפני: לא היתה סיבה בעולם.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אני לא רוצה לפתוח את הנושא של השבת, בגלל שאם נפתח את הנושא של השבת, יש לי הרבה מה לומר בעניין הזה.

ישראל כץ: יש לכם הרבה פרויקטים ואנחנו חלק מהמדינה - - -

משה גפני: זה נכון שמי שאחראי - - -

ישראל כץ: כשרואים את המדינה בראייה מסוימת - - -

משה גפני: - - - מי שאחראי על היתרי עבודה בשבת זה משרד הכלכלה, בסדר, זה לא משרד התחבורה.

משה גפני: אנחנו גם מדינה יהודית אבל גם מדינה דמוקרטית וצריך למנוע עבודות שלא צריך לעשות אותן.

משה גפני: אין בהן פיקוח נפש ולא צריך לעשות אותן בשבת, כיוון שיש לזה השלכות רוחב מאוד רבות.

משה גפני: מעבר לעובדה שאני כאדם דתי רוצה שישמרו שבת, לפחות בדברים הציבוריים, יש לזה גם השלכות פרקטיות, בגלל שעובדים ששומרים שבת לא יוכלו להתקבל לעבודות, הרי זה ברור לחלוטין, זה פועל יוצא של העניין הזה.

משה גפני: אני מכיר אותך, אני עובד אתך, אדוני השר, כבר הרבה מאוד שנים, גם כשאתה שר התחבורה, גם כשהיית בתפקידים קודמים, בטוח לי לחלוטין שאם היית בעניין הזה מההתחלה, לא היו מפנים בשבת.

ישראל כץ: אם אין צורך, ודאי שלא צריך.

נורית קורן: לא היה צורך, כי ממילא הרחוב נסגר שם.

משה גפני: נורית, היה פסטיבל של גשר מעריב, כאילו אנחנו מדברים פה על איזה אטרקציה מי יודע מה.

משה גפני: בסך הכול כולה גשר קטן שהיה צריך להוריד.

רועי פולקמן: צריך שיהיה קצת מעניין.

משה גפני: מה היה מעניין בזה?

נורית קורן: שום דבר.

רועי פולקמן: מפוצצים, זה מעניין.

משה גפני: לא היה שום דבר.

משה גפני: בדרך לירושלים כשאתה נוסע על הכביש, אתה רואה פרויקטים של גשרים - -

נורית קורן: מדהימים.

רועי פולקמן: זה גם מעניין.

משה גפני: - - חבל על הזמן.

משה גפני: גשר מעריב, ביג דיל.

חיים ילין: פעם ראשונה שיש פיצוץ שהוא יזום ובשליטתנו, שלא נגררנו לשום דבר.

ישראל כץ: זה אומר איש הדרום.

משה גפני: זה יפה.

רועי פולקמן: אפשר לשאול שאלה?

משה גפני: כמה נרשמו.

משה גפני: חבר הכנסת דב חנין, אם אפשר בקצרה.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אדוני השר - - -

ישראל כץ: אגב, אני רוצה להגיד לפני הדברים, כי אני מניח מה יהיה התוכן – זה בסדר, ואני רואה כאן כל מיני יוזמות וגם בוועדת הכלכלה – אין אלטרנטיבה אם רוצים שבכלל אפשר יהיה לזוז בתוך עשר שנים בגוש דן, בתל-אביב – אין אלטרנטיבה לרכבות הקלות, רצוי רכבת תחתית איפה שאפשר, כל שאר הדברים באים בנוסף.

ישראל כץ: גם היום בלונדון ובפריז, כשעושים עכשיו פרויקטים, לא לפני 100 שנים כשהם עשו, הם עושים את הדברים האלה, הם ממשיכים פשוט, יותר קל להמשיך.

ישראל כץ: כל שאר הדברים באים כתוספת.

ישראל כץ: במסה, בהיקף של הובלת נוסעים, אין אלטרנטיבה לרכבות האלה בערים הגדולות.

דב חנין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אכן הפעילות במשרד התחבורה ניכרת בארץ ואני מברך על כך.

דב חנין: בנושא הכבישים, עם כל הוויכוחים שתמיד קיימים בין השקעות בכבישים לבין תחבורה ציבורית, ודאי שלמשל הכביש הזה שהזכרנו, לערד, כביש 31, כביש אדום, השדרוג שכבר קיים בחלק גדול מהכביש מאוד מבורך.

דב חנין: אני באמת מאוד מקווה שתסיימו גם את הקטע הנוסף, ואכן, כמו שאמרת, זה באמת שאלה של חיים ומוות, לא רק של תחבורה.

דב חנין: אבל ברמה האסטרטגית ברור שהתשובה לפתרון משבר התחבורה של ישראל הוא תחבורה ציבורית, ולכן אני שמח שגם ביעדים שלכם התחבורה הציבורית נמצאת במקום מרכזי וחשוב.

דב חנין: אני מאוד מברך על כך.

דב חנין: תחבורה ציבורית זה שם כולל להרבה דברים.

דב חנין: יש תשתיות כבדות שגם עולות הרבה כסף, וגם כאן יש דברים שכולם מברכים עליהם, למשל הרכבת לירושלים, כולנו מקווים שתהיה במהרה בימינו ושבאמת ירושלים תחובר בתחבורה ציבורית טובה לשפלה כמו שצריך, כמו שנכון וכמו שראוי היה אולי לעשות לפני הרבה שנים.

דב חנין: רכבת היא בוודאי חלק מאוד מרכזי מהפתרון ואני מברך על כך מאוד.

דב חנין: גם הרכבת – אני לא יודע באיזה שם לקרוא לה – הקלה, התחתית, הכבדה, כזאת או אחרת, שמתוכננת בגוש דן, יוצאת לדרך, ואני חושב שהיום אף אחד לא יכול להציע ברצינות לעצור את הפרויקט הזה.

דב חנין: להיפך, צריך לקדם אותו, לנסות להשלים אותו במהירות ולוודא שהוא מושלם על-ידי אמצעים נוספים ועל-ידי הקווים הנוספים, ואני מברך על האמירה שלך בנושא הזה.

דב חנין: עם זאת, צריך לראות שרוב האנשים שמשתמשים בתחבורה ציבורית במדינת ישראל משתמשים באוטובוסים.

דב חנין: זה הרוב הגדול.

דב חנין: וההשקעה באוטובוסים היא מאוד קטנה.

דב חנין: הנתונים שבידי הם לא הנתונים הרשמיים – אני אשמח לקבל מספרים רשמיים – שאומרים שבאוטובוסים אנחנו משקיעים 2% מהתקציב הכללי של השקעות בתחבורה ציבורית.

דב חנין: בוודאי זה נכון שההשקעות, למשל ברכבת, הן כל-כך יקרות ופרויקט ענק כמו הקו האדום בתל-אביב עולה הרבה מאוד כסף, אבל עדיין אוטובוסים זה האמצעי שבו אנשים נוסעים.

דב חנין: הרוב הגדול של האנשים נוסעים באוטובוסים, ואת זה אפשר לשפר ולשדרג בצורה דרמטית בכסף קטן יחסית.

דב חנין: זה אומר תחנות אוטובוסים שאפשר לשבת בהן, שיש בהן צל ולא צריכים להיות חשופים לגשם, זה אומר אוטובוסים יותר מודרניים ויותר נוחים, זה אומר שדרוג דרמטי של החיבוריות והשילוביות שבין אוטובוסים לבין רכבות ואמצעי תחבורה נוספים.

משה גפני: בין אוטובוסים לבין אוטובוסים, לעבור בין קווים.

דב חנין: בין אוטובוסים לבין אוטובוסים והמשך הרציונליזציה של קווי אוטובוס.

דב חנין: למשל לאחרונה נסעתי באוטובוס מעפולה לתל-אביב, זו חוויה לא סימפתית.

דב חנין: קודם כול, יש תשתיות תחבורה נהדרות, כמו כביש 6, אבל לא נוסעים בכביש 6, נוסעים בכביש אחר, והאוטובוס מעפולה עובר בהמון-המון תחנות שהן בוודאי גם זכאיות לשירות, אבל אם בן-אדם - - -

מיקי לוי: מי שנוסע ישיר נוסע דרך כביש 6.

דב חנין: מי שנוסע ישיר באוטובוס מעפולה לא נוסע דרך כביש 6.

מיקי לוי: אני אומר לך מידיעה אישית שמי שנוסע, סתם לדוגמה, מבאר-שבע והוא לא מאסף הוא נוסע דרך כביש 6 - -

משה גפני: תעזבו את הוויכוח הזה, יש חלק שנוסעים וחלק שלא נוסעים, אותו דבר מכרמיאל.

מיקי לוי: - - אלא אם כן זה מאסף.

דב חנין: יש אוטובוסים, למשל מבאר-שבע, אוטובוס מחיפה לאילת, שנוסעים דרך כביש 6, ואני מברך על זה.

דב חנין: אם כבר יש תשתית מודרנית, זה מצוין.

דב חנין: אני מדבר על מקומות שלא מקבלים את זה, ובאמת בן-אדם שיכול לבחור בין רכב פרטי, שיכול להגיע בשעה מעפולה לתל-אביב, לבין שעתיים כשהוא מבקר בכל מיני תחנות משנה בדרך, לא יבחר באוטובוס, וזה מה שאנחנו צריכים לשנות.

דב חנין: לכן נושא האוטובוסים זה נושא שאנחנו רוצים בו שיפור דרמטי מאוד.

משה גפני: דב, אני רוצה לאפשר לכולם לדבר.

דב חנין: ונקודה האחרונה, סוגיית המחירים – אנחנו מברכים על הרפורמה במחירים שמתקדמת, ואנחנו מבינים שהפעימות במטרופולינים תהיה במרץ ואפריל, נראה רפורמות במחירים במטרופולינים וזה מצוין, אבל צריך גם רפורמה בין המטרופולינים ובפריפריה, וצריך גם, אדוני השר, לקדם – אני מקווה שזה יקודם, הנושא קצת ירד מהכותרות – את נושא מע"מ אפס על תחבורה ציבורית.

דב חנין: זה פשוט להפעלה.

ישראל כץ: קודם כול, תוכנית הרפורמה בתעריפים כבר אושרה והיא כבר בשלבי הכנה לביצוע שלנו ושל משרד האוצר.

ישראל כץ: מתי זה יהיה, מאיר?

<מאיר חן: החל מה-1 בינואר הפעימה הראשונה של הרפורמה במטרופולונים יוצאת לדרך.

ישראל כץ: יהיו הנחות דרמטיות.

ישראל כץ: הנושא של המע"מ הוא נושא קואליציוני, ואם זה יבוא בנוסף זה מצוין, אבל אנחנו בכל מקרה עם הנחות דרמטיות שהעקרונות שלהן כבר פורסמו.

דב חנין: אני מברך על כך.

ישראל כץ: אנחנו מכינים את החברות ואנחנו נערכים לביצוע הרפורמה הזאת שהיא בשלב זה רק במטרופולונים, ארבעת המטרופולינים.

<מאיר חן: יש לנו גם תוכנית ארצית, אבל זה - - -

דב חנין: אני מברך על הרפורמה במטרופולינים - - -

תמר זנדברג: מה לוח-הזמנים לרפורמה הארצית?

<מאיר חן: הרפורמה הארצית מותנית בתקצוב.

ישראל כץ: אתה מדבר על הבין-עירוני בנוסף.

<מאיר חן: אני מדבר על המטרופולונים.

תמר זנדברג: אני מבינה, אני שואלת על הארצית.

<מאיר חן: יש תוכנית ברגע שיהיה תקצוב.

<מאיר חן: כרגע זה במשא-ומתן.

תמר זנדברג: אין תקצוב לתוכנית או אין תקצוב לביצוע?

ישראל כץ: המילה "ארצית" היא מטעה.

ישראל כץ: המטרופולינים הם ארציים, כי מטרופולין תל-אביב הוא מאשדוד ועד חדרה.

ישראל כץ: אגב, מאשקלון.

ישראל כץ: הוספנו עד חדרה, פרדס חנה והאזור.

ישראל כץ: מטרופולין חיפה כולל עד כרמיאל, מגדל העמק וכו'.

ישראל כץ: מטרופולין באר-שבע עד שדרות דימונה וכו.

ישראל כץ: מטרופולין ירושלים כל מה שמכיל סביב.

ישראל כץ: מודיעין עילית נהנית משני המטרופולינים, גם ירושלים וגם תל-אביב, אבל זה בגלל היקף הנסיעות לא כי יש פרוטקציה.

ישראל כץ: יש בעיה ברפורמה הזאת בגליל המזרחי, שזה לא מתחבר לחיפה בגלל המרחק בעיקר, וצריך למצוא לזה פתרון, ויש הנושא של נסיעות בין-עירוניות, כלומר, מבאר שבע לתל-אביב וכו', שמכינים את השלב הבא.

ישראל כץ: אגב הצענו לשר הכלכלה שהסכום שהובטח לו שיאפשר דווקא לתת להשלמת הרפורמה הבין-עירונית, אבל זכותו לקבוע אם הוא רוצה ללכת - - -

באסל גטאס: מה הרפורמה הכוללת?

ישראל כץ: היא כוללת האחדה.

ישראל כץ: אולי תסביר בכמה מילים.

<מאיר חן: הרפורמה במטרופולינים מתבססת על שלוש תחנות בכל מטרופולין, כאשר בתוך אותה טבעת אתה יכול לנסוע ולשלב בין אמצעי התחבורה: אוטובוס רכבת וכדומה, עם יכולת לעבור באותו כרטיס.

<מאיר חן: הבשורה הגדולה בעניין בעיקר לנוסעים הקבועים במחירים הנוחים של חופשי חודשי.

<מאיר חן: אנחנו נעשה גם חופשי שבועי וגם חופשי יומי.

<מאיר חן: מי שרוצה לנסוע כל היום, יכול לקנות חופשי יומי והוא יכול לנסוע בין הטבעות.

ישראל כץ: תביא דוגמה מחיפה והקריות.

<מאיר חן: היום התעריף לנסוע מהקריות לחיפה זה 10.90 שקלים, בתוך הקריות זה 5.80.

<מאיר חן: אנחנו מאחדים את שתי הטבעות האלה, ושם יהיה מחיר אחיד.

ישראל כץ: מה המחיר?

<מאיר חן: 6.90 שקלים.

ישראל כץ: ב-6.90 שקלים נוסעים גם בחיפה וגם עוברים אם צריך במהלך 90 דקות, אותו דבר במקומות אחרים.

ישראל כץ: נגיד מי שרוצה לנסוע ברכבת משדרות לבאר שבע, לוקח אוטובוס משדרות עד תחנת הרכבת, עולה לתחנה, נוסע לבאר שבע, יורד ולוקח אוטובוס, וכל זה במחיר אחד.

נורית קורן: האם יש אפשרות גם בשעתיים הקרובות?

נורית קורן: בחוץ-לארץ יש דבר כזה - - -

<מאיר חן: 90 דקות.

ישראל כץ: אנחנו בודקים בחלק מהאזורים אולי להאריך קצת יותר מ-90 דקות, כדי שעדיין יוכלו לעשות שימוש במעברים.

דב חנין: תודה על התשובות לשאלות.

ישראל כץ: זו הנחה דרמטית, ובחודשי חופשי ההנחה עוד יותר גדולה.

תמר זנדברג: כמה עולה הנסיעה עצמה מבאר שבע לשדרות?

<עוזי יצחקי: בתעריף החדש 16 שקלים.

תמר זנדברג: האוטובוס או הרכבת?

<עוזי יצחקי: הרכבת.

תמר זנדברג: 16 שקלים מבאר שבע לשדרות ברכבת בתעריף החדש?

<עוזי יצחקי: 16 שקלים.

תמר זנדברג: כמה היום?

תמר זנדברג: זה שליש מחיר.

ישראל כץ: זה כולל מעברים באוטובוסים.

<קריאה: היום זה 40, וזה יהיה 16 שקלים.

רחל עזריה: מחירי התחבורה הציבורית לא גבוהים בסופו של דבר.

ישראל כץ: והם עוד הולכים לרדת.

משה גפני: אל "תעזרי" בעניין הזה, אנחנו מנסים להוריד את המחירים.

רחל עזריה: מעולה.

רחל עזריה: אני חושבת שצריך להוריד כי גם צריך לעודד אנשים לנסוע בתחבורה ציבורית, אבל עשיתי השוואה, במיוחד בעירוני, ביחס לכל המדינות החברות ב-OECD.

תמר זנדברג: מדברים עכשיו על הבין-עירוני.

ישראל כץ: חלק משמעותי ברפורמה הזאת זה הורדת מחירי הרכבות בעקבות מה שעשינו באוטובוסים.

רחל עזריה: מחירי הרכבות היו יחסית גבוהים.

רחל עזריה: בתוך העיר המחירים מאוד נמוכים.

סתיו שפיר: בהשוואה למה?

רחל עזריה: בהשוואה למשכורות, בהשוואה לכוח קנייה, בהשוואה לכול, סתיו.

סתיו שפיר: זה לא נכון.

רחל עזריה: זה כן נכון.

משה גפני: מי שנוסע בתחבורה הציבורית זה על-פי רוב אנשים שאין להם כסף לקנות רכבים, וכמה שמוזילים את המחיר, כך הנגישות יותר גבוהה.

<קריאות: - - -

רחל עזריה: אני אשמח להתייחס כשתינתן לי זכות הדיבור.

דב חנין: בתשובה להערה של חברת הכנסת עזריה - - -

ישראל כץ: אני אביא דוגמה לרכבת מראשון לציון.

ישראל כץ: הורדנו את המחיר לאוטובוסים מ-15 ויותר שקלים ל-6.90 שקלים, כולל מעבר בתוך תל-אביב, לא מחאו כפיים, נוסעי הרכבת אמרו:

ישראל כץ: למה אנחנו נשארנו עם 15 שקלים עד תל-אביב ובתוך תל-אביב וכו'.

ישראל כץ: המחיר החדש מראשון יהיה 6.90, נכון?

<מאיר חן: 10.5 שקלים.

ישראל כץ: הוא יהיה 10.5 שקלים.

ישראל כץ: במקום 15 שקלים פלוס 6.90 שקלים יהיה 10.5 שקלים, כולל נסיעה בתוך ראשון ברכבת ובתוך תל-אביב לדוגמה.

ישראל כץ: ברב קו, אגב, בחופשי חודשי, זה יהיה עוד יותר זול.

דב חנין: אני מודה על כל האינפורמציות החשובות האלה, אני רק אומר בתשובה להערתה של חברת הכנסת עזריה, שהמחירים זה מנגנון ראשון במעלה לשינוי התנהגות.

דב חנין: אם אנחנו רוצים להעביר אנשים לאוטובוס, צריך להמשיך, אם אנחנו רוצים להעביר אנשים לרכבת, צריך להוריד מחירים בצורה דרמטית.

דב חנין: זה מנגנון פסיכולוגי שעובד.

משה גפני: תודה.

דב חנין: משפט אחרון.

דב חנין: נושא האוכלוסייה הערבית – אני שוב מברך על ההתקדמות שקיימת בתחום הזה.

דב חנין: הפערים הם עדיין עצומים, וזה מפתח לשינוי חברתי: לתעסוקת נשים, לפתרונות חברתיים.

דב חנין: תחבורה ציבורית זה מפתח לחברה שלנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תמר זנדברג.

משה גפני: אם אפשר, בקצרה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני.

תמר זנדברג: כמה נקודות שלא נאמרו.

תמר זנדברג: אני מצטרפת לברכות למשרד ולשר.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לציין שעדיין לצערי היתה לנו רק שנה אחת, ב-2013, שההתפלגות בין תקציב התחבורה הציבורית לתקציב התחבורה הפרטית והכבישים היה ביחס שהיינו רוצים לראות, כלומר, החלק הארי מוקדש לפיתוח תחבורה ציבורית והחלק שגם עולה, אבל בשיעור קטן יותר, לתחבורה הפרטית.

תמר זנדברג: מאז היחס הזה נשאר קבוע, בערך 60-40 לטובת התחבורה הפרטית ופיתוח הכבישים.

תמר זנדברג: נכון שגם אוטובוסים נוסעים בכבישים, אבל עדיין זה יחס הפוך ממה שהיינו רוצים, מהיעד הלאומי-אסטרטגי שלנו כמדינה.

תמר זנדברג: לא רק זה, גם ההתפלגות בתקציב התחבורה הציבורית הוא בערך 60-40 בשנת 2015 לטובת הפרויקטים הגדולים: הרכבות הכבדות, שהן גם היקרות יותר, אפרופו הדיון שהתנהל כאן כרגע, והן גם הקשיחות יותר.

תמר זנדברג: זה קו, אנחנו מכירים, טוב שהוא קיים, אבל כפי שאמר חבר הכנסת דב חנין צורכי התחבורה הציבורית המפזורים יותר, בטח במדינה מפוזרת כמו ישראל ובפריפריה הוא יהיה בסופו של דבר באוטובוסים.

תמר זנדברג: ולא רק שההתפלגות היא 60-40 בין הפרויקטים הגדולים לפרויקטים הקטנים יותר, בשנת 2015 גם היחס משתנה לרעה בשנת 2016 לכיוון חישוב שעשיתי כאן, 62-37, משהו כזה.

תמר זנדברג: כאשר אנחנו רוצים לראות צמיחה לכיוון היעד האסטרטגי, למעבר לתחבורה הציבורית, זה חייב להיות בפתרונות הקטנים יותר: האוטובוסים, התדירות, התעריפים.

תמר זנדברג: כן, נסיעה ב-6.90 שקלים זה מחיר לא יקר יחסית לעולם, אבל גם השירות יחסית פחות טוב, התדירות נמוכה, הצפיפות גבוהה מאוד.

תמר זנדברג: התחבורה הציבורית, גם המטרופולינית, ובטח ובטח הבין-עירונית, שהיא יקרה יותר בישראל, היא פחות טובה.

תמר זנדברג: נוסף לזה עוד כמה דברים קטנים שראיתי בתוכנית העבודה והיו מובילים אותנו יותר לכיוון הזה.

תמר זנדברג: דבר אחד, נת"צים – נתיבי תחבורה ציבורית – שזה פתרון טוב וחשוב, מחושבים כאן במסגרת תקציב התחבורה הציבורית ולא תקציב הכבישים.

תמר זנדברג: שאלתי: למה?

תמר זנדברג: וכאן אני נכנסת גם לנושא הנת"צ בכביש 1.

תמר זנדברג: הנת"צ בכביש 1 מגינות סחרוב לכניסה לעיר מחולל מהפכה, טוב שעומדת להיות רכבת, זה מצוין, אבל עדיין לפי מידע שיש לי מחברת אגד וחברות התחבורה הציבורית צפוי שירות משמעותי לאוטובוסים בקו ירושלים תל-אביב, הוא לא צפוי להיעלם ולא צפוי לרדת, והעובדה שאנחנו עכשיו סוללים כביש חדש, כביש הדגל של מדינת ישראל, ולא מתוכנן בו נת"צ, היא פגיעה בשירות בתחבורה הציבורית במקום קידומו, וחבל, ועדיין לא מאוחר לשפר את זה.

תמר זנדברג: נושא נוסף זה נושא שבילי האופניים שראיתי בתוכנית העבודה.

תמר זנדברג: לא ראיתי איפה הוא נכנס בתקציב.

תמר זנדברג: אנחנו מסתכלים על שבילי אופניים במטרופולינים כאל אמצעי תחבורה ולא כאל אמצעי נופש ופנאי, זה לא נכנס בפארקים, זה אמור להיכנס בתקציב התחבורה באופן יותר משמעותי.

תמר זנדברג: אנחנו רואים שכאשר יש השקעה זה נותן פירות.

תמר זנדברג: על המחירים דיברנו, אני לא אחזור.

<מאיר חן: הוא פתרון משלים.

תמר זנדברג: הוא גם משלים לרכבת וגם משלים, וכאן אני מגיעה לנושא האחרון, סלח לי, אדוני היושב-ראש, לתחבורה ציבורית בשבת.

תמר זנדברג: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח על השבת - -

משה גפני: אז אל תיכנסי.

תמר זנדברג: - - אני מכבדת את השבת.

תמר זנדברג: אני רק אגיד דבר אחד, שמוניות השירות יכולות להוות לו פתרון, ואנשי המשרד יודעים את זה - - -

משה גפני: למה מכריחים אותי להגיב?

משה גפני: חשבתי שיהיה רק דיון מקצועי.

תמר זנדברג: זה דיון מקצועי.

משה גפני: ממש לא.

תמר זנדברג: אני אגיד למה.

תמר זנדברג: קשה מאוד עד בלתי אפשרי לענות על - - -

ישראל כץ: אף אחד לא הביע התנגדות למוניות שירות.

תמר זנדברג: נכון, בגלל זה אני אומרת - - -

משה גפני: אבל אני צריך להגיב על זה.

תמר זנדברג: תגיב.

תמר זנדברג: אני רק אשלים את המשפט ותגיב.

תמר זנדברג: יהיה קשה עד בלתי אפשרי, ואנחנו רואים את זה כבר היום, ורואים את זה בכל העולם, לתת מענה יעיל, אפקטיבי ומלא לתחבורה הציבורית כל השבוע אם היא מושבתת שישית מהשבוע, מפני שהתחבורה הציבורית הזאת לא מהווה תחליף אמיתי לרכב הפרטי.

תמר זנדברג: מי שנוסע בשבת, חייב להחזיק רכב פרטי, לכן המעבר לתחבורה הציבורית לא יושלם עד תומו.

תמר זנדברג: לנושא הזה מוניות השירות – קו שפועל באמצע השבוע לא רק בשבת, הרי אין דבר כזה קו רק בשבת – יכול לתת וצריך לתת מענה טוב במסגרת הסטטוס קוו, ללא פגיעה, אבל כן לספק התקדמות בפיתוח התחבורה הציבורית בהקשר הזה.

תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שהצגת תוכנית שתשלים גם את הרכבות וגם תיתן מענה לזה היא חשובה והיא קריטית.

תמר זנדברג: תודה.

משה גפני: מכיוון שאת דואגת לאלה שרוצים לנסוע לשבת, יש עוד ציבור הרבה יותר גדול ממנו שברגע שמופעלת תחבורה ציבורית בשבת, הציבור הזה הופך להיות פה אזרח סוג ג'.

משה גפני: כך הוא אזרח סוג ב', אבל יהפוך להיות אזרח סוג ג'.

תמר זנדברג: למה?

משה גפני: הוא לא יתקבל לעבודה, יצטרכו להפעיל מוסכים, יצטרכו להפעיל מזנונים, יצטרכו להפעיל את כל העבודה בשבת.

משה גפני: המשמעות של העניין, לא רק שזה פגיעה במדינת ישראל כמדינה יהודית, זה גם פגיעה בדברים שאת דוגלת בהם.

משה גפני: את אפילו לא שמה לב איך את הולכת לפגוע בעניין הזה.

משה גפני: אגב, אין תחבורה ציבורית.

משה גפני: אנחנו רואים גם בחיפה, ששם פועלת תחבורה ציבורית בשבת, כמות הנוסעים היא הרבה יותר קטנה.

משה גפני: יש קווים שבכלל מבטלים כיוון שאנשים לא נוסעים.

משה גפני: אפילו אם כן, את צריכה לדאוג גם לאנשים האלה שחיים כאן במדינה, וזה חלק גדול מציבור האזרחים בישראל מבחינת הציבור היהודי, שהם לא יתקבלו לעבודה.

משה גפני: הפעלת תחבורה ציבורית, אז יהיו כמה אנשים שיהיה להם נוח יותר, אבל פשוט זה יחתוך את החברה היהודית במדינת ישראל באופן כזה שאני מציע לך לחשוב על זה לפני שאת מעלה את זה.

משה גפני: זה אולי פופוליסטי, אולי טוב להגיד, אבל זה בלי מחשבה מעמיקה בעניין.

משה גפני: אני מצטער על המקומות שבהם פועל הסטטוס קוו, שהתחבורה הציבורית עובדת בשבת, אין בזה גם תועלת גדולה, אבל אם לפתוח הכול, אז הכול ייפתח בשבת, ואנחנו כולנו נהפוך להיות פה אזרחים שאין לה שום יכולת להשתלב בשום דבר, מפני שלא יקבלו אותנו לא לעבודה ולא לשום דבר.

משה גפני: הכול יהיה פה כמו בצרפת.

משה גפני: אגב, צריך ללמוד מהמדינות ההן בדיוק איך הן שומרות על המסורת שלהן, אבל נניח לעניין הזה.

משה גפני: נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: אני אשתדל לדבר ממש קצר, רק להעלות את הנושאים.

נורית קורן: קודם כול, אני מודה לשר, ואנחנו יודעים שהוא בולדוזר לא קטן.

נורית קורן: המדינה שינתה את פניה לעין ערוך בשנים האחרונות.

נורית קורן: אני מודה לו.

נורית קורן: זה שר שמאוד קשוב, ואלה דברים מאוד-מאוד חשובים.

נורית קורן: בעניין רכבת ישראל – הייתי רוצה לראות קרונות לטובת החיילים ביום ראשון.

נורית קורן: זה דבר מאוד-מאוד חשוב שהחיילים ייסעו ברכבת ולא יהיו בטרמפיאדות.

נורית קורן: יש בעיה שביום ראשון עד 09:00 בבוקר הם לא עולים לרכבת.

נורית קורן: אני מבקשת אם אפשר לעשות את זה, כי אוטובוסים זה לא מספיק.

נורית קורן: צריך להנגיש את האוטובוסים וגם את הרכבות לאנשים עם מוגבלות, וזה דבר מאוד-מאוד חשוב.

נורית קורן: משהו שנחשפתי אליו בעקבות עבודות על הרכבת הקלה עם מנכ"ל נת"ע, כשדיברתי אתו, שהיה כתוב שבכל שעה עגולה יהיה אוטובוס נגיש - - -

<יהודה בר-און: מונגש.

משה גפני: כל אחד מנושאי התפקידים יצטרך להשיב בתורו.

נורית קורן: רק בכל שעה.

נורית קורן: דיברנו על זה אז כשהיתה פגישה עם ועדת הכלכלה.

נורית קורן: הייתי מאוד רוצה לדעת מה קורה בנושא הזה ואם יש היענות.

נורית קורן: אני רוצה כאן רק לסבר את האוזן, נאמר שבשעות השיא יהיה בכל שעה, ואחרי שעות השיא אדם עם מוגבלות יצטרך להתקשר ולהודיע שהוא מגיע, כדי שיכינו לו רכב מונגש.

נורית קורן: אני חושבת שזה מאוד בעייתי, ואני רוצה לדעת מה קורה עם העניין הזה.

נורית קורן: אופניים חשמליים – לצערי הרב אין לנו תשתיות מספיק, כי זה כבר נהיה רכב, זה לא אופניים, משתמשים בהם לנסוע לכל מקום, לעבודה, ולא קונים אופנועים, אלא אופניים חשמליים.

נורית קורן: הייתי רוצה לדעת – שמעתי שיש אופניים שמגיעים ל-45 קמ"ש – האם יש סוג של פיקוח שהמשרד עושה כדי להוריד את האופניים האלה מהכביש?

נורית קורן: גם 25 קמ"ש מהיר מספיק ואנחנו רואים כמה אנשים נפגעים.

נורית קורן: ולא קונים אופנועים, אלא אופניים חשמליים, היתי רוצה, מגיעות ל-45 קמ"ש, האם יש סוג של פיקוח, מספיק מהיר, ואנחנו רואים כמה אנשים נפגעים.

נורית קורן: צריך לנסות ולהחליף כמה שיותר אוטובוסים באוטובוסים חדשים שלא יזהמו.

נורית קורן: אני מבינה שבתחבורה הציבורית כל מה שנאמר פה טוב ויפה, אבל צריך לחשוב על כל הקווים, גם הקווים שנכנסים לשכונות והם לא כדאיים כלכלית.

נורית קורן: בשכונות יש אנשים מבוגרים וילדים שמשתמשים באוטובוסים ומאוד חשוב היה לשמור על השעות ועל התדירות של האוטובוסים, כדי שתהיה נגישות לשכונות.

נורית קורן: זה דבר מאוד-מאוד חשוב.

נורית קורן: אני נחשפת לזה בהרצליה, שהתושבים כל הזמן פונים למשרד התחבורה ומתלוננים על חברת "מטרופולין".

נורית קורן: יש שם תלונות נוראיות, שאוטובוסים לא מגיעים בזמן.

נורית קורן: גם אתמול ביררתי מה קורה.

נורית קורן: אתמול חיכו 40 דקות, מ-07:45 עד 08:40, ולא הגיע אוטובוס שאמור להגיע.

נורית קורן: כלומר, חברת מטרופולין עושה דין לעצמה ולא מגיעה.

נורית קורן: יש שעות שהיא לא מגיעה, או שהאוטובוס יוצא מוקדם יותר.

נורית קורן: אם מעירים לנהג, מקבלים קללות.

נורית קורן: אני רוצה שהדברים האלה יובאו בחשבון כשמגישים מכרזים.

מיקי לוי: כמות הקנסות שהם חוטפים - - -

נורית קורן: אני רוצה לומר לך שהם לא חוטפים.

מיקי לוי: תאמיני לי.

מיקי לוי: באמת, נורית.

נורית קורן: לא חוטפים.

נורית קורן: נפתח את זה אחר-כך לדיון.

נורית קורן: אנשים פנו, דוחים אותם.

<מאיר חן: 7 מיליון שקל קנסות.

משה גפני: נורית, השר צריך ללכת לקבינט.

נורית קורן: אני יודעת.

נורית קורן: מוניות - - -

מיקי לוי: אנחנו צריכים להספיק לפני שהוא הולך.

משה גפני: בסדר, אנחנו בימים לא רגילים, מה לעשות, אבל כולם נשארים פה, מהמנכ"ל וכל נושאי התפקידים.

נורית קורן: אני כבר מסיימת.

משה גפני: מה לעשות, אם אפשר היה לעצור את העניינים, שלא יצטרכו קבינט, היה יותר טוב.

נורית קורן: מוניות – ווייז וגוגל מפעילים נסיעה שיתופית.

נורית קורן: אין לזה ביטוח.

נורית קורן: אין לזה שום דבר.

נורית קורן: צריך לעודד שזה יקרה במסגרת של המוניות, כי להן יש ביטוח.

נורית קורן: זה דבר חשוב מאוד.

נורית קורן: גולת הכותרת, טסטים – הסיפור הזה שאין מספיק בוחני נהיגה, שהתקנים לא מאוישים.

נורית קורן: אדוני השר, דיברנו בינינו ומאוד חשוב לי לדעת אם יש יעד לרפורמה, מתי הרפורמה תצא, ואם אין יעד איך אנחנו פותרים את המצוקה הקשה ביותר שאין מספיק שעות של הבוחנים שיכולים לעשות טסט בפעם השנייה.

נורית קורן: בפעם השנייה התלמידים מחכים בין שלושה לארבעה חודשים, וזה לא ייתכן.

נורית קורן: כבר דנו בזה בכנסת, לפחות שלוש פעמים הנושא הזה הועלה בוועדות, ואנחנו צריכים לפתור אותו, ועד שהרפורמה תצא לתת חלופה שתספק את הצורך הזה.

נורית קורן: דבר אחרון, זה נושא שכל הזמן אנחנו מדברים עליו, שילוט של הכבישים – אני חושבת שאם ייעשה שילוט נכון בכבישים הוא ימנע הרבה תאונות דרכים.

נורית קורן: זה אומר שילוט על הכביש, כל המחלפים על הכביש עצמו לרשום, כמו שרשום בכביש 6 בהסללה על כל הכבישים.

נורית קורן: אם אפשר ממש איך שהכביש מתחיל להתפצל.

נורית קורן: זה ממש חשוב.

נורית קורן: בשילוט גם חשוב לרשום איפה עוצרים בדרך, כי הרבה אנשים מתבלבלים וזה גם גורם לתאונות דרכים.

משה גפני: תודה רבה.

נורית קורן: מעקות – להחליף.

נורית קורן: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר, ברשותך, רק לומר לך שברור לכולם ואין אזרח בישראל, ואין זה משנה מהי העמדה הפוליטית שלו, שלא מבחין בעשייה שלך.

מכלוף מיקי זוהר: זה רק אומר שהפעם המבחן שלך אפילו גדול יותר, מאחר שהציפיות ממך רק הולכות ועולות בהתאם לתוצאות שהשגת בשנים האחרונות.

מכלוף מיקי זוהר: מהיכרות אישית אתך אני גם יודע בעזרת השם שתצלח בזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לומר בנימה אישית שאני גאה להיות חלק מסיעת הליכוד, שאתה משתייך אליה וכאחד מהמנהיגים שלה, אתה מהווה לכולנו, במיוחד חברי הכנסת החדשים, מודל לחיקוי, גם בנחישות, גם בבולדוזריות וגם בחזון שלך.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק אומר, לעניות דעתי, שאחד מאבני הדרך שלך כשר התחבורה זה הקמת הנמלים החדשים שיהיו בקרוב.

מכלוף מיקי זוהר: זה יאיץ את המשק הישראלי, זה ייזכר לדורות ואנשים ידברו על זה המון-המון שנים.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שזה היה קשה, זה היה מורכב, זה היה אפילו מלוכלך, עמדת בזה בגבורה ואנחנו גאים בך על העניין הזה.

מכלוף מיקי זוהר: דבר אחד שהייתי רוצה לציין לגבי הנמלים הקיימים כרגע זה לגבי נמל אשדוד.

מכלוף מיקי זוהר: קיבלתי לא מעט אינפורמציה שבנמל אשדוד כנראה עדיין לא השלימו עם הרעיון שלך להקים נמל חדש, קשה להם לקבל את זה, במיוחד לעובדים, הם יוצרים כל מיני פעולות ולעניות דעתי הם לא מספקים את הסחורה - - -

ישראל כץ: יש בעיה עם זה?

<עוזי יצחקי: בימים האחרונים.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא מספקים את הסחורה כפי שהם אמורים לספק אותה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שבהזדמנות זו אפשר לומר שיש לזה פתרון, ולאו דווקא באמצעות נמל אשדוד - - -

ישראל כץ: אני לא יודע מי זה "הם".

ישראל כץ: תמיד אפשר לחזור לשיטות הישנות.

ישראל כץ: אין לי בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: העובדים.

מכלוף מיקי זוהר: בעיקר העובדים וועדי העובדים.

מכלוף מיקי זוהר: לעניות דעתי יש לזה פתרון, לאו דווקא באמצעות נמל אשדוד.

ישראל כץ: תמיד אפשר לחזור לשיטות שהוכיחו את עצמן, אין בעיה.

ישראל כץ: אמרתי שיש הידברות, כי הבנתי מהם שהם רוצים לסכם את הדברים, כשאנחנו מציבים את כל מה שקשור לקידום התחרות בדאגה אמיתית, ואיפה שצריך גם לעובדים.

ישראל כץ: ברגע שחורגים, מנסים בהזדמנות הזאת לגלוש לדברים אחרים, התשובה היא לא.

ישראל כץ: נדע את זה בקרוב מאוד.

ישראל כץ: אנחנו בונים את הנמלים החדשים בכל מקרה.

מכלוף מיקי זוהר: במקרה הזה אני באמת-באמת יודע שיש על מי לסמוך, ואני בוטח שהסוגיה הזאת תיפתר על-ידך.

ישראל כץ: אני לא עושה שיקולים פוליטיים, גם כשהם התפקדו לעבודה, וגם כשאני שומע ממך ברמז שהם התפקדו לליכוד.

ישראל כץ: בשבילי זה אותו דבר.

ישראל כץ: קיימת אתם מגעים.

ישראל כץ: מהבחינה הזאת אני מנתק את עצמי לחלוטין, לא מקיים קשרים פוליטיים עם חברות שקשורות למשרד ועושה מה שטוב לאזרחי מדינת ישראל.

ישראל כץ: אם צריך לעשות את זה בצורה נחרצת, זה יהיה בצורה נחרצת.

ישראל כץ: אני מעדיף, אגב, בהידברות.

מכלוף מיקי זוהר: אני כמובן הפסדתי ברגע זה את קולם של מצביעי נמל אשדוד, ואין לי שום בעיה עם זה.

ישראל כץ: תרוויח את הציבור, זה יותר חשוב.

תמר זנדברג: אני מבינה שצריך לבוא לפה לוועדה כדי לדעת מה קורה בליכוד...

ישראל כץ: כנראה שאני לא מעודכן במה שקורה בליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר, אנחנו סומכים עליך בעניין הזה ויודעים - - -

ישראל כץ: כבר ליוו כאן את אלון חסן בדיונים חברי מפלגות אחרות, שלא עשו גדולות בעקבות זאת, וגם הוא לא.

תמר זנדברג: היום יש אירוע גדול במפלגה אחרת.

תמר זנדברג: יש בחירות.

מכלוף מיקי זוהר: לסיכום הדברים הפתרון לאו דווקא מצוי בנמל אשדוד.

ישראל כץ: כשיו"ר הקק"ל נהיה בפסגת השאיפות, כנראה המפלגה לא במקום הנכון.

מכלוף מיקי זוהר: אני אסכם את דברי בכך שאני מאחל לך המשך עשייה פורה, שכל משאלות לבך יתגשמו לטובה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו באמת-באמת גאים בך.

ישראל כץ: תודה רבה.

ישראל כץ: אני מתנצל עוד פעם וכל הצוות כאן - - -

מיקי לוי: זה בלתי אפשרי, אדוני.

באסל גטאס: אני דקה.

באסל גטאס: חצי דקה.

משה גפני: שנייה.

<עוזי יצחקי: ניתן תשובות לכול, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: מה שהוא לא מקבל ביד לא מבוצע.

מיקי לוי: תיתן לי שלוש דקות לדבר אתו.

משה גפני: נשאר פה כל הצוות.

ישראל כץ: יש עניין שהוא העלה כמה פעמים, והעברתי לכם - - -

מיקי לוי: זה בסדר, אדוני השר, אני לא אחזור על כל הפרגונים באמת.

מיקי לוי: יש שני נושאים שאני מבקש שתשמע בחצי דקה.

מיקי לוי: האחד, אני נציגם של אנשי הרכבת הקלה בתוואי הרכבת הקלה בתל-אביב – אני מתנצל - - -

באסל גטאס: גם אני רציתי לדבר.

מיקי לוי: בנת"ע יש פורום, צרפו את החבר'ה האלה אליכם, זה יוריד את גובה הלהבות וישפר את העניין.

משה גפני: מה הדבר השני?

מיקי לוי: רשות הבטיחות בדרכים – תקציבה הולך ויורד, אודי, וזה לא בסדר.

מיקי לוי: אנחנו ב-382 הרוגים, ואנחנו נחצה את רף - - -

ישראל כץ: בעניין הזה אני פונה לוועדה באופן חריג לפעול שהתקציב של הרשות לבטיחות לא ייפגע.

מיקי לוי: אני מבקש שיחזירו את הכסף.

מיקי לוי: הדבר השלישי, אדוני.

משה גפני: שניים אמרת.

מיקי לוי: הדבר השלישי – אני כותב לך גם מכתבים, אתה לא תתחמק, אני מכיר את היכולות שלך – מגיעים למשרדי עשרות מכתבים שרשות שדות התעופה תורמת ליוקר המחיה ועושקת את האזרחים, חד-משמעית.

מיקי לוי: אזרחים שנוסעים לחוץ-לארץ פעם בשנתיים לא צריכים לשלם 18 שקל ו-16 שקל על כוס קפה, ולא 12 שקלים לבקבוק מים.

מיקי לוי: השר סילבן שלום התחייב שבקיץ הקרוב הוא יוזיל חמישה מוצרים בחופים.

מיקי לוי: אני מצפה ממך, ואני לא מצליח לבקש את זה מהרשות, כי גם בשדה התעופה באילת - - -

ישראל כץ: יש לך חבר טוב בתפקיד.

מיקי לוי: הודעתי לו שאני פונה אליך, שהוא עושק את האזרחים.

משה גפני: מיקי, אני רוצה לתת לחבר הכנסת באסל.

משה גפני: זה התור שלו עכשיו.

מיקי לוי: - - -

באסל גטאס: מיקי, תהיה פייר קצת.

באסל גטאס: מה זה?

משה גפני: חבר הכנס גטאס, תגיד בקצרה, לפני שהשר יצא.

באסל גטאס: אדוני השר - - -

מיקי לוי: תורידו לי את המחירים, אני לא אתן לכם מנוחה.

משה גפני: מיקי, שב.

משה גפני: באסל, בבקשה.

משה גפני: טלגרפית.

באסל גטאס: אני מתחיל מהדברים שהיו בעבר.

באסל גטאס: נושא השילוט בערבית – עדיף לא לכתוב בכלל בערבית מאשר לכתוב מה שאתם כותבים.

<עוזי יצחקי: על מה?

<עוזי יצחקי: לא שמעתי.

באסל גטאס: השילוט בערבית.

באסל גטאס: זה נעשה בצורה שלא מכבדת אותנו, בעלי המקום, ולא - - -

<נעמי מורביה: למה?

<נעמי מורביה: השילוט בעברית יותר טוב?

באסל גטאס: אתה התבטאת בעניין בעבר.

באסל גטאס: יש שמות למקומות האלה.

חיים כץ: הדבר היחיד שלא הצלחתי בו בשבע השנים האחרונות, למחוק את השם "אלקודס" מירושלים.

חיים כץ: כמה שאני מנסה, לא הצלחתי לעשות את זה.

באסל גטאס: טוב שלא הצלחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לעולם לא תצליח.

באסל גטאס: דבר שני.

משה גפני: דבר שני.

באסל גטאס: אין תחנות רכבת ביישובים ערביים.

באסל גטאס: יש רהט בשילוב עם להבים.

באסל גטאס: עכשיו עשיתם רכבת לכרמיאל, אין שום תחנה בדרך.

באסל גטאס: היה אפשר לעשות מג'דל כרום, בועיינה, דיר אל אסד.

ישראל כץ: אין תחנות.

ישראל כץ: יש תחנה אחת ב - - -

באסל גטאס: זה מביא אותי לעניין כללי, מעבר לזה שאין ביישובים ערביים – מהתחנה לישובים.

באסל גטאס: בכל מקום באירופה צריך שאטל וזה באותו מחיר.

באסל גטאס: הערה שחשובה לוועדת הכספים - - -

משה גפני: תגיד בקצרה.

באסל גטאס: אתה מרוצה מצורת הצגת התקציב שלך ככה?

ישראל כץ: אני מצטרף לבקשה של מיקי לוי להעלות את תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ישראל כץ: אני לא בא כאן לחלוק על מדיניות הממשלה.

ישראל כץ: מה שסיכמנו, סיכמנו.

באסל גטאס: לא, מצורת הפירוט, מצורת ההצגה.

משה גפני: אדוני השר, אני מבקש שתשיב בקצרה לדברים.

משה גפני: אני רוצה להגיד מה שאמר באסל גטאס.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: אודי, אתם מציגים תקציב, אתם עושים צחוק.

משה גפני: עדיף שלא תגישו את הספרים האלה.

משה גפני: אני מבין שתקציב משרד התחבורה ירד מההוצאה למעשה ב-2013, מ-544 מיליון ל-432 מיליון.

משה גפני: ירד תקציב התחבורה.

<אודי אדירי: התקציב השוטף אולי.

משה גפני: השוטף ירד.

<אודי אדירי: השוטף זה החלק הקטן, התקציב הכולל הוא 15 מיליארד.

משה גפני: אני סתם אומר, מה שהוא מציג כאן, על כל המשרדים זה נכון.

משה גפני: אני מבקש, אדוני השר, כשאתה מתייחס לעניין, אם אתה יכול בכמה מילים להשיב לחברי הכנסת, ואני מבקש שבימים האלה שיש פיגועים ומה שקורה עם התחבורה הציבורית לדעת כיצד נערך המשרד שלך כדי להתמודד עם הסכנה של הנסיעה בתחבורה הציבורית.

משה גפני: אני מקווה שזה יסתיים ויעבור, אבל איך אתם נערכים כדי להתמודד.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר.

רחל עזריה: שנייה.

רחל עזריה: בעניין הזה של הימים האחרונים, אני יודעת על ירושלים שיש פניות לקווים ספציפיים משכונות לשכונות, דווקא בגלל שסומכים יותר על תחבורה ציבורית מאשר שהילדים יסתובבו וילכו ברגל.

רחל עזריה: אני יודעת שיש מענה חלקי מאוד, ואני אשמח לשמוע.

רחל עזריה: גם בארמון הנציב וגם בגילה.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר.

ישראל כץ: קודם כול, עוד פעם תודה על הזימון.

ישראל כץ: הצגתי כאן את העקרונות המרכזיים של הפעילות, גם שמעתי את דברי חברי וחברות הכנסת.

ישראל כץ: כל הצוות שנמצא כאן - - -

חיים ילין: לא שמעת את כולם.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: מה לעשות.

ישראל כץ: בדרך כלל אני מאריך שבת ושמח לשמוע.

ישראל כץ: אני מאחר כבר בחצי שעה לישיבה שחשוב לי להשתתף בה.

ישראל כץ: נמצאים כאן כולם.

ישראל כץ: אפשר עוד לחדד ולשאול שאלות, הם יצטרכו להשיב על הדברים.

ישראל כץ: אני לא רוצה באופן אקראי.

ישראל כץ: לגבי הטסטים אני יכול רק לומר שכבר שנים אני מקדם את הנושא, ויש שתי אפשרויות מול מאות האלפים שנבחנים, כ-120,000 בכל שנה, וזו חובה של המדינה לתת להם שירות מהיר ביכולת להיבחן, רבים מהם מתגייסים, ואם אין להם רישיון לפני זה, זה בוודאי מכביד.

ישראל כץ: גיבשנו תוכנית – או שהמדינה לוקחת אחריות ומוסיפה עוד הרבה מאוד בוחנים, לא תשעה או עשרה, והופכת אותם לעובדי מדינה, יותר מ-200 בוחנים ודאי - - -

חמד עמאר: לפי התוכנית שהציג לנו משרד התחבורה 149 בוחנים זה יספיק והיום יש 132.

חמד עמאר: והמדינה מרוויחה 56 מיליון שקלים מהנושא של הבוחנים.

ישראל כץ: שנייה אחת.

ישראל כץ: מה הנחיתי ומה המדיניות שהולכת להיות – בתוך שלושה ימים מרגע שהתלמיד פונה הוא צריך לקבל אפשרות לגשת למבחן המעשי, כמו שקורה במבחן העיוני, אם יש לו מבחן חוזר – בתוך שבועיים, כי גם המורים צריכים להיערך; או שעושים את זה על-ידי תגבור השירות הקיים, לא 140, יותר מ-200 בהרבה, או, וזו ההנחיה שנתתי, שמפריטים את השירות ומוצאים סידור, חלק מהבוחנים האלה נקלטים בשירות המדינה כפקחים, כי היום אין פיקוח, וחלק משתלבים בפעילות.

ישראל כץ: אנחנו חייבים, ובעניין הזה אני נחרץ.

ישראל כץ: מי שצריך להשיב על הדילמה זה משרד האוצר.

חמד עמאר: יש רווח של 56 מיליון שקל.

חמד עמאר: למה אנחנו מפריטים את זה?

חמד עמאר: למי אנחנו רוצים לתת את הרווח הזה?

ישראל כץ: תן לי להגיד את המסקנות שהגעתי אליהן ומה צריך לעשות.

ישראל כץ: אמרתי אתמול את זה לשר האוצר, והוא הצליח להנחות את הצוות שלו לסיים את העניין הזה.

ישראל כץ: המחויבות שלנו היא לתלמידים הנבחנים, החדשים ברובם וגם אלה שמשלימים.

ישראל כץ: זו המחויבות.

ישראל כץ: אני לא רוצה למצוא את עצמי עומד בראש הפגנות של אנשים שמוחים בצדק שהמדינה לא נותנת להם את השירות שמגיע להם, שזו האלטרנטיבה האחרת שלי, שגם היא לא סבירה.

ישראל כץ: לכן, מתוך הנחה שלא רוצים לעבות עכשיו את שירות המדינה, אני אעמוד מול העובדים, אני אעמוד מול הוועדים, אני אעמוד מול ההסתדרות, גם אמרתי להם את עמדתי.

ישראל כץ: אנחנו הולכים למהלכים הוגנים, אם משרד האוצר יאשר, המכרז כבר מוכן, הדברים מוכנים, ואני לא מסתיר את זה.

ישראל כץ: שמעתי באחת הוועדות האחרות שאני עושה מהלכים שיקשו כדי שייאלצו להפריט.

ישראל כץ: לא ייאלצו להפריט, יעשו את ההפרטה בגלוי ובראש חוצות בעניין הזה.

ישראל כץ: כמו שאמרתי, מנעתי הפרטות אחרות הרבה יותר נרחבות, כשזה לא עזר בעניין התחרות.

ישראל כץ: כאן חייבים, או לעבות את שירות המדינה בקנה מידה הכי רחב, שייתן בתוך שלושה ימים לכל אחד מבחן ובתוך 14 יום מבחן שני, או להפריט, כשזו הנורמה שקובעים לחברות שהולכות לגשת למכרזים האלה.

ישראל כץ: הן מתחייבות לתת את אותה רמת שירות ולאפשר בתוך שלושה ימים לכל אחד לגשת למבחן, ואי-אפשר לעשות את זה בתנאים הנוכחיים.

ישראל כץ: אין לי שום בעיה לדבר עם יושב-ראש הסתדרות עובדי המדינה ועם הוועדים האחרים ולעשות את הדברים שצריך.

ישראל כץ: זה ישפר את השירות, זה יכניס פיקוח שלא קיים היום.

חמד עמאר: אותו פיקוח שיש עכשיו בתיאוריה.

ישראל כץ: חבר הכנסת חמד עמאר, סליחה, עם כל הכבוד.

ישראל כץ: אני מטפל בנושא הזה שנים, ועם כל הכבוד לקריאות כאלה ואחרות, אני יודע לאן צריך להגיע.

ישראל כץ: אחרי הרבה מאוד דיונים, הדברים ברורים.

ישראל כץ: הנושא הזה חייב לצאת לדרך, ואז כמו בתיאוריה, שזה קרה עוד לפני אגב, שבתוך יום או יומיים מי שרוצה ניגש למבחן ויש בכל השפות.

ישראל כץ: אני מקווה שטיפלו גם באמהרית.

ישראל כץ: היו אותן תופעות קודם לכן, ולכן אנחנו חייבים לעשות את המהלך הזה לא מתחת לשולחן ולא במחתרת, ואני מקווה שמשרד האוצר יאשר, הדברים יצאו לדרך וניתן את השירות לאזרחי המדינה.

ישראל כץ: זה חטא גדול כלפי הצעירים וגם הסברתי למה במיוחד כאן במדינת ישראל.

ישראל כץ: קיצרנו את משך לימוד הנהיגה וקיצרנו את זמן הוצאת הרישיון, אפילו את הגיל, ועשינו עיבוי - - -

<עוזי יצחקי: הוא יודע, חבר הכנסת עמר.

ישראל כץ: - - - והורדנו את העמדת הרכב ועשינו הרבה מאוד פעולות.

ישראל כץ: והפעולה הזאת היא הפעולה המשלימה המתבקשת כדי שיוכלו גם לשמור על רמת הנהיגה ולא ללכת אחורה כמו שקורה היום.

ישראל כץ: זה בעניין הטסטים.

ישראל כץ: אני אומר את עמדתי בצורה ברורה.

ישראל כץ: אודי, מההנהון שלך אני מבין ששר האוצר כבר דיבר אתכם.

<אודי אדירי: כן.

<אודי אדירי: שר האוצר יירתם לזה.

ישראל כץ: חייבים לסיים את העניין.

ישראל כץ: זו חובתה של הממשלה, וצריך לסייע לממשלה, לי ולשר האוצר, למלא את תפקידנו, לראש הממשלה ולכל הממשלה לממש את האחריות שלנו.

ישראל כץ: אני אומר עוד פעם, הרפורמה בתעריפים היא מהפכה גדולה מאוד, מהפכה ענקית.

ישראל כץ: יהיו כמה מקומות שיצאו מקופחים יחסית וצריך לטפל בזה, וצריך לעשות השלמה גם ברפורמה הבין-עירונית.

ישראל כץ: מאחר שהמדינה מחולקת למטרופולינים, בתוך המטרופולינים האלה תהיה מהפכה גדולה מאוד, שגם תגביר, אני בטוח, את השימוש.

ישראל כץ: פתחנו לתחרות את יבוא האוטובוסים, הושמצתי על זה גם בוועדות כנסת כאן, ובג"ץ זרק מכל המדרגות את העותרים, דרך אגב, עם כל ההכפשות והדימויים שניסו להלביש כאן, ביטלנו את קרן ההצטיידות, ויתרנו על 300 מיליון שקלים – מיקי, אתה יודע על מה מדובר – אמרתי שאני לא רוצה את הכוח הזה, אני לא רוצה מעורבות של פקידים ברכש בלי מכרזים שם בחוץ-לארץ וכאן ובכל המקומות.

ישראל כץ: אתם יודעים מה התוצאה?

ישראל כץ: אגב, קבענו שלחברות אגד ודן, שהיתה להם הטבה, שהם קיבלו מימון מהמדינה, תהיה הגנה של 15% על תוצרת הארץ למי שמספק להם, מול תחרות מחוץ-לארץ, ופתחנו את העניין הזה.

ישראל כץ: היום יש חברות פרטיות שרוכשות, בגלל התחרות הזאת, רכבים במקום ב-1.4 מיליון בערך זה בין 850 ל-650.

ישראל כץ: זאת אומרת שמי שהעז לבוא להתחצף כאן ולהשמיץ, אותם נציגי חברות, בייחוד מחברה אחת, הוא פשוט חי על רווחים חזיריים, בנה אימפריות על הגב של מדינת ישראל, ניצל את זה שהיה כאן מונופול בלי תחרות, שלקחו ממנו, רק ממנו ומעוד מישהו, אוטובוסים, כשאותם אוטובוסים שהוא היום מייצר וכן מוכר ומרוויח הם, זה בפחות מאות אלפי שקלים לאוטובוס.

ישראל כץ: זה היה רווח היתר שלו.

ישראל כץ: זה מראה שכדי לקדם תחרות שר צריך להתייצב מול תופעות כאלה עם כל ההכפשות וכל הניסיונות להציג את השיקולים כלא ענייניים.

ישראל כץ: השיקולים היו ענייניים.

ישראל כץ: התחרות גורמת לזה שהאוטובוסים שהיום החברות יכולות להביא הם יותר חדישים, פחות מזהמים, נותנים שירות יותר וטוב, ואפשר בסופו של דבר גם להוזיל את המחירים ולשפר את השירות שדיברו עליו כאן.

ישראל כץ: אנחנו דוחפים את התחבורה הציבורית בכל העוצמה, אנחנו מבינים את החשיבות שלה מכל הבחינות.

ישראל כץ: אגב, זה לא רק ציבורים שאין להם, אני רוצה שכולם ייסעו בה, גם המעמד הבינוני וגם כל מי שנוסע, ולא 20% או 18%, אלא 40% ו-50% כמו בהרבה מדינות בעולם.

משה גפני: בשביל זה צריך לעשות אותו זול ונגיש.

ישראל כץ: אנחנו עושים את זה.

ישראל כץ: אני שלם עם עצמי.

ישראל כץ: אנחנו עושים את זה, מקדמים, דוחפים.

ישראל כץ: גם עניין הרכבת הקלה נתן תנופה בראייה של הדברים, מקדמים נת"צים, קרן, בצורה הכי נמרצת בכל האזורים, בגוש דן שהוא הכי בעייתי, מול ראשי הערים, אנחנו נותנים ב-100% מימון את כל תשתית הנת"צים, בלי מצ'ינג של כל הדברים האלה.

ישראל כץ: דחפתי, וזה דבר מאוד חשוב, בכנסת את החקיקה והשלמנו אותה, ותמכו בזה כאן פה אחד כולם – קואליציה, אופוזיציה וכולם – להסמיך את הרשויות לבצע אכיפה על הנת"צים.

ישראל כץ: אנחנו מתקדמים מאוד, גם משרד המשפטים בתקנות המשלימות, גם עיריית תל-אביב ועיריות אחרות בהצטיידות במצלמות שאנחנו גם עוזרים לממן, כדי שהעיריות תאכופנה את מה שהמשטרה באופן טבעי מתקשה, בייחוד כשהיא צריכה להתגייס למשימות אחרות.

ישראל כץ: נכון שהמשטרה נרתמה בתל-אביב וכן ביצעה, אבל היה ברור לי מראש שזה לא יוכל להימשך לאורך זמן.

ישראל כץ: בקרוב – מתי זה יהיה, קרן?

<קרן טרנר: אנחנו צריכים את התקנות של משרד המשפטים לאשר ואנחנו ב-RFI של עיריית תל-אביב וזה עניין שיכול להיות של שבועות או חודשים ספורים.

ישראל כץ: אני מקווה שלא יותר מחודש.

ישראל כץ: כבר העירייה תפקח והיא תגבה את הקנסות.

ישראל כץ: אותו דבר לגבי אופניים חשמליים ושאר הדברים.

ישראל כץ: אנחנו עושים שבילי אופניים בקנה מידה מאוד רחב, וכשאין שביל, אסור לו לנסוע על המדרכה, הוא צריך לנסוע על הכביש.

משה גפני: הטענה היתה שזה לא מופיע בתקציב.

ישראל כץ: אני יודע שכל הדברים האלה מגובים.

משה גפני: תיכף נשמע על זה תשובות יותר מפורטות.

רועי פולקמן: הכיוון של חיזוק הרשויות דרך המטרופולינים - - -

ישראל כץ: הגישה שלי להפקיד בידי הרשויות גם את האכיפה בתחום הזה.

ישראל כץ: יש מגעים עם המשרד לביטחון פנים ועם המשטרה.

ישראל כץ: כמו שהם הסכימו אחרי זמן בעניין הנת"צים, אני מקווה שהם יסכימו גם כאן.

ישראל כץ: היום אין אכיפה ריאלית ואתם גם רואים במה המשטרה עסוקה, היא לא יכולה לטפל בדברים.

ישראל כץ: צריך לאפשר לעיריות, כל אחת בתחומה, יש להן יכולת, יש להן עוצמה ואינטרס לעשות את האכיפה הזאת, ושלא יהיה ג'ונגל, בייחוד בגוש דן על המדרכות.

רועי פולקמן: אדוני השר, יחד עם רשות התחבורה המטרופולונית, כי זה ילך יחד עם השפעה על המדיניות, יחד עם זה גם האחריות.

רועי פולקמן: זאת אומרת, האחריות והסמכות.

רועי פולקמן: להוציא טיפה כוח מהמשרד למטרופולינים הגדולים בתחבורה הציבורית.

ישראל כץ: אני מדבר על העיריות.

ישראל כץ: אני לא יודע מה זה מטרופולינים ואיך אחד מסתדר עם השני.

ישראל כץ: בתחומים האלה אני בעד להפקיד את הסמכויות יותר ויותר.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אני מבקש תשובה מה אתה הולך לעשות עם העניין של מה שהעליתי בתחילת הדיון על מוצאי שבת, יום שישי.

משה גפני: אנחנו לא עומדים בדבר הזה, נציגי הציבור.

ישראל כץ: מאיר נמצא כאן - - -

משה גפני: נראה כאילו עושים את זה בכוונה.

<עוזי יצחקי: חס וחלילה.

משה גפני: כמה טלפונים אתה מקבל כל מוצאי-שבת?

משה גפני: פשוט אי-אפשר לחיות עם זה.

מנחם אליעזר מוזס: כבר החלטתי לעשות עקוב אחרי אליך, השר.

משה גפני: תשיב אחרי זה.

משה גפני: לגבי הנושא של הביטחון אתה רוצה להגיד משהו?

רחל עזריה: גם לגבי הקישוריות, איך עוברים מתחבורה ציבורית בתוך העיר לרכבות.

רחל עזריה: זה נושא שעלה כמה פעמים.

ישראל כץ: אנחנו לא זקוקים לדרבון בעניין הזה.

ישראל כץ: יש תוכנית שילובים.

משה גפני: אני רוצה תשובה מפורטת.

ישראל כץ: אני אומר, יש תוכנית שילובים.

ישראל כץ: מאיר יציג אותה ואת התוצאות שלה באופן אמיתי, לא בדימויים.

ישראל כץ: היתה בעיה בזמנו בשילובים, והבעיה צומצמה מאוד-מאוד לפי מיטב ידיעתי בשילובים בין - - -

משה גפני: מאיר חן, אני אבקש ממך תשובה מפורטת.

ישראל כץ: - - - גם לגבי הנושא של הציבורים כמו הציבור החרדי שהוא לקוח מובהק, ויש אינטרס לתת את השירות הטוב ביותר.

מנחם אליעזר מוזס: הוא לא ממונע, אין לנו רכבים.

<נעמי מורביה: כבוד הרב גפני, אנחנו יכולים לשאול משהו את השר?

משה גפני: הוא יוצא.

ישראל כץ: אני חייב לצאת.

<נעמי מורביה: יש לנו בעיה, המנכ"ל לא עוזר לנו, המנכ"ל לא מסייע לנו.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: שנייה.

ישראל כץ: אני רוצה מילה אחת על הביטחון.

ישראל כץ: לא ייתכן שאחרי שאני צריך לצאת ומאחר ומאחר, פתאום אחרי זה יש דברים שאני לא משיב.

משה גפני: מה אני אעשה.

משה גפני: נשארים כולם.

ישראל כץ: לגבי הביטחון, רעננו את כל התוכניות מבעוד מועד, כולל דיון פרטני לפני כשבוע וחצי, שהנחיתי את מנכ"ל המשרד לעשות עם כל הגורמים: המשטרה, הלוט"ר וכל מי שצריך לעסוק בזה.

ישראל כץ: גיבשנו את התוכניות והיינו ערוכים.

ישראל כץ: כאשר הוחלט לדון בזה, באנו עם תוכנית מוכנה.

ישראל כץ: בסופו של דבר החליטה הממשלה שבשלב הראשון תוענק אבטחה, בגלל הייחודית של הפיגועים והמצב הביטחוני, הייחודית לשלילה, לירושלים.

ישראל כץ: נוצר פער של כחודש עד היכולת להכשיר מאבטחים אזרחיים.

ישראל כץ: פניתי לראש הממשלה, לשר הביטחון, לרמטכ"ל, ואני מאוד שמח על ההיענות שלהם לאפשר להביא חיילי צה"ל, חיילים קרביים שגם מיומנים, למשך חודש, כדי למלא את משימות האבטחה של התחבורה הציבורית בירושלים, של אוטובוסים, כי הרכבת הקלה מאובטחת, ובתוך החודש הזה תהיה כל ההתארגנות באמצעות חברות ההסעות בפיקוח של המשרד עם כל הגורמים, כדי להיערך שמאבטחים אזרחיים מיומנים יחליפו את החיילים.

ישראל כץ: הייתי אתמול, ראיתי את החיילים, הם באמת מלאים במוטיבציה.

חמד עמאר: החיילים עולים לאוטובוסים?

חמד עמאר: בתוך האוטובוסים יושבים חיילים?

ישראל כץ: בואו לא נפרט.

רחל עזריה: זה כבר היה באינתיפאדה השנייה.

רחל עזריה: מה לגבי תגבור הקווים?

ישראל כץ: שיטות האבטחה הן מגוונות.

ישראל כץ: איך הם עושים את זה?

ישראל כץ: 300 חיילים זה הרבה, זה כוח מאוד משמעותי, הם גם עברו הכשרה מיוחדת.

ישראל כץ: נקווה שלא נזדקק, אבל טוב שיש.

רחל עזריה: מה לגבי תגבור הקווים.

רחל עזריה: בגלל הבעיות הביטחוניות יש בקשות לעוד קווים.

ישראל כץ: את אמרת שנענו לפניות.

רחל עזריה: לא, לחלקן כן ולחלקן לא.

רחל עזריה: אנשים היום לא מפחדים לנסוע באוטובוסים, מפחדים ללכת ברחוב, ולכן המענה הוא להגדיל את התחבורה הציבורית בירושלים.

ישראל כץ: הדלת פתוחה לכל - - -

חיים ילין: אני צריך להבין אם השיטה היא להתפרץ.

רחל עזריה: אין מה לעשות, זה מה שקורה פה.

חיים ילין: אני מחכה פה לדבר, ואני צריך להבין.

ישראל כץ: חיים, אני אשמח בהמשך היום לפגוש בכנסת ולשמוע.

חיים ילין: הרכבת בעוטף עזה - - -

<קריאות: - - -

רחל עזריה: לגבי השילוביות הבעיה רחוקה מפתרון.

משה גפני: רגע.

משה גפני: רגע.

משה גפני: שנייה.

חיים ילין: בסופו של דבר אם לא יוזילו ולא יהיו שאטלים, האוכלוסייה לא תשתמש.

חיים ילין: זה דיון עקרוני, זה דיון אסטרטגי ממעלה ראשונה.

רחל עזריה: זה לא נכון.

רחל עזריה: זה לא נכון.

משה גפני: רועי פולקמן.

רחל עזריה: יצא.

משה גפני: מיקי לוי.

מיקי לוי: אני רוצה לדבר כאילו השר נמצא, וכדי שאנשי משרדו ישמעו, כי הם באמת שותפים פעילים לכל מה שנעשה, כולל המנכ"ל, כולל עוזי, לכל מה שנעשה במשרד הזה בשנים האחרונות.

מיקי לוי: זה ראוי.

מיקי לוי: אני לא אחזור על הכול.

מיקי לוי: זו עשייה ברוכה, וגם מתפקידי הקודם באוצר וגם לפני כן אני יודע מה נעשה במשרד הזה.

מיקי לוי: שאפו גדול.

מיקי לוי: בנושא האוטובוסים חייבים לעשות מעשה.

מיקי לוי: אתה מומחה גדול מתפקידך הקודם לקודם, ובקדנציה הקודמת עבדנו על איזו רפורמה בתחבורה הציבורית, ראוי להביא אותה.

מיקי לוי: יכול להיות שעכשיו תוכל לדחוף אותה.

מיקי לוי: אני מאמין בזה, גם אתה האמנת בזה.

מיקי לוי: שנינו יודעים במה מדובר.

מיקי לוי: אני מתנצל שאני אומר את זה ישירות לאודי.

מיקי לוי: אני מבקש ממנכ"ל נת"ע, אני חוזר על חלק מהדברים שאמרתי: צרף שני נציגים לוועדה הזאת.

מיקי לוי: אני מרכז את כל העסקים הקטנים והבינוניים בתוואי הרכבת הקלה, ואנחנו צפויים לעוד קווים, ואני מברך על כך, על מה שהשר אמר, ויהיו עוד נפגעים.

מיקי לוי: יש ניסיון לא טוב עם תוואי הרכבת הקלה בירושלים, שאותו ליוויתי הרבה מאוד שנים עם בעלי עסקים, אני לא רוצה להיות שם.

מיקי לוי: אם עובדים מול האוצר על איזה קרן, פיצוי, תחזוקה, אני לא יודע מה, צרף אותם בבקשה.

מיקי לוי: זה מה שאני מבקש.

מיקי לוי: אני לא יכול להנחות אותך.

מיקי לוי: ביקשתי מהאוצר, עוזי, זה יפתור בעיות ויוריד את גובה הלהבות.

מיקי לוי: תקציב הרשות לבטיחות בדרכים – עוזי ואודי, לא יכול להיות, אנחנו ב-282 הרוגים, הנזקים הישירים והעקיפים כתוצאה מתאונות הדרכים הם כ-10 מיליארדי שקלים.

מיקי לוי: 10 מיליארד.

מיקי לוי: תחזירו לפחות לרמה הקודמת.

מיקי לוי: גם כך התקציב ברמה נמוכה מאוד, אל תורידו את זה בבקשה.

מיקי לוי: עוזי, אזרחי מדינת ישראל הופכים להיות לקונים שבויים.

מיקי לוי: ראיתי היום שהאוצר יוצא כנגד היבואנים בצדק על מוצרי המזון, מאשים אותם.

מיקי לוי: לא יכול להיות שבחשבון הבנק של הרשות יהיה כ-3 מיליארד שקלים – עוד לא גמרנו אתם, הם ישלמו הרבה למשרד האוצר – והם יעשקו, אין לי מילה אחרת, את אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אזרחי מדינת ישראל הטסים לחוץ-לארץ הם קונים שבויים.

מיקי לוי: לוקחים מהם את בקבוק המים בכניסה מטעמי ביטחון, ואז הם באים לשתי לגימות כוס קפה.

מיקי לוי: כוס קפה הכי קטן.

מיקי לוי: ההתחייבות היתה שייקחו עבור הקפה כמו שלוקחים בג'ו במרכז הארץ, אז בג'ו במרכז הארץ לוקחים 10-11 שקלים, בשדה התעופה – 16 שקלים, ועבור מים – 10 שקלים.

מיקי לוי: השר סילבן שלום התחייב כאן – נכון, אדוני היושב-ראש?

מיקי לוי: – שהוא מוזיל חמישה מוצרים.

מיקי לוי: מי שרוצה לאכול סלט וארוחת צהרים לפני הטיסה שישלם, אבל חמישה מוצרים?

מיקי לוי: אם הרשות היתה מפסידה, ניחא, היא מרוויחה הון עתק, אני מכיר את התקציבים.

מיקי לוי: חמישה מוצרים, אני מבקש.

מיקי לוי: חמישה מוצרים, על מנת להוזיל אותם לטובת אזרחי מדינת ישראל, זה יוריד גם את יוקר המחיה.

מנחם אליעזר מוזס: איזה?

מנחם אליעזר מוזס: איזה מוצרים?

מיקי לוי: גם הציבור שלכם נוסע לניו-יורק ונכווה מה-10-12 שקלים לבקבוק מים.

מיקי לוי: עוגה – 18 שקל.

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: ובאילת אותו דבר.

מיקי לוי: באילת אחרי שצעקתי הורידו בשני שקלים, אבל זה לא מספיק.

<נעמי מורביה: למה?

<נעמי מורביה: מזנון הכנסת יותר זול?

מיקי לוי: אם ישוו את המחירים למזנון הכנסת, יהיה טוב.

מנחם אליעזר מוזס: בדיוק.

מיקי לוי: טיפולך האישי למען אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה גפני: מיקי, תודה רבה.

משה גפני: חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: אני חושב שהדיון אסטרטגי, יש לי ויכוח עם התפיסות.

חיים ילין: אני חושב שכאשר כל הראייה היא להסתכל כלפי פנימה, כלפי המרכז, אנחנו מאבדים את הפריפריה.

חיים ילין: יש מושג מאוד פשוט בכלכלה – האולם במועצה האזורית אשכול לא התמלא אף פעם, ובכל פעם העלו את המחירים לגרום לזה שהגירעון יקטן, אבל באו פחות אנשים והגירעון גדל, וביום שהורדנו את המחירים למחיר עממי, האולם התמלא ואין גירעון.

חיים ילין: זה אל"ף-בי"ת של כלכלה.

חיים ילין: אבל נדמה לי שיש ניגוד אינטרסים באוצר בין ההכנסות שיש מכל רכב שקונה אזרח מדינת ישראל לבלו שיש ולמיסוי שיש בדלק לבין מה שקורה בפועל.

חיים ילין: עכשיו באתי מחודש ביקור משפחתי, אני לא יודע מה זה רכב – סאבווי, אוטובוסים, 24 שעות ביממה.

חיים ילין: אני לא נוגע בשבת, כבוד היושב-ראש.

חיים ילין: ואנחנו מתיימרים להיות כמו שהשר אמר.

חיים ילין: יש לנו אפשרות להוריד את המחירים ויש לנו אפשרות לגרום לזה שכמה שיותר אנשים ייסעו בתחבורה ציבורית.

חיים ילין: האמינו לי, אני מת לנסוע בתחבורה ציבורית, באמת אני אומר לכם, להשאיר את הרכב בשדרות ולנסוע לתל-אביב, מת לעשות את זה, ואני חושב שכמוני הרבה מאוד תושבים, אלא מה, מי שיכול לנסוע ברכבת זה רק מי שיש לו רכב, אין שאטלים, לא תקצבו את השאטלים.

חיים ילין: בן-אדם שגר בפריפריה, אתם מכריחים אותו כלכלית לקנות רכב.

חיים ילין: הילדה שלי עכשיו גרה באזור לכיש – רכב לה, רכב לבעלה.

חיים ילין: אי-אפשר להסתדר אחרת.

חיים ילין: נכון, אנחנו מפונקים.

חיים ילין: שואלים אותי מה זה ישראלי – זה שרץ בכל בוקר 10 ק"מ וחונה בחניית נכים.

חיים ילין: נכון, זה הישראלים, מה לעשות.

חיים ילין: כולם רוצים אוטובוס שהוא יהיה מונית ספיישל לבית שלו.

חיים ילין: בסדר, זה לא יקרה, אבל אפשר לעשות כמה שיותר, במיוחד בפריפריה.

אומרים לי: אם תהיה תחבורה זולה וזמינה גם אם האוטובוס ריק, אמינות ואיכות, הם יתחילו לעלות לקווים.

אומרים לי: קריית שמונה, אזור קריית שמונה מזרח, כמו שאמר השר, וגבול מצרים, למרות כל מה שתעשו, אין כלום שם.

אומרים לי: אין.

אומרים לי: יכולים לסלול כבישים, יכולים הכול, אבל תקשיבו, במקום לסלול תשימו תחבורה ציבורית, אנשים לא ייסעו ברכבים, לא יהיו פקקים.

אומרים לי: הציונות עולה כסף.

אומרים לי: ציונות והתיישבות עולים כסף, אנחנו לא כלכליים שם.

אומרים לי: תאמינו לי שאנחנו לא כלכליים, לחלוטין לא.

אומרים לי: אנחנו עולים הרבה כסף למדינה, זה נגב ויש גם צפון ורמת הגולן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רחל עזריה.

רחל עזריה: ראשית, אני רוצה להצטרף לברכות שנאמרו פה על ההשקעה המשמעותית מאוד בתחום התחבורה הציבורית, זה ניכר.

רחל עזריה: אני חושבת שהשינוי העצום שנעשה הוא בעיקר במערכות גדולות.

רחל עזריה: הפרויקטים הגדולים מקבלים את תשומת הלב והם קורים, שזה לכשעצמו מדהים, כי לבצע פרויקטים גדולים זה מאוד קשה וגם לגרום לזה שתהיה התמדה לאורך זמן.

רחל עזריה: כל הכבוד.

רחל עזריה: אבל נראה לי שמה שצריך לעשות עכשיו זה העבודה של החידוש, לא של ההקמה.

רחל עזריה: לא הקמת רכבת, אלא חידוש התחבורה הציבורית בעיקר בתוך הערים, כי מה שקורה היום שהיכולת להגיע לתחנת הרכבת בתחבורה ציבורית מהירה היא לא מספיק טובה, ואז אנשים מגיעים עם המכוניות שלהם – אפשר לראות את זה בחניון הענק, למשל במודיעין – כדי לנסוע ברכבת, ואנחנו מפסידים פה פעמיים, גם אנחנו מבזבזים שטח על חניון, גם אנחנו מייצרים את המתח הזה בכניסה לחניון, אנחנו יודעים בדיוק מה קורה, גם אנחנו צריכים להרחיב את הכבישים כדי להגיע לחניון, ואחד הנושאים שדיברתם עליו זה הפחתת יוקר המחיה.

רחל עזריה: תחום התחבורה הוא תחום שעולה היום הרבה מאוד למשק בית, ואם אנחנו מצליחים לדחות את מועד קניית הרכב הראשון או לוותר על רכב שני עבור משפחה, זו הוזלה משמעותית ביוקר המחיה, אבל אם אנחנו צריכים להשתמש באוטו כדי להגיע אל תחנת הרכבת, כדי לנסוע ברכבת, אנחנו לא מוותרים על רכב נוסף, ואנחנו לא מצליחים לעשות את המהלך הזה.

רחל עזריה: יש כמה דברים שצריך לעשות.

רחל עזריה: קודם כול, לדעתי, לקחת את התוכניות של האוטובוסים בערים – בירושלים זה מאוד-מאוד בולט, בירושלים הנחת העבודה היא עדיין של ירושלים לפני 50 שנה.

רחל עזריה: למרות שנעשו כמה פולסים באמצע, הם לא קרו בצורה משמעותית, ועדיין הנחת העבודה שכולם מנסים להגיע למרכז העיר.

רחל עזריה: אין תחבורה ציבורית משכונה לשכונה, זאת אומרת, אם ילד גר בגילה ולומד בהר חומה, לדוגמה, הוא צריך לנסוע דרך מרכז העיר.

רחל עזריה: אין היום תפיסה של תחבורה ציבורית משכונה לשכונה, זה עדיין אותה תפיסה של הכוכב שכולם עוברים דרך מרכז העיר.

רחל עזריה: לכן מה שצריך לעשות זה לתכנן מחדש את מפות התחבורה הציבורית בערים, וכשעושים את זה לא להניח הנחת עבודה של אותו מספר קווים ואותו מספר אוטובוסים כמו שנעשה בכל פעם שנעשתה מפה מחודשת כזאת, אלא להניח שימוש מוגבר.

רחל עזריה: זה דבר אחד.

רחל עזריה: הדבר השני הוא הוספת אוטובוסים והגדלת התדירות.

רחל עזריה: היום אם יש קו שמגיע פעם בשעה או פעם ביום לצורך העניין הוא לא קיים - -

חיים ילין: נכון, אף אחד לא יעלה עליו.

רחל עזריה: - - בפועל עבור הציבור, אם פספסת את האוטובוס ולוקחות 59 דקות לאוטובוס הבא, אף אחד לא יתכנן לנסוע באוטובוס הזה אם יש ברירה אחרת.

רחל עזריה: דבר נוסף זה הקריטריונים לתחנות.

רחל עזריה: היום תחנות של תחבורה ציבורית, אין קריטריונים שמגדירים שמש, גשם, צל, כמה נעים להיות בתחנה, אפילו במקומות שיש מסופים גדולים, ברכבת הקלה לדוגמה, שירותים ציבוריים.

רחל עזריה: זאת אומרת, כל המהלכים הנלווים שגורמים לזה שאנשים לא מתבאסים לנסוע בתחבורה הציבורית, ובסופו של דבר, צודק היושב-ראש שרוב המשתמשים או אחוז משמעותי מהמשתמשים הן האוכלוסיות שאין להן הזדמנות, אין להן אפשרות לרכוש רכב.

רחל עזריה: המהפכה הגדולה בתחבורה הציבורית היא כאשר אנשים עוברים מהרכב, מוותרים על הרכב חלק מהימים, או מוותרים על הקנייה של הרכב הראשון, או דוחים, או מוותרים על הקנייה של הרכב השני כדי לנסוע בתחבורה ציבורית, ואנחנו לא שם.

רחל עזריה: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת סתיו שפיר, ואחריה – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ.

סתיו שפיר: שלום.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: כמה שאלות בנוגע לשיטת החישוב שלכם בתקציב.

סתיו שפיר: דבר ראשון, הסיפור של פרויקטים ומימושם.

סתיו שפיר: אני מסתכלת על ההסברים שצירפתם לטבלאות, פרויקטים בעיקר בתחבורה הציבורית, נושא שאני שמחה מאוד שמעניין רבים מחברי הוועדה - - -

משה גפני: את עוד קוראת מהספר הזה?

סתיו שפיר: אני לפעמים מעיינת בו.

משה גפני: את מבינה את מה שכתוב שם?

משה גפני: אני כבר הפסקתי להבין.

סתיו שפיר: אני חושבת שיש בעיה עם הדרך שבה מצורפים פה הסברים.

<אודי אדירי: באמת ניסית לקרוא?

משה גפני: יש לי הרבה מה לומר על זה, אתה רוצה שעכשיו אני אתחיל להגיד?

משה גפני: אתם מסתירים מחברי הכנסת, כאילו מי יודע מה זה.

<אודי אדירי: אני חושב שהשקיעו הרבה מאמץ בספר של התחבורה, שהוא יהיה נהיר וברור.

<אודי אדירי: הוא בטח לא מושלם, אני אענה על כל השאלות, אבל עושים מאמצים.

סתיו שפיר: בוא נהפוך אותו למושלם.

סתיו שפיר: אני חושבת שהדבר החשוב ביותר במגזר הציבורי לקבל ביקורת ולהשתפר.

משה גפני: עשיתם בו חריש עמוק?

<אודי אדירי: כן.

משה גפני: כל הכבוד לכם שאתם עושים חריש עמוק.

חיים ילין: הכרחת אותו לקרוא עכשיו.

משה גפני: אני עוזר לה בזה.

<אודי אדירי: השקענו בזה הרבה מאוד שההסברים יהיו ברורים.

סתיו שפיר: אני מדברת על פיתוח תחבורה ציבורית והסעת המונים.

סתיו שפיר: כשאתם כותבים: תקצוב פרויקטים בתחום זה נעשה בהתאם לתחזיות התקדמות ביצוע של פרויקטים קיימים, על בסיס הנחות לגבי מועד תחילת ביצוע של פרויקטים חדשים וכו' וכו'.

סתיו שפיר: איפה ההנחות?

סתיו שפיר: על מה הן מתבססות?

סתיו שפיר: איפה כתובות תוכניות העבודה?

סתיו שפיר: כמה זמן נמשך פרויקט ממוצע?

סתיו שפיר: אני אסביר לך למה אני שואלת את השאלות האלה, ואלה שאלות כלליות מאוד, אפשר גם לשאול שאלות יותר ספציפיות.

סתיו שפיר: ישבנו פה בוועדה בשנה שעברה ובשנה שלפניה וראינו פעם אחר פעם שבהעברות תקציביות מקצצים מפרויקטים של תחבורה ציבורית והסעת המונים, קיצוצים של מאות מיליוני שקלים, ובכל פעם אמרו לנו: זה לא עמד בתחזית, הפרויקט עדיין לא מומש, הם לא יכולים לנצל את הכסף, לכן אנחנו מעבירים את זה.

סתיו שפיר: כמעט תמיד מדובר בפיתוח כבישים או בתקציב הביטחון, אלה היו המקומות שאליהם עבר הכסף.

סתיו שפיר: אני לא מבינה מה זה התחזיות האלה.

סתיו שפיר: על מה הן מתבססות?

סתיו שפיר: מה זה הפרויקטים האלה?

סתיו שפיר: כמה זמן לוקח פרויקט?

סתיו שפיר: האם נערכים חישובים של יעילות, של התייעלות לאורך השנים, של בדיקה אחורנית?

סתיו שפיר: האם בחרנו בחברה הנכונה לקבלת המכרז או לא?

סתיו שפיר: איפה גם נמצאים כל הדוחות האלה?

סתיו שפיר: אני רוצה לקרוא אותם ולהבין מה קורה פה ואיך יכול להיות שהתחבורה הציבורית עם כל הדיבורים המאוד-מאוד יפים – ושוב אני מאוד תומכת בהם, מאוד שמחה עליהם, זה רק מבורך – משום מה דווקא משם יוצאים בסוף הכספים.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין את זה.

סתיו שפיר: שאלה נוספת היא לגבי התקציב של 1 חלקי 12, שהיה כמעט כל השנה האחרונה.

סתיו שפיר: גם שם מעיון בדוחות שיצאו מהחשכ"לית ראיתי שהתוספות שקיבלתם היו בעיקר לפיתוח כבישים.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין מה מהתקציב הזה עבר לתחבורה ציבורית?

סתיו שפיר: מה הנתח מהתקציב שעבר לתחבורה ציבורית?

סתיו שפיר: לא קיבלתי עדיין את כל הדוחות, צריך לציין, כי הם לא פורסמו.

סתיו שפיר: אנחנו תמיד מחכים להם.

סתיו שפיר: לצערי הם תמיד מתעכבים.

סתיו שפיר: גם שם, מה היה התעדוף בשנה האחרונה שהיתה שנה של אין תקציב?

סתיו שפיר: מה היה התעדוף שערכתם?

סתיו שפיר: לפי מה העדפתם לקבל כספים?

סתיו שפיר: דבר אחרון בנוגע לסבסוד התחבורה - - -

משה גפני: מי משיב על זה, אודי?

משה גפני: אתה משיב?

<אודי אדירי: אני אשיב.

משה גפני: אני במתח עכשיו.

סתיו שפיר: בנוגע לסבסוד של תחבורה ציבורית – לצערי בחוברת הזאת לא מפורסמות התקנות של תחבורה ציבורית לפי אשכולות.

סתיו שפיר: אני חושבת שראוי להכניס לחוברת כזאת את התקנות האלה, כדי שנוכל לקרוא.

משה גפני: את מה?

סתיו שפיר: סבסוד תחבורה ציבורית שמחולק לפי אשכולות ברחבי הארץ.

סתיו שפיר: מעניין אותי איך אתם עושים את החלוקה התקציבית הזאת.

סתיו שפיר: האם זה לפי מספר תושבים או לפי מספר משתמשים בתחבורה הציבורית?

סתיו שפיר: אני אקרא למשל, אשכול השרון זה 52 מיליון, אשכול יוקנעם זה 22 מיליון, בני ברק זה 11 מיליון - - -

משה גפני: מאיפה את קוראת?

סתיו שפיר: מהתקנות שהוצאנו.

סתיו שפיר: שוב, זה היה יכול להיות בתוך הספר.

סתיו שפיר: אשכול הגליל רק 2.45 מיליון.

סתיו שפיר: לא כל-כך ברור לי.

סתיו שפיר: אשכול שומרון 33.3 מיליון שקלים.

משה גפני: הם יסבירו.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין את החלוקה, לפי מה היא מתבצעת.

סתיו שפיר: וגם כאן, האם נערכת בדיקת יעילות?

סתיו שפיר: האם בודקים אחורה?

סתיו שפיר: האם הסבסוד עזר?

סתיו שפיר: האם הוא מועיל?

סתיו שפיר: האם יש מקומות שבהם צריך להכניס יותר סבסוד?

סתיו שפיר: הייתי חושבת למשל ביישובי הערבה, שהם כל-כך מנותקים וכל-כך קשה לנוע שם, שיוכנס אקסטרה סבסוד, כדי שאנשים יוכלו להשתמש יותר בתחבורה ציבורית ולא לתפוס טרמפים שעלולים גם לסכן את ביטחונם.

סתיו שפיר: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, ואחריו – חבר הכנסת חאג' יחיא.

משה גפני: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': בפתח הדברים אני רוצה להתחבר לדבריה של חברת הכנסת תמר זנדברג, שישבה כאן לידי קודם, בסוגיה של תחבורה ציבורית בשבת, ולשאול איך יכול להיות שבמשמרתו של השר הנוכחי הוספו אלפי נסיעות בשבת, שבניגוד לתקנות מגיעות לתחנת היעד ביום שישי אחרי הזמן שנקוב בתקנות או יוצאות במוצאי שבת לפני צאת השבת.

משה גפני: אני רוצה תשובה.

בצלאל סמוטריץ': רק אני אסיים את השאלה.

בצלאל סמוטריץ': שלחתי בעניין הזה כבר לפני חודשיים מכתב לשר התחבורה עם פירוט כל הקווים ולוחות-הזמנים שלהם.

בצלאל סמוטריץ': לקחתי את התקנות וראיתי באיזה שעה הקו הזה אמור לצאת או אמור לסיים ואת לוח-הזמנים שהחברה מפרסמת, לא שלחתי בלשים לבדוק את זה.

בצלאל סמוטריץ': יש פה אלפי נסיעות שכרוכות בחילול שבת, לא במקומות שיש היתרים היסטוריים של סטטוס קוו וכו', שזה לא מקודש כידוע.

בצלאל סמוטריץ': זאת שאלה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': שאלה שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא זוכר בדיוק לפני כמה שנים הבטיח השר להשוות את ההנחות שניתנות בתחבורה הציבורית למקבלי הבטחת הכנסה, שעומדות היום על 33%, להנחות שניתנות לסטודנטים, שזה 50%.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שהיתה גם התחייבות פומבית שלו בעניין.

בצלאל סמוטריץ': איפה הדבר הזה עומד?

בצלאל סמוטריץ': האם זה נכלל?

בצלאל סמוטריץ': שמענו פה קודם שיש רפורמה חדשה בתעריפים.

בצלאל סמוטריץ': האם זה נכלל או לא נכלל?

בצלאל סמוטריץ': שמעתי קודם בחצי משפט.

בצלאל סמוטריץ': איפה מבחינת מדיניות השר עומדות הקמת אותן ארבע רשויות תחבורה מטרופוליניות בהמשך להחלטת הממשלה מ-2007 ולדוח מבקר המדינה שדיבר על זה?

בצלאל סמוטריץ': הוקמה הרשות הארצית.

בצלאל סמוטריץ': מה קורה עם אותן רשויות מטרופוליניות?

בצלאל סמוטריץ': איפה עומד הפרויקט הגדול והחשוב של שדה תעופה משלים בצפון?

בצלאל סמוטריץ': האם נבחנות חלופות?

בצלאל סמוטריץ': האם המשרד מקדם או לא מקדם?

בצלאל סמוטריץ': האם יש תקציב תכנון או אין תקציב תכנון?

בצלאל סמוטריץ': מה העמדה המקצועית ואיפה זה עומד?

בצלאל סמוטריץ': שאלת כבישים ביהודה ושומרון – אני רוצה לתת פה כמה נתונים:

בצלאל סמוטריץ': ב-20 השנים האחרונות האוכלוסייה היהודית ביהודה ושומרון גדלה ב-300%, ברוך השם כן ירבו, האוכלוסייה הערבית גדלה ב-180%.

בצלאל סמוטריץ': העלייה בנסועה עלתה ב-15 השנים האחרונות ב-172%, העלייה במספר כלי הרכב גם כן עלה ב-172%.

בצלאל סמוטריץ': אם מכפילים הכול, אנחנו מדברים עכשיו על גידול של 800% אל מול 0% גידול בהרחבת כבישים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע אם אתם מכירים, היה ריבוד של כביש 60 לפני כמה שנים, אבל שום כביש חדש, שום הרחבה, שום תוספת מסלולים, בשונה מאוד מהמגמה הכללית, המבורכת והחיובית שקיימת היום בכל אזורי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': זה כמובן עולה בחיי אדם.

בצלאל סמוטריץ': כמי שחי שם ונוסע שם ורואה, נפח התחבורה לא מתחיל להתקרב ולהתאים לכבישים, לא במספרים מוחלטים וגם לא באופן יחסי למה שמקובל בתוך מדינת ישראל ולמה שמקובל במדינות אחרות בעולם.

בצלאל סמוטריץ': שאלה אחרונה זה איפה עומדת הפרדת הנסיעה בתחבורה הציבורית ביהודה ושומרון, גם סוגיה שאתם מכירים ועסוקים בה הרבה מאוד, בעיקר בשומרון, בין הישראלים לפלסטינים.

בצלאל סמוטריץ': שוב היא מקבלת משנה תוקף על רקע אירועי השבועות האחרונים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש תשובות לכל מה שעולה כאן.

משה גפני: חבר הכנסת חאג' יחיא, ואחריו – חבר הכנסת חמד עמאר.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אני נאלץ לצאת לישיבת נשיאות, אז את התשובות אני אקרא בפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

משה גפני: בבקשה, חאג יחיא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, היום לקח לנו להגיע מטייבה עד למחלף איל, שזה פחות מ-10 ק"מ – שעה ורבע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מתחיל בזה, ואני לא רוצה לדבר על כביש 6 שהיה פקוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה ריטואל קבוע ויומיומי, זה לא רק היום, זה בבוקר וגם בשעות אחר-הצהרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקטע היחיד בכביש 444 שלא הורחב ולא נסלל זה הקטע של פחות מ-2 ק"מ, שזה מול טייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרבה שנים שכל התושבים בהפגנות וחברי כנסת וראשי רשויות, זה התחיל בהיותי ראש רשות, ב-2006, וקיבלתי פרוטוקול שבתוך שנה הקטע הזה יהיה גמור, ומאז עברו עוד תשע שנים, ועד היום עוד לא התחילו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי עם אנשים במשרד, מדברים על זה שהפרויקט הוא גדול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שאת הפרויקט הגדול הזה אפשר לעשות בשלבים, כי יש דרכי שירות לכביש הזה, ודרכי השירות אפשר לעשות בשלב ב' ואת הכביש עצמו לסלול, כדי שאנשים יתחילו לחיות חיים נורמליים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שיוצא מהבית שלו אחרי 05:30 בבוקר, ההפרש בנסיעה שלו יהיה לפחות חצי שעה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הגיע הזמן לעשות את הכביש הזה, וזה אפילו מאוחר מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכביש 6 יש מחלף אחד שמתוכנן, ורק המחלף הזה, דרומית לטייבה – רק המחלף הזה לא בוצע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תבדקו בתוכניות ותבדקו בחוק, יש שם מחלף אחד, היחיד שלא בוצע, זה בין אייל לניצני עוז.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך להקל על התושבים באזור שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בקשר לתחבורה הציבורית, ובמיוחד ביישובים הערביים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מדבר על נקודה שהיא מאוד חשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר להגיד: אנחנו מסבסדים קווי אוטובוס ביישובים הערביים, אבל לקווי האוטובוס האלה אין כבישים מתאימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם המשרד לא ייכנס לעובי הקורה ויעזור בתשתיות גם בתוך היישובים, כי היישובים כולם בסולם סוציו-אקונומי 3 ומטה, הם לא יכולים גם לסלול את הכבישים, ואם לא יעזרו שם בסלילת כבישים פנימיים, גם התחבורה הציבורית תהיה רק כותרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש תחבורה ציבורית של רכבות – אני אביא לדוגמה את כל היישובים הערביים באזור המרכז, אתחיל מכפר קאסם, אפילו מגידו – באזור הזה, איפה קווי הרכבת ואיך אפשר להגיע אליהם ומה הכבישים שיכולים להוביל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של התחבורה הציבורית נשאר אצלנו במגזר הערבי ככותרת שלא מבצעים בה כלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה אם יש לכם תוכניות אפילו תוכנית חומש, כדי שהתחבורה הציבורית תגיע גם אלינו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התדירות – יש מקומות שנכנסו אוטובוסים ליישובים, אבל התדירות נמוכה מאוד וכמעט ולא משתמשים בהם, כי אני לא יכול להתאים את כל התוכניות שלי רק לשעה שהאוטובוס מגיע, שלוש או ארבע פעמים ביום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא כל-כך עוזר לי, ואני משתמש בתחבורה אחרת וזה הרבה עלויות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת חמד עמאר, ואחריו, אחרון הדוברים מבין חברי הכנסת – חבר הכנסת מוזס.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני אתחיל בדברים החיוביים של העבודה בתוך היישובים הדרוזיים.

חמד עמאר: יש עבודה של כבישי טבעת, יש הרחבה והכנה לתחבורה ציבורית, ואני רואה את זה.

חמד עמאר: הבעיה כאן, ואני פונה למנכ"ל, בהחזקת הכבישים אחרי זה.

חמד עמאר: אתם מכירים את הבעיה של התקציבים במגזר הדרוזי, שאין כמעט תקציבים, ולהחזיק את אותם כבישים שאנחנו משקיעים עליהם מיליונים היום זה לא יעלה הרבה כסף, לכן אני מבקש להוסיף תקציב לתחזוקה של הכבישים האלה.

חמד עמאר: הדבר השני, כבישים שאתם החלטתם עליהם, חוצי יישובים דרוזיים, כמו כביש חוצה מע'אר, כמו כביש חוצה דליה-עוספיה.

חמד עמאר: העברתם אותם ממע"צ, החברה הלאומית, אני לא יודע איך היא נקראת היום - -

<קרן טרנר: נתיבי ישראל.

חמד עמאר: - - לאותם יישובים כמו דליה ועוספיה ומע'אר, כשבקושי יש להם כסף לפנות את הזבל, בקושי יש להם כסף לשלם משכורות.

חמד עמאר: אתם מעבירים כביש כמו חוצה עוספיה-דליה, והיום הרבה אנשים מחיפה עוברים דרך עוספיה ודליה כדי להגיע לכביש 6 – אתם מעבירים את הכביש הזה לאותם יישובים חלשים שאין להם תקציבים, עם גירעונות של עשרות מיליוני שקלים, ואנחנו נותנים להם גם לסחוב את הגירעון הזה של הכבישים האלה.

חמד עמאר: רק תיקח את הכביש כשאתה יוצא מדליה לכיוון צומת אליקים, כשעוברים עליו אלפי רכבים היום בשביל להגיע 6, מכל המגזרים, לא רק מהמגזר הדרוזי, גם מחיפה מגיעים משם כדי להגיע לכביש 6, אפילו אין תאורה שם.

חמד עמאר: לא הורחב הכביש עשרות שנים.

חמד עמאר: הנקודה השלישית שאני רוצה להעלות, והעליתי אותה עכשיו בפני השר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הנושא של המבחנים.

חמד עמאר: אני לא מבין, האוצר מחפש כל שקל ואומרים "אין כסף".

חמד עמאר: בנושא של המבחנים המדינה מרוויחה 56 מיליון שקל.

חמד עמאר: למה היא רוצה להפריט דבר שאני מרוויח ממנו?

חמד עמאר: אני שומע שהשר אומר:

חמד עמאר: אנחנו צריכים 200 בוחנים.

חמד עמאר: הייתי בישיבה רק לפני שבוע, דובר על 149 בוחנים, שיש תקן בשבילם, והאוצר לא מוכן לתת את התקנים האלה.

חמד עמאר: היום יש רק 127 בוחנים.

חמד עמאר: המדינה יכולה להחזיק משהו שמרוויח, מכניס כסף.

חמד עמאר: ומה התברר עוד באותה ישיבה?

חמד עמאר: – אלה נתונים שקיבלנו ממשרד התחבורה – שהמורים מגישים את התלמידים לא מוכנים, כי אחוז התלמידים שעוברים הוא 13% בצפון.

חמד עמאר: תאר לך שמכל 100 תלמידים שניגשים למבחן 13% עוברים.

חמד עמאר: מי אשם כאן?

חמד עמאר: האם בגלל חוסר בוחנים או למהר ולהרוויח עוד כסף – דנו בזה ושיניתי את החוק – להעמיד את האוטו לאותו תלמיד?

חמד עמאר: הנקודה החשובה היא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: אני לא מבין למה מורידים את התקציב שלה.

חמד עמאר: הרי אין ירידה בשיעור תאונות הדרכים.

חמד עמאר: מה העלייה בשיעור תאונות הדרכים?

חמד עמאר: יש כמעט 30%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו סופרים רק את המתים.

חמד עמאר: 30% עלייה.

<עוזי יצחקי: לא 30%, 10% עלייה.

חמד עמאר: 10% עלייה, כל אחד שווה מיליונים.

חמד עמאר: 10% עלייה.

חמד עמאר: מ-2013 ל-2015 כמה ירד התקציב?

חמד עמאר: 38 מיליון שקל.

חמד עמאר: למה אנחנו מורידים?

חמד עמאר: אומרים שאנחנו רוצים שוועדת הכספים תלחץ על הממשלה להוסיף את התקציב.

חמד עמאר: הרי מי שמכין את התקציב הזה זה האוצר ומשרד התחבורה.

חמד עמאר: משרד התחבורה יכול להחליט שהוא רוצה להעביר לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והוא יכול להחליט שהוא לא מעביר לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: המדינה החליטה ב-2008 להקצות 550 מיליון שקל, אדוני היושב-ראש, וזה התקציב שהיה.

חמד עמאר: ב-2015-2016 – 112 מיליון שקל, כשאנחנו רואים רק עלייה בכמות תאונות הדרכים.

חמד עמאר: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מוזס.

משה גפני: עוזי, תצטרך להשיב על זה, תצטרך להגיד האם משרד התחבורה החליט כך או שאתם החלטתם כך.

<עוזי יצחקי: על הרשות אני אענה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, תודה, משרד התחבורה וכן אלה שאני מכיר ממבצע מירון.

משה גפני: אל תתחיל להגיד עכשיו את כל השמות.

<קריאה: מירון זה משהו טוב.

מנחם אליעזר מוזס: נכון, יש הרבה דברים טובים, רואים בכל רחבי הארץ - -

משה גפני: רק את יושב-ראש הוועד במירון תסלקו משם.

מנחם אליעזר מוזס: - - את הפיתוח, את הכבישים.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, אם כבר דיברנו על מירון, צריך לקבל הסבר איך בל"ג בעומר היה מוצלח בצורה יוצאת מן הכלל – אני משבח אתכם, עשיתם עבודה נפלאה, הקמתם שם חפ"ק, הכול היה בצורה יוצאת מן הכלל – כאשר בשאר ימות השנה כשצריך לנסוע מירושלים למירון, לצפת, זה לוקח ארבע, חמש ואפילו שש שעות?

מנחם אליעזר מוזס: אני כבר עייף מלקבל כל-כך הרבה תלונות.

מנחם אליעזר מוזס: אני אעביר לכם את כל התיק – מעל 100 תלונות – רק מהחודשיים האחרונים.

מנחם אליעזר מוזס: זה נורא ואיום.

מנחם אליעזר מוזס: האוטובוס לא מגיע.

מנחם אליעזר מוזס: הוא צריך לבוא ב-03:00, הוא מגיע ב-04:45, ואז הוא מלא נוסעים, הוא לוקח עד למירון עשרה נוסעים נוספים ואפילו עוצר עוד בדרך.

מנחם אליעזר מוזס: ממש בוקה ומבולקה, ועד שהוא מגיע למירון, אני לא צריך לומר לכם מה זה.

מנחם אליעזר מוזס: אני יכול להביא לכם דיווח מפורט אם אני אדע שמישהו יטפל בזה.

מנחם אליעזר מוזס: אם אני כבר מדבר על אוטובוסים מלאים, אדוני היושב-ראש, אתה מודע לזה שיש איזה פקודה מנדטורית, למשל אם האוטובוס מלא ברחוב חזון איש בבני ברק לכיוון ירושלים, או כאן בירושלים, בהר החוצבים, בתחנה הראשונה התמלא האוטובוס, הוא לא פונה ונוסע דרך בגין ומגיע מהר לשפלה, הוא לא יוצא מיד מבני-ברק לירושלים, הוא צריך לעבור עם כל הנוסעים את כל המסלול, זה גם מעמיס על הכבישים - - -

משה גפני: גם מעצבן את הנוסעים שמחכים בתחנות.

מנחם אליעזר מוזס: מסתכלים כולם איך האוטובוס עובר.

מנחם אליעזר מוזס: הוא מלא.

מנחם אליעזר מוזס: כשבא האוטובוס השני כנ"ל, מלא בנוסעים.

מנחם אליעזר מוזס: אתם מכירים את התקנה המנדטורית הזאת?

מנחם אליעזר מוזס: הגיע הזמן.

משה גפני: אם אתם לא מכירים - - -

מנחם אליעזר מוזס: אני אביא לכם את זה.

<מאיר חן: יש לך נוסעים שצריכים לעלות בדרך.

מנחם אליעזר מוזס: קיבלתי תשובה שזה הפיקוח אומר, כך זה צריך להיות.

משה גפני: זה לא צריך להיות כך.

מנחם אליעזר מוזס: זה לא צריך להיות, וזאת לא תשובה.

משה גפני: הלאה.

מנחם אליעזר מוזס: סעיף 3.

מנחם אליעזר מוזס: התחנות להגנה מפני שמש וגשם, על-פי רוב בקווי אגד ודן צריכים לפעמים לתקן ולסדר, לראות מה קורה לפני החורף, אבל בחברות החדשות שזכו בזיכיון, כמו קו 422 מירושלים לבני ברק, כל תחנות היציאה, מהתחנה הראשונה ועד רמות, אין שום סככה, לא לגשם ולא לשמש ואפילו לא ספסל.

מנחם אליעזר מוזס: אם בתחנה אחת יש ספסל, כי היה שם קודם ספסל של עיריית ירושלים.

מנחם אליעזר מוזס: נאמר לי שבהסכם הזיכיון שלהם לא הופיע הנושא שהם צריכים לספק גם תחנות.

מנחם אליעזר מוזס: אתם תאשרו לי אם זה נכון או לא, תבדקו את זה.

מנחם אליעזר מוזס: אם אין תחנות, גם אין פריסת שלטים אלקטרוניים למסירת מידע בזמן אמת, האם בא אוטו או לא, ועל-פי זה, אדוני היושב-ראש, אפשר אחר-כך לברר ולראות האם התפלח לנו אוטו ולא עצר בכלל או לא הגיע בכלל, כתוצאה מכך אין לנו על זה ביקורת.

מנחם אליעזר מוזס: קיבלתי כאן תשובה מהשר – הוא לא נמצא – לפני שנה וחצי, לפתוח בכביש גהה את הדרך לבית היולדות "מעייני הישועה".

משה גפני: בית חולים.

משה גפני: זה מזמן לא בית יולדות.

מנחם אליעזר מוזס: אבל המצב היום מבחינת לידות, שהרבה לידות באמבולנס, הם צריכים לעמוד ברחוב השומר - - -

משה גפני: מה לידות?

מנחם אליעזר מוזס: ברחוב השומר עומדים ועומדים, עמוס מאוד.

מנחם אליעזר מוזס: היתה הצעה, שיפתחו שם דרך, ליד לובינסקי, ישר מכביש גהה, כביש חירום לאמבולנסים.

מנחם אליעזר מוזס: הובטח אז, לפני שנה וחצי שזה קורה או-טו-טו.

מנחם אליעזר מוזס: האם מישהו יכול לומר לי מה קורה עם הסיפור הזה בשעת חירום לבית חולים מעייני הישועה?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: בבקשה.

<נעמי מורביה: אני רוצה להעלות נקודה כואבת.

<נעמי מורביה: לפני כעשר שנים, כשהוחלט לאחד את סוגי הרכבים, סוגי הרישיונות יחד עם התקן האירופי, התברר שיש בעיה.

<נעמי מורביה: ההבדל בין רישיון ב' לרישיון ג' זה 3.5 טון, זה אומר שכל רכבי הנכים שמשקלם הוא בערך 4 טון, 3.9, נדרשים לרישיון ג'.

<נעמי מורביה: לא רק שהם נדרשים לרישיון ג', שזה דבר שאי-אפשר אפילו להתחיל לתאר, מכיוון שאין משאיות שניתן ללמד אותנו נהיגה עליהן, זה לא הגיוני, אין כיסא גלגלים שיכול לעלות על המשאית הזאת כדי שאוכל ללמוד נהיגה, יש לנו גם בעיה עם הטסטים ועם הביטוחים.

<נעמי מורביה: אנחנו משלמים הון, כיוון שזה נחשב משאית, אבל בפועל הרכבים שלנו יותר כרכבים פרטיים, מה שנקרא "פרייבט".

<נעמי מורביה: כשמאיר שטרית היה שר התחבורה הוא החריג את רכבי הנכים מהצורך ברישיון ג', השאיר אותנו על רישיון ב', גם בנושא של הביטוח והטסטים.

<נעמי מורביה: החל מינואר השנה קם מישהו, לא הצלחנו לברר מי, והחליט שלא.

<נעמי מורביה: ממש נוצרה לנו בעיה.

<נעמי מורביה: נפגשנו עם מנכ"ל - - -

משה גפני: אין צורך.

משה גפני: אל תאריכי בזה.

משה גפני: אני רוצה תשובה למה ב-1 בינואר השנה זה הפך להיות חזרה רישיון ג'.

<נסים מורביה: לא רישיון ג', אלא היינו אמורים להיות מוחרגים, במקום משאית שיהיה רכב נכים ולא משאית.

משה גפני: בסדר.

<דורון יהודה: אני רוצה לתקן משהו.

משה גפני: בבקשה.

<דורון יהודה: ישבתי עם עוזי יצחקי, והוא עשה עבודה יפה, ואכן זה היה 3.5 והוא העלה ל-4.

<דורון יהודה: עד 4 זה ייחשב ב', מעל 4 זה ייחשב ג'.

<דורון יהודה: אני בא כרגע ומבקש שהוא יתקן את זה, היות והגדרנו יחד אתו לייבא רכבים לנכים עד 5,000 סמ"ק, עד 5,000 סמ"ק אפשר לייבא רכבי נכים בייבוא אישי, אמרתי שהוא יעלה את זה ל-5,000 כי יש נכים שיש להם 4,300, 4,400.

<דורון יהודה: באירופה, כאשר אני משכיר רכב ובארצות-הברית, אני בא עם רישיון ב', לוקח אוטו, פורד אקונוליין, שמשקלו 4,400 או 4,500 ואני נוסע ברישיון ב'.

<דורון יהודה: מדוע פה אני צריך רישיון ג'?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

<דורון יהודה: זה דבר אחד.

<דורון יהודה: רק רגע, יש לי עוד בעיה.

משה גפני: אם אפשר בקצרה.

משה גפני: בבקשה.

<דורון יהודה: אנחנו היום נוסעים עם מכוניות שלא מתאימות לנכים לנסיעה, אנחנו נוסעים במכוניות מסחריות, ולא ב-M1 או ב-M2, אנחנו נוסעים עם מכונית שכל נסיעה בכביש אתה מרגיש את הדפיקות בעמוד השדרה ואתה גורם לעצמך נזק.

<דורון יהודה: אני רוצה שמשרד התחבורה יגדיר לנכים סוג מכונית שזה מעין פרייבט – אפילו שזה מסחרי זה פרייבט – כדי שהגב שלנו לא יישבר.

משה גפני: מה צריך משרד התחבורה לעשות?

<דורון יהודה: לעשות תיקון תקנה.

<דורון יהודה: כמו שעשה על M2 שיעשה תקנה גם לזה, שלא נקבל רכב מסחרי, אלא פרייבט.

משה גפני: תודה רבה.

<נסים מורביה: אני כנכה לא צריך לשלם כמשאית.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רבותי, אני מבקש תשובות מכולם ואנחנו נתחיל במנכ"ל, אבל אני רוצה להגיד משפט לפני זה.

משה גפני: אם הייתם משרד לא מוצלח, היינו אומרים: מה לעשות, היינו מגחכים לעצמנו ואומרים: בלאו הכי נתלונן ולא יצא שום דבר.

משה גפני: אתם משרד שעובד בצורה רצינית.

משה גפני: זאת עובדה, אמרו את זה כולם, חברי הוועדה, ואומרים את זה האזרחים, השאלה איפה אתם שמים את ההדגשים.

משה גפני: בפרויקטים הגדולים, נאמר פה קודם וזה נכון, כולנו רואים את זה, וזה באמת ראוי לכל שבח, אמרתי את זה בתחילת הדיון, דווקא בנושאים הללו שהם הנושאים הפחות משמעותיים, בנושא של התחבורה הציבורית, אמרתי ואני חוזר ואומר: יש הרגשה שהנושא הזה הוא נושא שאתם מטפלים בו, אבל נדחק לשולי העניין.

משה גפני: זו דוגמה אחת מני רבות.

משה גפני: אני מצטער שאני מביא את הדוגמה זאת, אבל יש לי עוד כמה דוגמאות.

משה גפני: אני משבח את משרד התחבורה גם בנושא של התחבורה הציבורית, אני רוצה להיות הגון, גם בפריסת רשת של קווים, להנגיש אותם לכל מיני מקומות, במיוחד אם אנחנו מדברים על פריפריה, אם אנחנו מדברים על יישובים שיש קשר ביניהם, אנחנו נמצאים באופן קבוע, נמצאים ביום שישי ובמוצאי שבת וכשיש איזה אירוע - - -

רחל עזריה: בהקשר הזה גם החיילים ביום ראשון זה אותו דבר.

רחל עזריה: חיילים ביום ראשון, חיילים ביום שישי, היינו מקדימים ויוצאים במוצאי שבת כי לא היינו מגיעים בזמן ביום ראשון.

משה גפני: לא הגדרתי.

משה גפני: אשתי יודעת שאני מקבל טלפונים בשעות האלה, אלה הטלפונים של אנשים שעומדים בתחנות.

משה גפני: לא יכול להיות שמשרד התחבורה יעמוד מנגד, פשוט לא יכול להיות.

משה גפני: תטפלו בעניין הזה, תגידו: אנחנו מרימים ידיים.

משה גפני: אין כל-כך הרבה אוטובוסים כדי להסיע בנקודת זמן מוגדרת כמו ביום ראשון בבוקר, אין לנו מספיק אוטובוסים.

משה גפני: תגידו, אני אדע לענות תשובות לאנשים וכמוני ידעו אחרים לענות תשובות.

משה גפני: לא קיימתם עד היום דיון אחד רציני למה זה קורה.

משה גפני: אולי באמת יש זכיינים שאינם יכולים להשתתף בקווים שבהם צריך הרבה אוטובוסים.

משה גפני: צריך לקיים על העניין הזה דיון.

משה גפני: אני מאוד מבקש שתעשו את הדיון הזה, תקבלו החלטה, תתנו לנו תשובה.

משה גפני: אין אפשרות, אנחנו יודעים לחיות עם מה שיש, אבל שנדע שאין אפשרות לפתור את זה.

משה גפני: אני מעריך שאפשר.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, בבקשה, ואני אבקש מכולם להשיב.

<עוזי יצחקי: ישיב כל אחד בתחומו, אבל קודם כול אני אפתח ואציין לעניין התחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: התחבורה הציבורית במשרד התחבורה – אני באמת רוצה לציין גם את האוצר בעניין הזה, ואני בדרך כלל לא עושה את זה, אבל יש פה שותפות אמיתית.

<עוזי יצחקי: התחבורה הציבורית קיבלה בשנתיים האחרונות את הפוקוס, את המיקוד, זה בראש סדר העדיפות של משרד התחבורה, אנחנו רואים את זה בתקציבים, אנחנו רואים את זה בתשומת הלב, סגרנו את מינהל היבשה שהתחבורה הציבורית היתה בו איזה אגף והבאנו את מאיר, הקמנו רשות ארצית לתחבורה ציבורית, 120 עובדים שקמים בבוקר וכל התפקיד שלהם זה לחשוב איך לשפר את התחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: העניין הזה גם מצטרף לתשתיות של התחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: תפרט עוד מעט קרן ואתם גם תראו את זה בנתונים, כפי שהם באים לידי ביטוי גם בהצעת התקציב ל-2016, הרבה מאוד פיתוח של תשתיות לטובת תחבורה ציבורית, גם רכבות קלות, גם רכבת ישראל, גם הרבה מאוד נת"צים, נתיבים מהירים – הרבה מאוד פרויקטים שהם לטובת התחבורה הציבורית, ואנחנו רואים את השיפור.

<עוזי יצחקי: נכון שיש עוד הרבה מה לעשות.

<עוזי יצחקי: העלו פה נקודות שהן נקודות בהחלט לשיפור.

<עוזי יצחקי: שנים מדינת ישראל היתה מאוד מפגרת בתחבורה הציבורית, לא השקיעו, אתם יודעים, כבוד חברי הכנסת, את זה יותר טוב אפילו ממני, לא השקיעו בתחבורה ציבורית, השקיעו בדברים אחרים.

<עוזי יצחקי: אתם יודעים מה, גם בדברים אחרים פחות השקיעו.

<עוזי יצחקי: ההשקעה עכשיו היא לטובת תחבורה ציבורית.

<עוזי יצחקי: אנחנו רואים שיפור אדיר, קודם כול באמת בתשתיות.

<עוזי יצחקי: אנחנו רואים את הרכבת הקלה בירושלים, כ-150,000 איש ביום, אנחנו רואים את המטרונית, 100,000 איש ביום, אנחנו רואים את החיבורים אליהם, אנחנו רואים את פרויקט השילוביות – פעם כשהיתה מגיעה רכבת, אופס, לפני כמה דקות האוטובוס נסע ריק, הוא לא חיכה לרכבת, היום יש תיאום, יש הכוונה, יש נתונים מתי מגיעה הרכבת, גם אם יש עיכובים מסוימים, אנחנו רואים אוטובוסים חדשים שמגיעים, וציין את זה כבוד השר בעניין שפתחנו את זה לתחרות ובמקום אוטובוס של 1.2 מיליון, מגיעים אוטובוסים ב-800,000 שקל, וזה אומר עוד חצי אוטובוס אפילו לטובת הציבור, לטובת קווים נוספים.

<עוזי יצחקי: אנחנו רואים את שיטות הכרטוס, את השילוט האלקטרוני שציינו פה.

<עוזי יצחקי: הרבה מאוד דברים, וזה לטובת התחבורה הציבורית.

משה גפני: אם אפשר להיות ספציפיים.

משה גפני: התשבחות למשרד התחבורה, כבר נתנו.

משה גפני: אל תחזור על זה, תדבר על התשובות לשאלות.

<עוזי יצחקי: בהחלט.

<עוזי יצחקי: אכן יש לנו ימים ויש פיקים מסוימים, זה באמת בימי שישי, מוצאי שבת, ימי ראשון, אירועים.

<עוזי יצחקי: באירוע של מירון נתנו מענה.

<עוזי יצחקי: אם יש איזה חתונה, חס וחלילה הלוויה, אנחנו נערכים.

משה גפני: מירון אנחנו משאירים לסוף.

משה גפני: בסוף נדבר על מירון.

<עוזי יצחקי: אם יש דברים ספציפיים שעלו לגבי עניין של תחבורה ציבורית, אנחנו נבדוק אותם, ניתן מענה.

<עוזי יצחקי: אנחנו יודעים שיש בקווים מסוימים לחצים במוצאי שבת - - -

משה גפני: אין מה לבדוק.

משה גפני: יש לכם פתרון או אין לכם פתרון?

משה גפני: אמרנו את זה כבר 20 שנה.

<עוזי יצחקי: יש לנו פתרונות, גם הוכחנו את זה.

<עוזי יצחקי: כבוד יושב-ראש הוועדה, הוכחנו בסוכות.

<עוזי יצחקי: כשידענו, נערכנו ונתנו תחבורה ציבורית גם כל הלילה כשהיה צריך.

<עוזי יצחקי: בהחלט נעשה את הדברים הללו.

<עוזי יצחקי: אני רוצה לעבור לדברים ספציפיים, אנחנו ניתן תשובות פרטניות.

<עוזי יצחקי: אני רוצה לעבור בבקשה לעניין התקציב, אודי וקרן.

<עוזי יצחקי: בבקשה לשאלות של חברת הכנסת שפיר ושל נוספים.

<קרן טרנר: תודה.

<קרן טרנר: קודם כול לגבי שיעור הכבישים ושיעור התחבורה הציבורית, מניתוח של הנתונים שלנו אנחנו רואים שהחל מ-2013 אנחנו משקיעים הרבה יותר בהרשאה להתחייב בפרויקטים של תחבורה ציבורית, זה תקציב פיתוח, המזומן עוד לא משקף את זה.

<קרן טרנר: רק ב-2015 - - -

משה גפני: אני רוצה להבין מה זה השקעה בתחבורה ציבורית.

משה גפני: לתחבורה ציבורית יש שני חלקים, יש תחבורה ציבורית עצמה: המחירים - -

<קרן טרנר: אני מדברת רק על תשתיות.

משה גפני: - - התדירות וכל מה שנלווה לעניין, ויש החלק השני שזה הנת"צ, זה התשתיות, כל הדברים האלה.

משה גפני: השאלות בעיקר נשאלו, בעיקר היתה שאלה על נת"צ - - -

רחל עזריה: שאלה אחת על הנת"צ, אבל כולם דיברו על התפעול בפועל.

<קרן טרנר: חברת הכנסת זנדברג.

משה גפני: השאלות בעיקר התמקדו בתחבורה הציבורית עצמה.

משה גפני: על התשתיות אין ויכוח, המשרד ראוי לכל שבח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא בכל מקום.

סתיו שפיר: גם לי היו שאלות על התשתיות, אדוני, אבל אני רוצה גם להבין, קרן, מה אומרת המילה "יותר", אם אפשר לתת לזה מספרים.

<קרן טרנר: אנחנו רואים לדוגמה כבר בתקציב 2015 שתקצבנו כמעט 20 מיליארד שקל הרשאות להתחייב, שזה אומר תחילת פרויקטים חדשים.

<קרן טרנר: משהו כמו 4.5 מיליארד הרשאות להתחייב בתחום הכבישים.

<קרן טרנר: אנחנו כן רואים - - -

משה גפני: אפשר בבקשה להתמקד בתחברה הציבורית?

<קרן טרנר: אני סמנ"כלית תשתיות, רק לגבי תשתיות.

<עוזי יצחקי: מאיר ידבר על התפעול וגם אודי.

סתיו שפיר: קרן, את יכולה בבקשה לחזור על המספרים, כי עצרו אותך?

<קרן טרנר: ב-2015 השקענו כמעט 20 מיליארד שקל בהרשאות להתחייב, שזה אומר הרשאות שנועדו לפרויקטים חדשים, אם זה רכבות קלות ואם זה תוכניות הפיתוח של רכבת ישראל, יש לנו תוכניות מאוד גדולות.

<קרן טרנר: כן עשינו את השיפטינג הזה, את המעבר מכבישים לתחבורה ציבורית - - -

סתיו שפיר: כמה הושקע בכבישים?

<קרן טרנר: הרשאות להתחייב זה 4.5 מיליארד.

<אודי אדירי: זה מתייחס מאוד לשאלה לגבי ועדת חריגים, כי בסוף מוועדת חריגים המזומן לפרויקטים קיימים יוצא לפי קצב ההוצאה לפועל.

<אודי אדירי: אין פה שיקול דעת, זה גם בדרך כלל לא מגיע לוועדת חריגים.

<אודי אדירי: מה שמגיע לוועדת חריגים זה החלטה על תקצוב חדש, על פרויקטים חדשים.

<אודי אדירי: הרשאה להתחייב זה היכולת לצאת ולהוציא תקציב לפרויקט חדש, ובהרשאה להתחייב בשנת 2015 יש יותר מ-19 מיליארד שקל לתחבורה ציבורית, שזה גם השלמה של הקו האדום, זה גם חשמול ברכבת ישראל, זה גם שורה של פרויקטים נוספים, החל מרכבל בחיפה, דרך נת"צים ודברים אחרים.

<אודי אדירי: זאת אומרת, ברמת הפרויקטים החדשים שהביאו לשיקול דעתה של ועדת חריגים, יותר מ-19 מיליארד שקל לתחבורה ציבורית - - -

סתיו שפיר: כמה יצא במזומן?

<אודי אדירי: המזומן מטבע הדברים הוא בהיקפים קטנים בגין הפרויקטים האלה.

<אודי אדירי: בתחבורה הדיליי הוא די גדול.

<אודי אדירי: צריך להבין את זה שבתחבורה משך ביצוע – זה מתייחס לשאלה שלך קודם – משך ביצוע של פרויקטים מאוד-מאוד משתנה.

<אודי אדירי: פרויקטים קטנים, אם זה בדרך כלל כבישים קטנים בתוך העיר, זה יכול להיות גם בשלוש שנים, אם זה כיכרות ופרויקטים בטיחותיים זה יכול להיות גם בשנה ושנתיים.

סתיו שפיר: פרויקטים של תחבורה ציבורית.

<אודי אדירי: ככל שאת מדברת על פרויקטים מורכבים יותר, בעיקר בתחבורה ציבורית, משך הביצוע הוא ארוך, הוא ארוך מאוד.

סתיו שפיר: מה זה "ארוך"?

<אודי אדירי: תלוי בפרויקט.

<אודי אדירי: סתיו, זה באמת תלוי בפרויקטים.

רחל עזריה: רכבת ירושלים - תל-אביב – ההחלטה היתה ב-2001.

סתיו שפיר: אני רוצה לראות את הדוח המפורט, שאני בטוחה שהוא קיים במשרד, שמראה פרויקט-פרויקט, ומראה כמה זמן לקח מרגע שהוחלט על ביצוע פרויקט ועד שהוא בוצע.

<קרן טרנר: יש לנו שלבים שונים - - -

סתיו שפיר: אודי, אני יודעת שאתה שותף לרצון להחיל יותר שקיפות, ואני באמת רוצה להבין למה דוחות כאלה לא מצורפים להצעת התקציב.

<אודי אדירי: קרן תסיים, ואז אני אתייחס להצעת התקציב, כי אני לא רוצה להפריע לה.

<קרן טרנר: אנחנו במשרד התחבורה כמובן - - -

רחל עזריה: אם נוכל באמת לקבל תשובות לכל השאלות, לתדירות - - -

משה גפני: אני אבקש.

<קרן טרנר: רק לסיים את נושא התשתיות, אנחנו כמובן עוקבים אחרי כל הפרויקטים שלנו, ויש לנו גאנטים לגבי כל הפרויקטים, יש שלבים בחיי פרויקט: יש בהתחלה תכנון ראשוני, אחרי זה תכנון מפורט.

<קרן טרנר: לגבי מיעוטים – אני עוברת לנושא המגזר הלוא יהודי - - -

<עוזי יצחקי: רק שאודי ישלים את התחבורה הציבורית, סובסידיה וכאלה.

<עוזי יצחקי: אודי.

סתיו שפיר: את הפרויקטים אני לא מצליחה להבין.

סתיו שפיר: אמרת לי עכשיו בדיוק מה שכתוב בהסברים להצעת התקציב שאינם הסברים.

סתיו שפיר: להגיד שיש לכם תחזיות, זה אחלה, אני ממש שמחה שיש לכם תחזיות, אני לא מבינה למה התחזיות האלה לא מגיעות לפה ואיפה המדדים.

סתיו שפיר: שוב, אין פה משהו שנוגע רק למשרד התחבורה.

סתיו שפיר: משרד התחבורה עובד, אנחנו רואים את העבודה שלכם, רואים שיש עבודה מצוינת.

סתיו שפיר: אני חושבת שבואו תהוו דוגמה - - -

<עוזי יצחקי: נעביר הכול, אין שום בעיה.

סתיו שפיר: על מה אתם מתבססים כשאתם מתכננים לתקצב פרויקט או לא לתקצב?

<קרן טרנר: יש לנו גאנטים, הם פשוט לא באים לידי ביטוי בהצעת התקציב המוצע.

סתיו שפיר: כשאתם מחליטים באמצע השנה להוריד תקצוב מפרויקט שתכננתם לתקצב, על מה זה מבוסס?

משה גפני: קרן, תמשיכי, אודי יצטרך לענות על השאלה הזאת.

משה גפני: מה שאת אומרת, ובצדק, את שואלת למה זה לא מפורט.

משה גפני: זה מה שאת אומרת.

סתיו שפיר: לא רק פירוט.

סתיו שפיר: אני יודעת שבעוד כמה חודשים הם יגיעו לפה ויבקשו ממך לאשר להם העברה תקציבית שתוריד אולי כסף מתחבורה ציבורית - - -

<אודי אדירי: לא.

<אודי אדירי: אני מקווה שלא.

<עוזי יצחקי: אודי, אל תתחייב.

סתיו שפיר: אני גם מקווה שלא תעשו את זה, אבל זה עלול לקרות.

<עוזי יצחקי: כל שנה בשנים האחרונות הגענו לפה.

משה גפני: שואלת חברת הכנסת סתיו שפיר, על מה מתבססות התחזיות.

<קרן טרנר: לגבי כל פרויקט ופרויקט יש תחזית הזמינות שלו, אנחנו לא עוצרים שום פרויקט של תחבורה ציבורית.

<קרן טרנר: לעתים קשה לנו יותר להתניע, כי מוסדות התכנון לא אישרו, כי מכרזים מסוימים התעכבו.

<קרן טרנר: בדרך כלל זה לא עצירת פרויקט, אלא עיכוב בלוחות הזמנים.

<קרן טרנר: הפרויקטים של הסעת ההמונים הם פרויקטים הרבה יותר מורכבים.

<קרן טרנר: אני מאוד מקווה שבשנים הקרובות תראו שאנחנו יותר ויותר משקיעים מהנתח שלנו לגבי תחבורה הציבורית.

<קרן טרנר: לגבי המגזר הלוא יהודי, אנחנו משקיעים - - -

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: בלונדון הקימו רכבת תחתית ב-1850.

סתיו שפיר: מה זה "מורכבים"?

<קרן טרנר: גם שם לוקח הרבה שנים להקים רכבת קלה, כי זה מורכב.

<קרן טרנר: זה מערכות במרכז העצבים של עיר, ואנחנו יכולים להראות לכל פרויקט שלנו גאנט, גאנט שכולל את לוחות-הזמנים של התכנון המוקדם והמפורט, הביצוע והמכרזים.

<קרן טרנר: היום רוחבית הגאנטים שיש אצלנו – גם פרויקטים עירוניים, מי שירצה לראות – זה 1,500 פרויקטים עירוניים בשנה.

<קרן טרנר: נכון להיום ספרי התקציב אינם כוללים את הגאנטים של כל הפרויקטים של כל המשרדים בכל הנושאים, אבל אנחנו נכונים להעביר לגבי כל פרויקט, לכל שאלה שתישאל.

<קרן טרנר: בשמחה נעביר חומר.

<קרן טרנר: אנחנו עוקבים אחרי זה כל השנה.

משה גפני: סתיו, את יכולה לשבת אתם.

<קרן טרנר: רק נסיים לגבי המגזר הלוא יהודי.

משה גפני: לגבי המגזר הלוא יהודי.

<קרן טרנר: אנחנו משקיעים מאות מיליונים.

<קרן טרנר: רק בשנת 2015 אנחנו עתידים לתקצב הרשאה להתחייב בהיקף של יותר מ-400 מיליון שקל, זה יותר ממה שאנחנו מתקציבים את כל המגזר היהודי בכבישים עירוניים.

<קרן טרנר: הרבה מזה, לפחות חצי - - -

משה גפני: כמה במגזר היהודי שאת אומרת שזה הרבה יותר?

<קרן טרנר: קצת פחות מ-400 אם אני משווה, למעט הפרויקטים במטרופולינים.

<קרן טרנר: אני לא מתייחסת למחלף - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל השנים לא הושקע שקל אחד.

משה גפני: נאמר בהתחלה שהפעם מושקע יותר במגזר הלוא יהודי.

משה גפני: לא מספיק, אבל מושקע יותר ממה שהיה אי-פעם בעבר.

משה גפני: בבקשה.

<קרן טרנר: לפחות חצי מהסכום הזה הולך לפרויקטים שמוכוונים לתחבורה ציבורית, כדי לאפשר כיסוי רחב יותר של התחבורה הציבורית, דרך חברות מנהלות שמבצעות פרויקטים ברשויות המקומיות.

<קרן טרנר: אנחנו גם עושים את הביצוע.

משה גפני: אומר חבר הכנסת חמד עמאר שאתם נותנים כסף לרשויות כאלה שאינן יכולות לבצע את זה מבחינה כלכלית.

<קרן טרנר: מה שחבר הכנסת עמאר אמר זה על העברת כבישים חוצים לרשויות, זה התחזוקה שלהם.

<קרן טרנר: לגבי כבישים חוצים, עשינו עבודה בכל רחבי המדינה לחלק את האחריות על כבישי מדינת ישראל.

<קרן טרנר: לדוגמה, חוצה מע'אר, היקף הצמתים, כניסות ויציאות, התנועה החוצה בחוצה מע'אר היא כ-7%, ולכן חברת נתיבי ישראל לא יכולה לתחזק שם, המאפיינים הם מאפיינים עירוניים, לכן זה הפך פרויקט עירוני.

משה גפני: לכן מה עשיתם?

חמד עמאר: מי יתחזק?

משה גפני: אני שואל, חמד.

משה גפני: לכן מה עשיתם?

משה גפני: נתיבי ישראל לא יכולים להיכנס, אז מה עשיתם?

<קרן טרנר: זה אחריות הרשות.

<עוזי יצחקי: העברנו את זה לאחריות המועצה המקומית.

משה גפני: הוא אומר שאין להם כסף לעשות את זה.

חמד עמאר: אין להם כסף במועצות המקומיות.

משה גפני: מה עשיתם עם זה?

חמד עמאר: מה עשיתם עם זה שאין להם כסף?

חמד עמאר: אתם יודעים כמה תאונות דרכים היו במע'אר עם הרוגים?

<קרן טרנר: כן.

חמד עמאר: יופי.

חמד עמאר: אז מה עשיתם?

<קרן טרנר: לאחריות חברת נתיבי ישראל לקחנו יותר מ-1,500 ק"מ כביש עם מאפיינים בין-עירוניים.

משה גפני: תשובה לא מספקת.

חמד עמאר: לא מעניין אותי.

חמד עמאר: זה לא תשובה.

משה גפני: תשובה לא מספקת.

משה גפני: קרן, תשובה לא מספקת.

<קרן טרנר: חוצה מע'אר הוא מבחינתנו כביש עירוני שלא שונה מכביש עירוני אחר.

<קריאות: - - -

משה גפני: אפשר להקשיב רגע ליושב-ראש הוועדה?

משה גפני: בכל אופן אני יושב-ראש הוועדה, כך אמרו לי.

משה גפני: הבקשה של חבר הכנסת חמד עמאר, שאני מצטרף אליה, שבמקום שבו אין אפשרות – הפירוש לקבל החלטה, שההחלטה הזאת לא תוכל להתבצע – שנתיבי ישראל כן יהיו בעניין, אפילו שזה פרויקטים יותר קטנים.

משה גפני: רשויות כאלה כמו שהוא העלה, כשהמציאות תהיה שזה יהיה רק על הנייר, בסופו של דבר זה ייקח הרבה מאוד זמן וזה גם לא יתבצע ברשויות חלשות, צריך לשנות ולהחריג אותן.

משה גפני: להעביר שם ולא לתת כסף לרשות המקומית.

<קרן טרנר: קודם כול, זה קרה ב-2012, וקבענו שבכל מקום שבו הרשות במעמד סוציו-אקונומי נמוך מארבע, מספיק שיש שם 50% ומעלה תנועה חוצה, אנחנו לא מעבירים, גם אם זה מאפיינים עירוניים.

משה גפני: ומה אתם עושים - - -

<קרן טרנר: בחוצה מע'אר הכביש הוא מאוד עירוני, ולא שונה מכבישים עירוניים אחרים של מע'אר, והבעיה היא בעיה רוחבית.

<אודי אדירי: אני רוצה להגיד משהו כאן להגנת משרד התחבורה בעניין הזה.

<אודי אדירי: הדבר הכי קל - - -

משה גפני: משרד התחבורה לא מותקף.

משה גפני: אנחנו דנים במשותף וצריך למצוא פתרון.

<אודי אדירי: משהו ברמה המקצועית.

משה גפני: בבקשה.

<אודי אדירי: הדבר הכי קל לקרן שיושבת כאן, גם לעוזי וגם לשר התחבורה, בכל פעם שמגיע ראש רשות ואומר: קחו את תקציבי הפיתוח של מדינת ישראל ושימו לי אותם ברשות, הדבר הכי קל זה להגיד כן.

<אודי אדירי: הדבר הכי קל זה לקחת את הכסף שמדינת ישראל משקיעה בתחבורה ציבורית ובתשתיות ולפתור את הבעיות של העיריות.

<אודי אדירי: ותאמינו לי שקרן מקבלת ביום עשרות פניות כאלה.

<אודי אדירי: זה נורא קל והמדרון נורא חלקלק לקחת את כל התחזוקה העירונית ולשים אותה - - -

משה גפני: הוא מבקש ההיפך.

<אודי אדירי: לא, הוא לא מבקש ההיפך.

משה גפני: מה ביקשת?

<אודי אדירי: תן לי רגע לסיים.

<אודי אדירי: בנתיבי ישראל זה אומר תקציב הפיתוח, הכבישים של מדינת ישראל.

<אודי אדירי: במשרד התחבורה - - -

משה גפני: אודי.

<אודי אדירי: תן לי רגע.

חמד עמאר: זה כביש שמחזיקה אותו המדינה מאז קום המדינה, מה פתאום החלטתם להעביר?

<אודי אדירי: רגע.

<אודי אדירי: רגע.

משה גפני: אודי, אני נותן לך לא רגע, אני נותן לך את כל הזמן שבעולם, אני רק מבקש שלא יהיה דו-שיח של חירשים.

<אודי אדירי: זה לא דו-שיח של חירשים.

<אודי אדירי: הוא לא אמר "תיקח את הכסף".

<אודי אדירי: הדיון הוא לא על גוף מבצע, הדיון אם יש לעירייה תקציב או אין לעירייה תקציב, בעיקר שהיום משרד התחבורה עושה מאמץ גדול להיכנס גם ליישובים חלשים, גם ליישובי מיעוטים, בתקצוב מאוד משמעותי.

<אודי אדירי: אמרה קרן – זה עבר כאן ליד האוזן – התקציב שהולך לפרויקטים עירוניים במשבר הוא כמו באוכלוסייה הכללית, וזה מהפכה, אז המאבק הוא מאבק מאוד גדול שהכסף הזה באמת ילך לעורקים ראשיים, לתחבורה ציבורית, ולא דרך תקציב משרד התחבורה לפתור בעיות שהן בעיות, אני לא אומר - - -

חמד עמאר: אני לא רוצה להיכנס לתקציב, כי אני מכיר את זה טוב מאוד.

חמד עמאר: אני יודע איך מעבירים משנה לשנה ואומרים שהתקציב גדל.

חמד עמאר: מעבירים משנה לשנה - - -

<אודי אדירי: לא.

<אודי אדירי: זה לא נכון.

חמד עמאר: אני יודע את זה.

חמד עמאר: אני יודע את זה טוב מאוד.

חמד עמאר: דיברתי באופן ספציפי על שני כבישים: דליה-עוספיה ומע'אר – למה העברתם אותם?

<אודי אדירי: היא הסבירה שהוא כביש עירוני במאפיינים שלו.

סתיו שפיר: אפשר תשובות לגבי הסבסוד בבקשה?

משה גפני: אפשר רגע?

משה גפני: קרן ואודי, שנייה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, הבנתי מה שאתם אומרים: אני מבקש התייחסות ספציפית, לא עכשיו.

משה גפני: אני מבקש בדיקה מחודשת לגבי שני הכבישים שהעלה חבר הכנסת - - -

<עוזי יצחקי: כביש אחד אני כבר מודיע שהוא חזר - - -

<קרן טרנר: עוספיה חזר, ובדליה אנחנו הולכים להשקיע משהו כמו 14-15 מיליון שקל בהסדרת הכביש, אבל זה כביש עירוני.

<קרן טרנר: בדליה הוא עירוני, כי זה המאפיינים שלו, ובעוספיה הצלחנו בוועדת חריגים כן להחזיר אותו לנתיבי ישראל.

חמד עמאר: אותו אוטו שמתחיל בעוספיה עובר דרך דליה וממשיך.

חמד עמאר: איך זה יכול להיות?

<קרן טרנר: עשינו בדיקות.

חמד עמאר: אותו רכב שיוצא מחיפה הוא חייב לעבור דרך עוספיה, לעבור דרך דליה ולהמשיך.

חמד עמאר: איך שם עירוני ושם לא עירוני?

<קרן טרנר: יש מאפיינים שונים.

משה גפני: את יותר גרועה מגפני.

משה גפני: .. אני מדבר.

משה גפני: יש בקשה של חבר הכנסת חמד עמאר, אני מצטרף לבקשה הזאת.

משה גפני: אני מבקש בדיקה מחודשת של הכבישים האלה.

משה גפני: אני רוצה תשובה מפורטת.

משה גפני: העלה חבר הכנסת חמד עמאר, כולנו הבנו את זה.

משה גפני: אני לא מכיר את הכביש, אני לא נוסע שם יומיום.

משה גפני: אני יודע איפה זה נמצא.

משה גפני: אני מבקש בדיקה מחודשת.

משה גפני: בכל אופן חמד עמאר הוא חבר כנסת מכובד.

משה גפני: זה נכון שכל השכל אצלכם - - -

<עוזי יצחקי: חס וחלילה.

משה גפני: כל פעם בשולי גלימת

משה גפני: כם אנחנו גם מחפשים קצת שכל.

משה גפני: ..

משה גפני: העלה חבר הכנסת חמד עמאר את הנושא הזה.

משה גפני: אני מבקש בדיקה מחודשת ותשובה מנומקת.

<עוזי יצחקי: ברור.

<עוזי יצחקי: מקבל.

משה גפני: נורא פשוט.

משה גפני: הלאה.

<אודי אדירי: אני רוצה להתייחס לכמה שאלות תקציביות שעלו כאן, גם מחברת הכנסת שפיר, גם מחברי כנסת אחרים.

משה גפני: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאנחנו מדברים על התחבורה הציבורית – גם המרחק של הרכבות וקווי רכבת מיישובים ערביים.

משה גפני: תיכף.

משה גפני: תיכף.

משה גפני: אני אבקש.

משה גפני: בבקשה.

<אודי אדירי: קודם כול, אני רוצה להתייחס לאותו תקציב שהוא באמת תקציב שמיועד לאוטובוסים.

<אודי אדירי: בתוך תקציב משרד התחבורה יש סעיף שנקרא "תמיכות בתחבורה הציבורית", דרך התוכנית התקציבית הזאת או תחום הפעולה התקציבי הזה מה שאנחנו מממנים זה את התמיכה בתעריפים, את אותן שאלות של תדירות, של אמצעים משלימים, של סככות, שלטים לנוסעים – דברים שנמצאים בעולם הרך של תחבורה ציבורית, כל אותם הדברים שהם באמת הדברים היותר רכים שמפעילים את השירות השוטף לתחבורה הציבורית, שאני חושב שבמידה רבה הוא היה פה לב הדיון.

<אודי אדירי: מאיר יתייחס ברמה המקצועית, אני רק מתייחס ברמה התקציבית.

<אודי אדירי: קודם כול, ברמה התקציבית, עושים מאמץ מאוד גדול, גם משרד התחבורה וגם משרד האוצר, לתת לדבר הזה עדיפות.

<אודי אדירי: בהצעת התקציב 2016 התקציב שמיועד לתמיכות תחבורה הציבורית, שזה כל אותם דברים שדיברתי עליהם עד עכשיו, הוא 5,159 מיליארד שקלים.

<אודי אדירי: לשם השוואה התקציב הזה בשנת 2004, לפני עשור, עמד על 1.740 מיליארד שקלים, ומאז הוא באופן רציף גדל.

<אודי אדירי: כלומר, זה תקציב שבמהלך עשור או 11 שנה גדל פי שלושה, ממש באופן רציף.

<אודי אדירי: למה הוא גדל פי שלושה באופן רציף?

<אודי אדירי: כי מדי שנה בשנה יש יותר קווים, יש רפורמה בתעריפים, יש ירידה ריאלית בתעריפי התחבורה הציבורית, יש יותר אמצעים לרווחת הנוסעים - - -

סתיו שפיר: כמה מתוך זה מכוון לתעריפים?

סתיו שפיר: אני מפרידה בין תעריף לבין התשתיות סביב התחבורה הציבורית.

<אודי אדירי: הרוב המכריע הולך לתמיכה ישירה במחיר.

סתיו שפיר: מה זה "הרוב"?

<אודי אדירי: מתוך אותם 5,150 מיליארד, כמה יש לנו בדברים שהם לא תמיכה ישירה?

<אודי אדירי: ממש בשולי השוליים.

<מורן מזור: מעט.

<מורן מזור: בשולי שוליים.

<אודי אדירי: הרוב המכריע הולך לתמיכה ישירה בתעריפים.

סתיו שפיר: מה הגידול בחלוקה גיאוגרפית?

<אודי אדירי: עכשיו אני אתייחס רגע לשאלה הגיאוגרפית, כי פה התקציב אולי קצת מטעה, אולי אנחנו צריכים להרים את הנטל הזה, שהוא יהיה יותר מלמד בהקשר הזה.

<אודי אדירי: התקציב בעבר היה נורא-נורא פשוט, היה פשוט כתוב: הנחה לקשישים, הנחה לנוער, ומעבר לזה, תמיכה באגד, תמיכה בדן.

<אודי אדירי: כשיצאנו לתהליך של התחרות היום זה הולך לפי האשכולות או לפי המכרזים בתחרות.

<אודי אדירי: הסיבה שבגליל נגיד את רואה פחות, כי בגליל במקרה עדיין הרוב זה אגד, אז זה נמצא בתוך תמיכה ישירה באגד שהיא הרוב המכריע.

<אודי אדירי: היום התקציב לא מאפשר הסתכלות גיאוגרפית לגבי איפה התקציב הולך, הוא הולך לפי האשכולות שיצאו למכרזים.

<אודי אדירי: אני חייב להגיד שקשה לעשות ברמה הגיאוגרפית - - -

סתיו שפיר: איפה התקנה של אגד?

<אודי אדירי: התקנה של אגד שם.

סתיו שפיר: מה המספר שלה?

<מורן מזור: 79, 55, 0101.

<אודי אדירי: 650 מיליון בערך.

<אודי אדירי: זו התקנה של אגד.

סתיו שפיר: 650 מיליון יהיה אגד, ואז כל הסבסוד שאנחנו רואים בחלוקה לאשכולות, לא כולל את אגד ודן בכלל?

<אודי אדירי: זה לא כולל את אגד ודן.

סתיו שפיר: זה כולל את החברות האחרות?

<אודי אדירי: היום יש בנפרד קשישים, בנפרד בני נוער, בנפרד סטודנטים, כל השאר זה מחולק לפי אותם אשכולות.

<אודי אדירי: קודם כול, צריך לעשות מאמץ לפרט יותר בתקציב, אבל למען האמת זה גם ברמה המהותית לא מפורט טוב, כי מול אגד היום ההתנהלות היא כחברה וההפרדה הגיאוגרפית לא לגמרי קיימת.

<אודי אדירי: אני מאוד-מאוד מקווה שביחד עם המגמה שמוביל משרד התחבורה, ואנחנו ביחד אתו, של הוצאת אשכולות לתחרות, זה ילך ויהיה יותר ויותר שקוף.

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: זה אומר שיש סבסוד – תקנות נפרדות לקשישים, ילדים, נוער וסטודנטים, שזה סוג אחד של סבסוד.

<אודי אדירי: זה על הכול ביחד.

סתיו שפיר: זה כולל הכול, ואז יש סבסוד גיאוגרפי שזה האשכולות, אבל זה לא כולל את אגד ודן, וזה גם לא כולל את הקשישים.

<אודי אדירי: אני אסביר איך זה עובד.

<אודי אדירי: היום יוצא מכרז ונבחר זכיין מסוים להפעיל מקום מסוים.

<אודי אדירי: בסוף הוא מקבל סובסידיה על הפעלת אותו קילומטר רכב שהוא התחייב להפעיל או שהוא מפעיל במסגרת אותו אשכול.

<אודי אדירי: בתוך הכסף הזה זה למעשה הפער הכללי בין התעריף שנגבה מהציבור לבין עלות ההפעלה, והכול נכלל בתוך זה, בתוך אותו אשכול גיאוגרפי, וכך בנוי התקציב.

<אודי אדירי: הנחות לאוכלוסיות מיוחדות הן הנחות שאותו נותן שירות מקבל פר כרטיס שהוא מוכר לאותה אוכלוסייה מיוחדת, לכן הן נמצאות בתקנה נפרדת.

משה גפני: אוקיי.

סתיו שפיר: רגע, רגע, רגע.

סתיו שפיר: לא, גפני.

משה גפני: את לא יכולה להחזיק את כולם כל-כך הרבה זמן.

סתיו שפיר: עד שאנחנו נכנסים לפירוט תקציבי של משהו.

רחל עזריה: אולי תיפגשו.

מיקי לוי: תיפגשו, עם כל הכבוד - - -

סתיו שפיר: אנחנו מנהלים דיון תיאורטי, לא דיון תקציבי.

סתיו שפיר: עד שיש פירוט תקציבי, באמת.

סתיו שפיר: כל הדיון הזה זה כמו להתעסק בפילוסופיה של התקציב.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא. לא.

סתיו שפיר: סוף-סוף אנחנו מדברים על מספרים באמת, על איך מחושב התקציב הזה.

סתיו שפיר: זה לא מעניין אתכם?

משה גפני: סתיו - - -

סתיו שפיר: לא מעניין אתכם למה בגליל יש רק 2.45 מיליון לעומת בשומרון שיש 33 מיליון שקלים?

סתיו שפיר: לא נראה לך - - -

מיקי לוי: סתיו - -

סתיו שפיר: בואו נבין מה זה.

מיקי לוי: - - עם כל הכבוד, אני למשל מכיר את זה, אני נמנע - - -

סתיו שפיר: למה בערבה - - -

רחל עזריה: גם אני מכירה את זה, ואני נמנעת.

מיקי לוי: הרי כל מילה שאני אגיד, יגידו "יש לך אינטרס", אז אני סותם את הפה.

סתיו שפיר: חברים, יש פה דיון - - -

מיקי לוי: לכי שבי עם אודי.

סתיו שפיר: מיקי, שנייה.

סתיו שפיר: קצת כבוד.

סתיו שפיר: ממילא אי-אפשר לנהל דיון על תקציב של משרד כל-כך גדול כמו משרד התחבורה, דיון מעמיק, בישיבה של כמה שעות.

סתיו שפיר: בואו נבחר כמה סוגיות שמעניינות, והתחבורה הציבורית זו סוגיה שחד-משמעית עניינה פה את רוב חברי הכנסת, ובטח גם את הציבור שטרח להגיע לפה, וננסה קצת להתעמק בה כדי להבין איך נערכים החישובים התקציביים האלה.

סתיו שפיר: היה אפשר לכלול את הדברים האלה בתוך החוברת - - -

רחל עזריה: סליחה.

רחל עזריה: שנייה - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: עם כל הכבוד, בואו נעזוב את הבדיקה.

רחל עזריה: אני לא בטוחה שהעניין זה הנחות בתחבורה הציבורית.

סתיו שפיר: הנחות בתחבורה ציבורית זה חשוב.

סתיו שפיר: את יכולה להעלות בדעתך מה יקרה פה במדינה אם תחבורה ציבורית היתה עולה ממש כמה שקלים לנסיעה, איך זה היה מעודד?

רחל עזריה: קודם כול, התחבורה הציבורית העירונית עולה כמה שקלים, והבעיה היא שאין תדירות גבוהה מספיק.

סתיו שפיר: לא צריך לצעוק.

סתיו שפיר: את יודעת איך זה היה מעודד שימוש בתחבורה ציבורית, איך זה היה מעודד ומחזק דיור בר השגה - - -

משה גפני: אני מבקש להפסיק את הוויכוח הזה.

סתיו שפיר: - - -

משה גפני: סתיו, העלית את העניין.

משה גפני: בבקשה, תשובה.

משה גפני: יש פה הרבה דברים שמעניינים אותנו, עוד דברים אחרים.

סתיו שפיר: הוא נכנס סוף-סוף לעומק.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אודי.

<אודי אדירי: סתיו שפיר, רק ברמת המספרים, בואו נדייק - - -

משה גפני: אני מציע שתיפגשו.

משה גפני: אני מבקש את זה.

<אודי אדירי: בשמחה.

<אודי אדירי: בהצעת תקציב 2012 - - -

סתיו שפיר: אני חושבת שחשוב שזה יהיה לפרוטוקול של ועדת הכספים.

משה גפני: אז נעביר את זה לפרוטוקול.

<אודי אדירי: בהצעת תקציב 2016 שמונחת לְפנַי אשכול הגליל הוא 132 מיליון שקלים, אשכולות - - -

סתיו שפיר: היא לא מונחת לפני.

סתיו שפיר: אני מסתכלת על 2014.

<אודי אדירי: אני מדבר על 2016.

<אודי אדירי: אמרתי.

סתיו שפיר: היא לא נמצאת מולי, בגלל זה אני לא יכולה להסתכל עליה.

<אודי אדירי: הדיון הוא על 2015-2016.

משה גפני: לא חשוב.

סתיו שפיר: נכון, אבל לא העברתם את הנתונים על האשכולות, בגלל זה שאלתי אותך.

<אודי אדירי: לא, זה נמצא בתקציב, בתקנות.

סתיו שפיר: בתוך התקנות, שלא ניתן להסתכל עליהן.

<אודי אדירי: לא נראה אותן בחוברת הכחולה.

<אודי אדירי: לגבי השאלה שלך על רמת הפירוט, זה בעצם מתחבר לשתי השאלות.

<אודי אדירי: כשאנחנו בונים את החוברות האלה – אנחנו משקיעים השנה לא מעט מאמץ מבחינתנו בהנגשה לציבור, גם העלינו לאינטרנט, אנחנו מוציאים גם סרטון שמסביר – תמיד יש דילמה כמה לרשום, כמה להכביד.

<אודי אדירי: אני חושב שהחוברת של התחבורה היא חוברת שכתובה טוב ומסבירה בצורה יפה איך עובדים, אבל היא לא מכילה פירוט ברמה הפרויקטלית, מבחינתנו אני חושב שאין מניעה להעביר ונשקול לשנה הבאה להכניס גם טבלה מסכמת של הפרויקטים.

<אודי אדירי: בתחילת כל שנה לקראת כל שנה אנחנו עושים סדרה ארוכה של ישיבות עבודה עם המשרד ועם כל החברות לקבל מהן את תחזית הביצוע.

<אודי אדירי: מה שאנחנו עושים על תחזית שמקבלים זה עוד מקצצים ולוקחים, מה שנקרא "עלינו", מרחבים של סיכונים.

<אודי אדירי: אם ניקח את התחזיות המאוד אופטימיות של כל החברות, התקציב יהיה עוד גדול יותר.

<אודי אדירי: זה נכון שבשנתיים האחרונות היתה מציאות בתחום התחבורה הציבורית מאוד-מאוד מצערת, שהאומדנים שהחברות הגישו היו גבוהים – בפועל אני לא מאשים את החברות, בגלל מכלול של סיבות, חלקן קשורות במדינה, חלקן במוסדות התכנון, חלקן אולי בחברות – הביצוע בפועל היה יותר נמוך.

<אודי אדירי: אני מאוד-מאוד מקווה ואני גם מאמין שבתקציב 2015-2016, בתקציב 2015 זה כבר פחות חוכמה - - -

סתיו שפיר: איפה הבעיה, הבעיה בחברות או הבעיה היא המדינה שלא מעבירה את הכסף במזומן?

<אודי אדירי: קדום כול, אני מקווה שאין בעיה.

<אודי אדירי: יש תקציב 2016, אנחנו יכולים לחזור לכאן ולהעביר סכומים גבוהים לתחבורה ציבורית ודברים אחרים.

<אודי אדירי: אני מאוד מקווה שבנינו את התקציב בצורה נכונה, ואם כבר, אני מקווה שיהיה הפוך.

סתיו שפיר: איך אתם בודקים את עצמכם, שוב, בשאלה של הסבסוד?

סתיו שפיר: אין לכם חלוקה גיאוגרפית שלמה, איך אתם בודקים את עצמכם איפה זה אפקטיבי ואיפה צריך להוסיף עוד סבסוד?

משה גפני: סתיו, אני לא ממשיך את הדיון הזה.

<מאיר חן: אני אסביר.

משה גפני: אני מבקש.

משה גפני: אני לא ממשיך את הדיון הזה.

סתיו שפיר: למה, גפני?

משה גפני: אני מבקש שתיפגשו.

משה גפני: אני אביא לכאן את הסיכומים שהתקבלו, אני אכניס את זה לפרוטוקול.

משה גפני: אנשים רוצים ללכת, אני לא יכול להחזיק את כולם כל-כך הרבה זמן.

סתיו שפיר: מי שרוצה ללכת, יכול ללכת.

משה גפני: לא, אנשים מחכים פה לתשובות.

סתיו שפיר: זה דיון חופשי.

משה גפני: הוא רוצה לדעת למה ביהודה ושומרון אין הפרדה.

סתיו שפיר: בסדר, אני ממתינה בסבלנות לתשובות שלי.

סתיו שפיר: הוא יכול לקבל תשובות לשאלות שלו.

משה גפני: בסדר, אבל אני לא אתן שיענו על זה כל-כך הרבה זמן.

סתיו שפיר: - - - שיעשו את הדיון עד הסוף.

משה גפני: בבקשה, אודי.

<אודי אדירי: יש שני נושאים נוספים שעלו כאן, ואני אתייחס בקצרה.

<אודי אדירי: לגבי התקציב ההמשכי, אמרתי שעיקר ההרשאות להתחייב, יותר מ-80%, הופנו לתחבורה ציבורית, וזה מטבע הדברים מה שיכתיב את הביצוע בשנים הקרובות.

סתיו שפיר: המזומן הוא מה שמשנה.

סתיו שפיר: מה זה הרשאות להתחייב?

סתיו שפיר: חלקן לא מתבצעות.

<אודי אדירי: בתחבורה – למדתי את זה, אני עשר שנים בתחום – להסתכל על מזומן בתחבורה זה לשאול על החלטות שהתקבלו לפני ארבע וחמש שנים.

סתיו שפיר: להסתכל על הרשאה להתחייב זה לראות תיאוריה של מה שיכול לקרות, אבל לא בטוח שיקרה.

<אודי אדירי: לא.

<אודי אדירי: זה לא תיאוריה.

<אודי אדירי: זה לא תיאוריה.

<אודי אדירי: כשאנחנו נותנים הרשאה להתחייב - - -

משה גפני: אני לא מסכים יותר לדיון הזה, זה כבר לא ישיבה.

משה גפני: זה דיאלוג.

משה גפני: דיאלוג צריך לעשות בפגישה.

משה גפני: תיתן תשובה.

משה גפני: אם אתה יכול בבקשה לתת את הדברים בכתב עם פירוט של האשכולות, אני מאוד אשמח.

<אודי אדירי: אנחנו ניתן בכתב.

<אודי אדירי: שני נושאים נוספים שעלו.

<אודי אדירי: קודם כול, נושא שעלה כאן, נושא הרשות לבטיחות.

<אודי אדירי: אין מחלוקת לאף אחד שנושא הבטיחות בדרכים הוא חשוב - - -

משה גפני: יש מחלוקת.

משה גפני: יש מחלוקת כמה כסף מקצים לזה.

<אודי אדירי: צריך להגיד קודם כול שבעשור האחרון היתה פה ירידה מרשימה מאוד, לא רק במספר ההרוגים ביחס לנסועה, אלא גם במספר ההרוגים האבסולוטי, ירידה של עשרות אחוזים, מרמות של 550 הרוגים בשנה לרמות של קצת יותר מ-300 בשנה, ועדיין צריך לעשות עוד.

<אודי אדירי: מה שקרה עם רשות הבטיחות, ואני חושב שרבים מכירים פה את התמונה, רשות הבטיחות לצערנו בשנים האחרונות הפכה לגוף מתפקד באופן חלקי מאוד, שלא להגיד לא מתפקד, עם בעיות גדולות מאוד מבית.

<אודי אדירי: אני, כסגן הממונה על התקציבים, קיבלתי מכתבים מיו"ר הרשות שהם מבקשים לעצור את התקצוב, מכיוון שהכסף לא מחולק ואין ביקורת ואין בקרה, מצבים מאוד-מאוד לא נעימים.

<אודי אדירי: אנחנו פועלים באופן מקצועי ולא - - -

מיקי לוי: החלפתם מנהל רשות, נכון?

<עוזי יצחקי: גם יושב-ראש וגם מנהל.

<אודי אדירי: החליפו מנהל, החליפו יו"ר, החליפו עוד פעם מנהל.

<אודי אדירי: הגוף הזה לא מתפקד, רמות הביצוע של הגוף הזה נמוכות מאוד, הוא מגלגל עודפים בהיקפים שעולים על התקציב שלו, ולכן בסוף, כשאנחנו מנהלים את השקל השולי ביחד עם משרד התחבורה, וזה נעשה בהסכמה, ושואלים איפה לשים את המזומן השולי בשנה הבאה, הוא באמת הלך פחות לבטיחות בדרכים, יותר לדברים אחרים.

<אודי אדירי: צריך להגיד שהתמונה שרואים היום בתקציב היא לא לגמרי משקפת את תקציב 2015, מכיוון שאנחנו נמצאים כבר בסוף שנה, ובגלל שהגוף הזה לא מתפקד, הכסף הלך ישירות - - -

משה גפני: משרד שיכול להילחם נגד כל העולם כדי להקים נמל שני בחיפה ובאשדוד, לא יכול לייצב את הגוף הזה?

<קריאות: - - -

משה גפני: זאת הבעיה, היה עדיף שלא היית אומר את זה.

<עוזי יצחקי: בואו נסביר גם את המספרים.

<אודי אדירי: תנו לי רק לסיים בעוד משפט אחד.

<אודי אדירי: צריך להפריד בין הכותרת "רשות" לבין תקציבי הבטיחות.

<עוזי יצחקי: בדיוק.

<עוזי יצחקי: את זה תסביר.

<אודי אדירי: אם מסתכלים על התקציבים שמופנים לפרויקטים בטיחותיים במשרד התחבורה ב-2015-2016 רואים גידול, ואם מסתכלים בתקציבים שהולכים לבטיחות במסגרת החברה הלאומית לדרכים - - -

משה גפני: מה למשל?

משה גפני: איזה פרויקטים?

<אודי אדירי: השנה בתקציב 2015-2016, כמה הרשאה להתחייב יש לנו לפרויקטים?

משה גפני: למה?

משה גפני: מה זה "פרויקטים"?

בתוך הערים: אני בדקתי את זה.

בתוך הערים: התקציב של בטיחות בדרכים בשנה במדינת ישראל יכול להגיע גם למיליארד, אם אנחנו מסתכלים על המספרים.

<אודי אדירי: הרשות פחות תפקדה, אז המשרד לקח יותר ומבצע בעצמו פרויקטים של בטיחות, אבל תחת הכותרת של בטיחות, שמבוצע לפי קריטריונים נוקשים מאוד של בטיחות, ויש היקף גדול של כספים שמבוצעים בתשתיות של בטיחות.

<אודי אדירי: אגב, צריך להכיר, חבר הכנסת גפני - - -

חמד עמאר: איזה משרד ממונה על הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים?

<אודי אדירי: משרד התחבורה.

חמד עמאר: משרד התחבורה לא יכול להחזיק את אותה רשות שהוא ממונה עליה?

חמד עמאר: אז יבואו בטענות לאותו משרד.

<עוזי יצחקי: לא באים בטענות, משפרים ומתקנים.

<עוזי יצחקי: החלפנו יושב-ראש, החלפנו מנכ"ל ונראה עד סוף השנה ניצול תקציבי גבוה.

<אודי אדירי: חבר הכנסת גפני, רק שתכירו את העובדות היבשות.

<אודי אדירי: למשל התקציב של שוטרים, הוחלט לפני שנתיים שהדבר היותר נכון זה לתקצב את השוטרים שעוסקים בבטיחות בדרכים בבסיס תקציב המשטרה, אז זה הופחת מהרשות לבטיחות בדרכים והלך למשטרה.

<אודי אדירי: יכול להיות שאם הרשות היתה גוף שהיו חושבים שיש לו ערך מוסף מאוד-מאוד גדול, לא היו עושים את זה.

<אודי אדירי: בפועל, במבחן התוצאה, התפיסה של הממשלה היתה שיותר נכון לתקצב ישירות את הגוף, בין אם זה משטרה או משרד התחבורה - - -

משה גפני: אוקיי, אודי.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: רק נושא אחד של ההפרטה של הבוחנים, כאשר זה מכניס 56 מיליון שקלים.

משה גפני: כן.

משה גפני: למה מפריטים את זה?

משה גפני: אם אפשר, בקצרה.

<עוזי יצחקי: השירות – אני לא רוצה להגיד מילה לא יפה – לא מתאים היום למשרד התחבורה.

<עוזי יצחקי: אם אתם הולכים היום, אתם רואים רישיון נהיגה לעשר שנים, אתם יכולים לשלם באמצעות האינטרנט, בטלפון, עמדות שירות אוטומטיות שמבוצעות בסניפי הסופרפארם.

<עוזי יצחקי: אם אני אשאל פה מישהו, מי היה בפעם האחרונה ומתי במשרד הרישוי, יש אנשים ששוכחים איפה זה משרד הרישוי.

<עוזי יצחקי: החוליה החלשה היום זה הטסטים.

<עוזי יצחקי: אנחנו מעסיקים 127 בוחנים, הם נותנים שירות גרוע, הם לא עובדים בימי שישי, אני מתחנן שייתנו שעות נוספות - - -

חמד עמאר: הייתי בישיבה והם התחייבו לעבוד בימי שישי - - -

<עוזי יצחקי: הם התחייבו והם לא עושים את זה.

חמד עמאר: הם כבר עובדים ימי שישי.

<עוזי יצחקי: הם לא עובדים בימי שישי.

חמד עמאר: הם עובדים בימי שישי ונתנו שעה נוספת.

<עוזי יצחקי: מתוך ה-127 עובדים בקושי-בקושי 50 עובדים.

חמד עמאר: זה לא נכון.

משה גפני: חמד.

חמד עמאר: למה אתה אומר שהם לא עובדים?

חמד עמאר: הם עובדים שעה נוספת.

חמד עמאר: קיימנו דיון על הנושא - - -

<עוזי יצחקי: הפרטת שירותים הוכיחה את עצמה.

משה גפני: אני לא יודע מה קרה פה היום.

חמד עמאר: ההפרטה?

חמד עמאר: 56 מיליון שקל - - -

משה גפני: נעקוב אחרי הדבר הזה, מה שמעלה חבר הכנסת עמאר.

משה גפני: אנחנו נבדוק את זה.

<אודי אדירי: אני רוצה להסיר חשש אחד.

<אודי אדירי: עלה פה כביכול שברגע שיהיה זכיין פרטי, אותם 50 ומשהו מיליון שקלים לא יגיעו לקופת המדינה.

<אודי אדירי: זה לא המצב, אותם יותר מ-50 מיליון שקלים הם הכנסות מדינה, הם הכנסות מדינה בגין אגרות, בגין רישוי, בדיוק כמו שהכנסות מאגרות רכב שהן 3 מיליארד שקל בשנה לא הולכות למכוני הרישוי הפרטיים, ופעם גם מכוני הרישוי היו של הממשלה.

<עוזי יצחקי: נכון.

<עוזי יצחקי: והייתם עומדים לילה שלם בשביל לעשות את זה.

מיקי לוי: התיאוריה כבר הופרטה מזמן.

<עוזי יצחקי: התיאוריה הופרטה, ואם נצא עכשיו פה, נלך כולנו עכשיו לתיאוריה, ניכנס ונעשה תיאוריה במקום, כשהיו מחכים ארבעה חודשים לתיאוריה.

חמד עמאר: תיאוריה היום עושים עם מחשב - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מאיר חן, בבקשה.

חמד עמאר: טסט אתה לא יכול לעשות במחשב.

חמד עמאר: אתה חייב בוחן שישב.

חמד עמאר: יש הבדל אדיר.

<עוזי יצחקי: גם על זה חשבנו.

<עוזי יצחקי: זה לא הדיון הזה.

<עוזי יצחקי: נסביר לך בהזדמנות.

משה גפני: מאיר חן, בבקשה.

מיקי לוי: כמה מחכים היום לטסט?

<עוזי יצחקי: ארבעה חודשים, כבוד חבר הכנסת מיקי לוי.

משה גפני: עוזי, זה ועדת הכספים פה.

חמד עמאר: כמה תקנים יש לך?

משה גפני: עם כל הכבוד - - -

<עוזי יצחקי: הוא שאל שאלה.

<עוזי יצחקי: הוא שאל שאלה.

משה גפני: אז מה אם הוא שאל.

משה גפני: אני לא מבין מה זה, זה הנהלת משרד התחבורה פה?

מיקי לוי: זכותי לשאול, גפני.

משה גפני: בבקשה.

<מאיר חן: אני מקווה באמת שוועדת הכספים זה לא תחליף לעבודה שוטפת.

<מאיר חן: מי שרוצה פירוט והרחבה, אני מזמין אותו - -

משה גפני: מאה אחוז, ואני אבקש שזה יקרה.

<מאיר חן: - - לכל אשכול, ואם אתם רוצים, נעשה לכם יום תחבורה ציבורית, כי כזה מעורר עניין ותלמדו את כל הפרטים.

<מאיר חן: אני יכול להגיד שלצד כל התכנונים ארוכי הטווח שהוצגו פה של הסעות המונים ותכנון קווים וכו', שזה לוקח את הזמן שלו, אין מה לעשות, אנחנו מתעסקים עם שיפור מאוד משמעותי של התחבורה הציבורית.

<מאיר חן: אני יכול להגיד לכם שבשנתיים האחרונות יש גידול של עשרות אחוזים.

<מאיר חן: אשכול על רגל אחת – בסוף כדי לתכנן אשכול זה לוקח כמעט שנה לנתח את כל הצרכים של אותו אזור, כולל הגעה עד רמת האנשים, התושבים, הרשויות וכו', ויש תכנון, תכנון מדעי.

<מאיר חן: אם תרצו, נציג לכם בדיוק איך לתכנן אשכול.

<מאיר חן: זה לא כי עכשיו מישהו התקשר לחבר הכנסת ואמר: אין לי קו בלילה.

<מאיר חן: כך לא מתכננים קו.

<מאיר חן: יש תכנון מאוד מפורט לעניין הזה.

רחל עזריה: אנחנו נבקש לקבל תשובות לשאלות שהעלו פה חברי הוועדה.

<מאיר חן: תקבלי.

<מאיר חן: תקבלי.

רחל עזריה: בוא נתקדם לעניין האשכולות.

רחל עזריה: תודה.

<מאיר חן: לאן היו"ר הלך?

רחל עזריה: אני מבקשת להתקדם.

רחל עזריה: תודה רבה.

<מאיר חן: אז אני אתקדם.

<מאיר חן: בשנתיים האחרונות נוספו עשרות אחוזים של שיפור בשירות.

<מאיר חן: אלה עובדות.

<מאיר חן: בתקציב 2014 אודי לא נתן את המספר הכללי, אבל בתקציב 2014 קיבלנו 4.8 מיליארד.

רחל עזריה: סליחה, היו הרבה מאוד שאלות - - -

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: הם באמצע לתת תשובה.

רחל עזריה: סליחה.

רחל עזריה: סתיו, תודה רבה.

סתיו שפיר: כמעט כל מי ששייך לציבור רוצה לקבל תשובות למה אין אוטובוסים בזמן, למה זה יקר.

סתיו שפיר: באמת.

רחל עזריה: אנחנו חוזרים כל הזמן לדיונים, כי אני מבינה שהמספרים הם הכי נוחים.

<מאיר חן: לא.

<מאיר חן: לא.

<מאיר חן: לא.

סתיו שפיר: הם לא נוחים, הם לא מופיעים פה.

רחל עזריה: היו פה כמה שאלות חשובות מאוד שעלו, ואנחנו לא מצליחים לקבל תשובה, ובפתח דבריך אתה אומר - - -

סתיו שפיר: הוא מנסה לספק תשובות, ותשובות טובות.

רחל עזריה: בפתח דבריך אתה אומר - - -

סתיו שפיר: אנחנו רוצים להבין איך בנוי התקציב, ועד שנכנסים סוף-סוף לעומק הדיון הזה, מקבלים נתונים אמיתיים - -

רחל עזריה: כבר היינו בדיון הזה.

סתיו שפיר: - - תני לזה חמש דקות שהוא יענה תשובה.

רחל עזריה: אין בעיה.

רחל עזריה: תתקדם לשאלות הבאות, ואחר-כך תחזור לזה לחמש דקות.

<מאיר חן: תחליטו.

רחל עזריה: החלטנו.

רחל עזריה: הכול טוב.

<מאיר חן: שאלה-תשובה?

<מאיר חן: שאלה תשובה?

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: תתקדם לשאר הדברים - - -

סתיו שפיר: אני מוכנה לחכות בסבלנות עם השאלות שלי.

סתיו שפיר: תענה לכל האחרים, כדי שחברת הכנסת עזריה תהיה מסופקת.

סתיו שפיר: בסוף הדיון אני מבקשת לקבל תשובות לכל השאלות ששאלתי.

סתיו שפיר: אני מוכנה להישאר פה גם יומיים, כדי להבין איך התקציב הזה מחושב.

רחל עזריה: מעולה.

רחל עזריה: יופי, הגענו לפשרה.

סתיו שפיר: מי שלא רוצה להישאר, מי שלא מעניין אותו תחבורה ציבורית, מוזמן ללכת.

רחל עזריה: מעולה.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין לפרטי פרטים איך אתם מחשבים את הסבסוד הזה.

רחל עזריה: מעולה.

רחל עזריה: הגענו לפשרה.

רחל עזריה: תודה.

<נסים מורביה: תן תשובה לגבי הנכים.

רחל עזריה: הועלו פה הרבה שאלות.

רחל עזריה: תתקדם עם השאלות אחת-אחת.

<מאיר חן: לגבי תכנון קווים ומפות תחבורה וכו', את מכירה את זה מירושלים, קודם כול, ירושלים זו העיר שצורכת את רמת התוספות הכי גבוהה בשנתיים האחרונות מבחינת היקפי התחבורה הציבורית.

<מאיר חן: לשאלה של גפני אם אתם מסוגלים או לא מסוגלים, אנחנו יודעים לתת מענה לכל דבר.

<מאיר חן: אם במבצע מירון, שזה המבצע הכי מורכב בהיבט של תחבורה ציבורית ידענו לתת מענה, אנחנו יודעים לתת מענה כשחלילה נפטר אדמו"ר וצריך להסיע עשרות אוטובוסים במוצאי שבת לבני ברק, אנחנו יודעים לתת מענה לבין הזמנים, ויודעים לתת מענה להשבעת כוהנים ולכל האירועים הגדולים - - -

מנחם אליעזר מוזס: הגדולים.

<מאיר חן: אם יודעים - - -

מנחם אליעזר מוזס: לא לתחבורה השוטפת.

רחל עזריה: התחבורה השוטפת, בדיוק.

רחל עזריה: זה האתגר.

<מאיר חן: גם לתחבורה השוטפת אנחנו יודעים לתת מענה ולעשות התאמות לכל דבר.

<מאיר חן: יכול להיות שבמקומות מסוימים צריך לדעת לחבר בין שכונה לשכונה.

<מאיר חן: עוד פעם, אנחנו גם ניזונים ממה שאתם עושים וגם אנחנו עושים המון סקרים.

<מאיר חן: המון סקרים אנחנו עושים, בלי לחכות לטלפון כזה או אחר אם צריך או לא.

רחל עזריה: נכון, אבל הסקרים מבוססים על שימוש קיים בתחבורה ציבורית ולא על שימוש פוטנציאלי.

<מאיר חן: אני מוכן להסביר איך אנחנו עושים את זה.

רחל עזריה: אני אשמח לקבל את הסקרים אלה.

רחל עזריה: אחת הבעיות שהסקרים הם על שימוש קיים, וכך לדוגמה צעירים לא עוברים לשכונה שבה הם יכולים לגור כי היא קרובה לאוניברסיטה, בגלל שאין תחבורה ציבורית, בגלל שלפי סקרים קיימים אין שימוש בתחבורה ציבורית.

<מאיר חן: אני יכול להביא לך דוגמה עכשווית.

<מאיר חן: בראש העין בנו עכשיו עשרות יחידות דיור בשכונות חדשות, אז איזה סקר עכשווי?

<מאיר חן: הלכנו וניתחנו את כל הצרכים, ובראש העין עכשיו נכנסות תוספות שירות בצורה מאוד משמעותית.

רחל עזריה: השאלה אם עושים ניתוח פוטנציאל גם לשכונות קיימות.

<מאיר חן: בוודאי.

רחל עזריה: אני אשמח לראות אותם.

<מאיר חן: נשמח להציג לך את זה בצורה מפורטת.

<מאיר חן: לסוגיית התחנות, זה נכון.

<מאיר חן: לאורך השנים היו כל מיני תחנות, בצורה כזאת, בצורה אחרת, אנחנו רוצים לייצר סטנדרטיזציה בכל התחנות בארץ, זה הליך שלוקח זמן.

<מאיר חן: אותו דבר אנחנו הולכים לעשות - - -

רחל עזריה: יש לזה לוח-זמנים?

<מאיר חן: כרגע אנחנו בשלב התכנון של כל הדבר הזה, אבל בהחלט ההבנה שצריך לייצר פה את הסטנדרט הזה בכל הארץ, שאנשים לא יהיו תחת כיפת השמים.

<מאיר חן: ובלי שום קשר, לא צריך לחכות לשלב הסופי.

<מאיר חן: אם יש מקומות מסוימים שצריך לדעת לתת מענה, אנחנו יודעים לתת מענה גם אם זה זמני.

<מאיר חן: יש מהפכה שלמה, אני לא יודע אם אתם שמים לב, בכל הסוגיה של מרכזי השירות והכרטוס.

<מאיר חן: סוף-סוף חיברנו אחרי הרבה מאוד שנים את כל המפעילים למסלקה אחת, שזה עושה סדר.

<מאיר חן: זה יביא אותנו למקום אחר כשנתחיל ברפורמה בתעריפים.

<מאיר חן: אם בעבר קנית כרטיס בדן בתל אביב ואתה תושב ירושלים, היית צריך לנסוע לתל-אביב כדי לשחזר אותו, או כי הוא אבד לך, היום אתה לא צריך את זה.

<מאיר חן: יש 100 מרכזי שירות שיודעים לתת שירות בין כל המפעילים.

<מאיר חן: אני חושב שבעניין הזה אנחנו מאוד-מאוד מתקדמים, כולל אמצעים מתקדמים.

<מאיר חן: התחלנו לפני חודשיים, יש אפשרות להטעין רב קו דרך האינטרנט.

<מאיר חן: אתם מכירים את זה?

<מאיר חן: זה חדש.

<מאיר חן: זה עוד שיפור טכנולוגי.

<מאיר חן: עכשיו פרסמנו RFI לגבי טעינה דרך הסלולר, שיהיה אמצעי כרטוס, כמו במדינות מתקדמות.

<מאיר חן: כל הסוגיות האלה הן על הפרק, רק אי-אפשר לראות את התוצאה כאן ועכשיו, יש תהליך שלם.

רחל עזריה: לגבי המעבר של תחבורה ציבורית לרכבות.

<מאיר חן: יש תוכנית שילובים.

<מאיר חן: אני חושב שאולי זה נובע מחוסר היכרות או ידע, דווקא בזה בשנה האחרונה, ואפשר להוכיח, הוספנו עשרות קווים שמחברים בין הרכבת לבין האוטובוס.

<מאיר חן: יושב פה גם מנכ"ל הרכבת ומכיר את הפרויקט הזה.

מיקי לוי: כולל הרכבת הקלה, מאיר?

<מאיר חן: בירושלים זה תחבורה ציבורית רגילה.

רחל עזריה: זה קו אחד.

מיקי לוי: במסגרת 90 הדקות.

מיקי לוי: האם זה כרטיס משולב עם הרכבת הקלה?

מיקי לוי: קבלו הערה – עם הכרמלית לא מסוגלים לעשות.

מיקי לוי: אני מקבל פניות ללשכה מתושבי חיפה.

מיקי לוי: אחלה.

מיקי לוי: אנחנו מוכנים להתגייס לטובת העניין הזה, כי יש פניות למשרדים שלנו שזה לא משולב וזה מפריע לתושבי חיפה.

<מאיר חן: הכרמלית בהגדרה שלה היא עדיין לא מוגדרת כפרויקט תחבורה ציבורית.

<מאיר חן: אנחנו עכשיו בוחנים את כל העניין הזה.

מיקי לוי: יופי.

מיקי לוי: אני שמח על כך.

<מאיר חן: בדיוק היום - - -

מנחם אליעזר מוזס: מאיר, הפקודה המנדטורית.

<מאיר חן: לגבי השילובים ששאלת עליהם קודם.

<מאיר חן: הוספנו עשרות קווים שמחברים בין הרכבת לאוטובוס.

<מאיר חן: זאת אומרת, נהג האוטובוס יודע שהוא לא זז.

<מאיר חן: גם אם הרכבת איחרה הוא צריך לעמוד בסטנדרט של עשר דקות המתנה לפחות מרגע שהוא יודע שהרכבת מגיעה, כדי לקחת את הנוסעים.

<מאיר חן: יש קנסות מאוד גבוהים – דיברו על מערך של בקרה.

<מאיר חן: הציגו לי אתמול את סך הכנסות שהיטלנו על מפעילי התחבורה הציבורית, כתוצאה מזה שלא הוציאו אוטובוס בזמן ולא היתה תדירות נכונה וכו', זה כמעט 7 מיליון שקל.

<מאיר חן: זאת אומרת, אנחנו מפעילים פה מערכות בקרה גדולות מאוד.

רחל עזריה: האם יש יעדים לצמצום מספר האנשים שמגיעים עם רכב פרטי אל הרכבת?

<מאיר חן: בוודאי.

<מאיר חן: בוודאי.

רחל עזריה: מה היעדים?

<מאיר חן: היעד המרכזי שלי זה להגדיל את מספר הנוסעים בתחבורה הציבורית.

<מאיר חן: למרות זאת אני מוכרח להגיד לך – דיברו פה גם על שדרות – יש קווים ייעודיים שהכנסנו לרכבת בשדרות.

<מאיר חן: אבל מה לעשות, תמיד מישהו יעדיף לנסוע עם האוטו שלו, לשים אותו בתחנת הרכבת ולא לנסוע באוטובוס.

מיקי לוי: אני יכול להגיד לך שגם בנתניה, גם באשקלון, גם באשדוד, במקומות שאני מכיר היטב, יש קווי תחבורה ציבורית פנימיים שמעבירים כמעט כל שבע-שמונה דקות לרכבת.

רחל עזריה: בחלק מהמקומות זה קיים, בחלק מהמקומות זה לא קיים.

<מאיר חן: דווקא בזה יש תוכנית שלמה.

<מאיר חן: מורן מהאוצר יוכל להציג לך אותה.

<מאיר חן: יש פה תוספות.

<מאיר חן: מורן מהאוצר יושב פה, הוא הוסיף לנו עשרות מיליונים רק לפרויקט הזה של החיבור בין הרכבת לאוטובוס דווקא בשנה האחרונה.

רחל עזריה: אני מתארת לעצמי שגם כשתהיה הרכבת ירושלים – תל-אביב תהיה לכם תוכנית כזאת גם בירושלים, להגיע לתחנה המרכזית בירושלים.

<מאיר חן: ברור.

מיקי לוי: יש.

מיקי לוי: כל הקווים שמגיעים לתחנה המרכזת.

רחל עזריה: לא, זה קווים איומים ונוראים.

רחל עזריה: זה שעה שלמה בעיר.

<דורון יהודה: תן תשובה גם לנכים.

<נסים מורביה: החרגת רכבי נכים.

רחל עזריה: שנייה.

רחל עזריה: שאלה אחרונה ואז נגיע לנכים, לגבי הוספת קווים עכשיו בתחבורה הציבורית בשכונות התפר.

<עוזי יצחקי: תעבירי אלינו פירוט.

רחל עזריה: אני יודעת שבארמון הנציב יש פעם ביום.

<עוזי יצחקי: אני יודע שחלק פעלו ישירות.

<עוזי יצחקי: תעבירו אלינו.

<עוזי יצחקי: יש לנו ממונה מחוזית, נועה, היא תטפל בזה.

<מאיר חן: דווקא בירושלים יש תוכנית אב שאת מכירה, הם עוסקים כל הזמן בתחבורה הציבורית.

<מאיר חן: היכן שצריך לשפר משפרים והיכן שאנחנו מגלים קווים דלילים והאוטובוסים נוסעים על ריק, אנחנו יודעים גם לצמצם.

סתיו שפיר: אפשר עכשיו לקבל תשובות בבקשה?

רחל עזריה: עכשיו הנכים.

סתיו שפיר: אחרי הנכים.

רחל עזריה: בבקשה.

<דורון יהודה: אנחנו מצפים לתשובה.

רחל עזריה: בבקשה.

<עוזי יצחקי: לגבי עניין הנכים, הדברים ברורים.

<עוזי יצחקי: ליוויתי אתכם בשנים האחרונות.

<עוזי יצחקי: פעם בכמה שבועות אתם מגיעים אלי למשרד, מקבלים את התשובות.

<נסים מורביה: מי?

<נסים מורביה: מי מקבל תשובות?

<דורון יהודה: אני.

<דורון יהודה: אני ישבתי אתו.

<עוזי יצחקי: מספר פעמים.

<עוזי יצחקי: גם הגברת שיצאה היתה אצלי במשרד.

<עוזי יצחקי: עשינו הרבה מאוד פעולות והקלות.

<עוזי יצחקי: אנחנו מבינים את העניין, גם עניין של יבוא רכב ביבוא אישי, ואנחנו בוחנים עכשיו את העניין של התאמת תקנות תעבורה גם לעניין הזה של מידות ומשקלות.

<עוזי יצחקי: צריך לציין שב-2006 מדינת ישראל אימצה את התקינה האירופית, אתם רואים את רישיונות הנהיגה, כבר לא אומרים לא ב' ולא ג', אלא B, C, D, בכל דרגות הרישיונות

מיקי לוי: ואז לא צריך לעשות בממס"י רישיון בין-לאומי.

<עוזי יצחקי: לא צריך לעשות.

<עוזי יצחקי: אני רוצה להדגיש שלא צריך.

<עוזי יצחקי: היה צריך לעשות בממס"י עד מספר לא רב של שנים, ביותר מ-200 שקל.

<עוזי יצחקי: היום חוץ מיוון כל המדינות - - -

<נסים מורביה: למה אני מוגדר כמשאית?

<עוזי יצחקי: הסברתי.

<עוזי יצחקי: אתה לא פרטי, כי הרכב מעל משקל התקינה - - -

<נסים מורביה: תתקן את זה.

<עוזי יצחקי: אי-אפשר לתקן בצורה אוטומטית.

<עוזי יצחקי: אנחנו בוחנים את זה.

<נסים מורביה: מה זאת אומרת?

<נסים מורביה: אני משלם כסף שאין לי.

<עוזי יצחקי: אנחנו ניתן את המענה לאותה אוכלוסייה שעד עכשיו מקבלת שירות מצוין ומקבלת את כל המענה במשרד התחבורה.

<דורון יהודה: סליחה, עוזי, אמרתי בתחילת דברי שאנחנו מקבלים ממך מענה - - -

<עוזי יצחקי: נכון, ואתם תמשיכו לקבל מענה כי אתם לקוחות חשובים שלנו, ואנחנו נמשיך לסייע בכל מה שיידרש.

<דורון יהודה: עוזי, אמרתי שאני מציין את זה שישבתי אתך ועשיתי תיקונים ותיקונים גם בתקנות, אבל באותה מידה שעשית את התקנות, יש דברים שבתקנות לא תיקנתם, מספר דברים שצריכים להקל על ציבור הנכים.

משה גפני: יש בעיה עם זה?

<עוזי יצחקי: אני חוזר עד הדברים לכבוד היושב-ראש.

משה גפני: ממש בקצרה, בגלל שצריך לסיים את הישיבה.

<עוזי יצחקי: ציינתי שהם יושבים אצלי מדי פעם, יש להם דלת פתוחה, אנחנו באמת מסייעים, עזרנו בעניין של יבוא אישי, של התאמת הרישיונות, כפי שגם ציינו.

<עוזי יצחקי: יש מספר נקודות נוספות שהם העלו ונמצאים בהליך של תיקון תקנות תעבורה, שנתאים אותם לצרכים.

משה גפני: הטענה שהם העלו לגבי הנושא של הרכבים שלהם, שזה לא יהיה משאית.

<עוזי יצחקי: נכון.

<עוזי יצחקי: ב-2006 מדינת ישראל התאימה את התקינה ואת רישיונות הנהיגה שלה לתקינה האירופית, ולכן אנחנו מחויבים לתקינה האירופית.

<עוזי יצחקי: אלה בעיקר כלי הרכב שמגיעים בתקינה, ונתאים את זה לצרכים.

משה גפני: אתם מייצגים אותי בעניין הזה.

משה גפני: אם תהיה בעיה, המנכ"ל חבר שלי, אני אדבר אתו.

משה גפני: אוי ואבו אם הוא לא - - -

<דורון יהודה: תודה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, שאלה אחת.

משה גפני: אני כבר אתן לך.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: מיקי, מה רצית להגיד?

מיקי לוי: עוזי, תהיה אתי בבקשה.

מיקי לוי: תושבי חוץ שמגיעים לארץ עם אוטו לכאורה ביבוא אישי משאירים מספר זר.

מיקי לוי: התקנה אומרת שנה שלמה.

<עוזי יצחקי: שנה.

מיקי לוי: שנה עם המספר הזר.

<עוזי יצחקי: לאחר מכן הרכב נרשם במרשם כלי הרכב של ישראל.

מיקי לוי: יש כאלה והרבה שלא מבצעים את הרישום.

מיקי לוי: המחשבים של משרד התחבורה והמחשבים של משטרת ישראל אקוויוולנטיים, נא דיווח באופן אוטומטי אחרי שנה, כי הם נוסעים בלי ביטוח, הם גורמים לבעיות - - -

<עוזי יצחקי: מעורבים בתאונות, ויש לנו בעיה.

<עוזי יצחקי: אתה צודק.

מיקי לוי: אני מבקש שיטפלו בנושא הזה.

<עוזי יצחקי: מסבירים לי פה שפועלת ועדה בין-משרדית בנושא כדי לתת מענה, כי בהחלט הם היו מעורבים במספר תאונות דרכים, גם תאונות דרכים קטלניות.

ישראל אייכלר: אדוני המנכ"ל ומאיר חן שממונה על תחבורה ציבורית, עקבתי בפורטל אחרי הדיון שלכם פה, זה היה דיון מאוד מעניין.

ישראל אייכלר: באתי לשאול שאלה אחת.

ישראל אייכלר: יש עכשיו הסדרים חדשים עם אגד לגבי ההתחשבנות שלכם לעומת חברות אחרות, וכבר אני שומע, לגבי התגבורים, שהם מתחילים לעשות בעיות שהם לא יוכלו לעשות תגבורים, קילומטראז'.

ישראל אייכלר: אולי תסבירו לנו מה ההבדל בין אגד לאחרים בהתחשבנות שלכם, מה השתנה עכשיו.

ישראל אייכלר: זה הכי חשוב ובגלל זה באתי, שלא יוכלו להתחמק מתגבורים, כשצריך תגבור הם חייבים לעשות את זה, אם החישוב הוא כזה או החישוב הוא אחר.

<מאיר חן: אגד יעשו כל מה שנגיד להם, מה זאת אומרת.

<מאיר חן: אם צריך תגבור, הם ייתנו תגבור.

משה גפני: מה הבעיה?

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: על מה דיברתם?

ישראל אייכלר: עד היום אגד היה צריך לתת תגבורים והוא נתן תגבורים לפי הוראות משרד התחבורה.

ישראל אייכלר: כשעומדים 200-300 איש בתחנה, הוא לא יכול לשלוח אוטובוס אחד ולהגיד "זהו זה", אבל היה להם סוג התחשבנות כלכלית בין משרד התחבורה לאגד, שונה מאשר עם החברות החדשות האחרות.

ישראל אייכלר: עכשיו עשו אתם חוזה חדש, זה לפי הקילומטרים, אם אני אומר נכון, ואז הם אומרים: עכשיו אנחנו לא יכולים לתת תגבור.

משה גפני: האם אתה מדבר על ימי שישי, מוצאי שבת?

ישראל אייכלר: ימי שישי, מוצאי שבת, החגים, חול המועד.

משה גפני: ביקשתי מהם קודם.

משה גפני: לא היה דיון כזה לפי דעתי במשרד התחבורה.

משה גפני: זה מעיד על דבר שהוא חמור מאוד מבחינתי, מבחינת כולנו.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, גם מה שמעלה חבר הכנסת אייכלר, אנחנו כולנו עוברים את התהליך הזה.

משה גפני: כולנו, כל חברי הכנסת, מקבלים פניות, וזה נאמר גם על ימי ראשון לגבי חיילים.

משה גפני: אנחנו מבקשים דיון שייתנו תשובות.

משה גפני: תגידו: אי-אפשר, אפשר.

משה גפני: תגידו.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לסבול את זה.

משה גפני: זה פשוט בלתי נסבל.

<מאיר חן: מה שמתכוון חבר הכנסת אייכלר שבסוף 2015 הסכמי הסובסידיה עם אגד מסתיימים.

<מאיר חן: עכשיו אנחנו במשא-ומתן אתם על הסכמים חדשים וכו', אז יכול להיות שהם קצת הלחיצו אתכם.

ישראל אייכלר: בוא תרגיע אותנו.

<מאיר חן: כשתצטרך תגבור, תקבל תגבור.

משה גפני: הרב אייכלר, אני מציע כך, הנושא של הסובסידיה, הם גם יכולים קצת לנצל אותנו או שאנחנו יכולים לנצל אותם, הכול בסדר.

משה גפני: הם המוסמכים לתת תשובה.

משה גפני: ההתחשבנות עם אגד, מה שהעלית, נכון, אבל זה לא עסק שלנו.

משה גפני: בסופו של דבר אנחנו רוצים שלא יברחו אנשים מהתחבורה הציבורית ושהתחבורה הציבורית תהיה זמינה, וזה לא מפסיק הדבר הזה.

<עוזי יצחקי: אנחנו נותנים תשומת לב ניהולית ותקציבית לעניין הזה.

ישראל אייכלר: אם לא יהיה כדאי להם לשלוח עוד אוטובוסים, כי הם מפסידים על כל אוטובוס, הם לא ישלחו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רוצה תשובה לדבר הזה.

משה גפני: נתיבי תחבורה ציבורית, מנכ"ל נת"ע.

<עוזי יצחקי: לגבי מה?

משה גפני: דברים שעלו כאן.

משה גפני: בקצרה.

משה גפני: אחרי זה בועז צפריר לגבי הנושא של הרכבת.

<מיכאל קופילובסקי: אני משנה למנכ"ל.

משה גפני: כך זה הולך בנתיבי ישראל?

<נסים פרץ: היושב-ראש, ברשותך אני יומיים בתפקיד.

<נסים פרץ: תודה.

משה גפני: שיהיה לך בהצלחה.

משה גפני: מה עשית קודם?

<נסים פרץ: אני איש צבא.

משה גפני: נהיית לפני יומיים המנכ"ל של נתיבי ישראל?

משה גפני: תשמע זה תפקיד חבל על הזמן.

ישראל אייכלר: ברכות.

משה גפני: אמרתי שאני מברך אותו.

משה גפני: בבקשה, הסמנכ"ל.

משה גפני: בקצרה.

<עוזי יצחקי: המשנה למנכ"ל מיכה, שעשה עבודה מצוינת שנה כממלא מקום.

<מיכאל קופילובסקי: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, בקצרה.

<מיכאל קופילובסקי: כל פרויקט חדש, גם כאלה שנמצאים היום בביצוע ובטח כאלה שבתכנון, מתקיים דיון מפורט ומיוחד לגבי הוספה של מרכיבים של תחבורה ציבורית, אם זה נתיבים מיוחדים, אם זה מסופי אוטובוסים וכך הלאה.

<מיכאל קופילובסקי: פרויקט אחד שכולם הזכירו פה, אחד מהחשובים, פרויקט דגל שלנו, כביש תל-אביב – ירושלים.

<מיכאל קופילובסקי: המשרד מוביל היום בדיקה מחדש, למרות שאנחנו בשטח, למרות שאנחנו עם הקבלנים הנבחרים והפרויקט מתקדם לסיומו – המשרד בהובלה של עוזי בוחן תוספת של מסוף תחבורה ציבורית.

<מיכאל קופילובסקי: אני חושב שזה ייתן את רוב הפתרונות לעניין הזה.

<מיכאל קופילובסקי: שוב, בכל פרויקט חדש, אנחנו בונים תוכנית חומש משנת 2017 עד שנת 2022, כל פרויקט משמעותי של פיתוח כבישים מקבל התייחסות מבחינת תחבורה ציבורית .

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: שיהיה לכם בהצלחה.

משה גפני: רכבת ישראל.

משה גפני: דרך אגב, כשיצאתי החוצה האם מישהו נתן תשובה על ההנחה לנכים להשוות את זה להנחה לסטודנטים?

<נסים מורביה: לא.

מיקי לוי: טיפלו רק בנושא רכב לנכים ועוזי - - -

<עוזי יצחקי: מה לגבי ההנחות?

<רן שדמי: אנחנו השווינו את כל רמת ההנחות.

<רן שדמי: עד היום היה בלבול, חלק מההנחות יכלו לקבל ברכבת, חלק באוטובוסים, זה לא היה תואם.

<רן שדמי: הגשנו מסמך לאוצר, זה עבר שם, להשוות את רמת ההנחות.

<רן שדמי: אם אתה נכה, תקבל אותה הנחה באוטובוס וברכבת, ואם אתה מקבל מביטוח לאומי, תקבל.

<רן שדמי: היום בפועל זה לא קורה.

<רן שדמי: אם אתה נכה צה"ל תקבל כמו נכה רגיל, כי מסתבר שהם היו מקבלים פחות.

<רן שדמי: בקיצור, עשינו עבודה בעניין הזה - - -

משה גפני: בסדר, להשוות.

משה גפני: מה בסוף?

<מאיר חן: זה לא אושר מבחינה תקציבית, ולכן זה עומד על 33%.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, האם אפשר לבדוק את זה עוד פעם?

משה גפני: פנינו בעבר.

משה גפני: למה לא מתחשבים בנכים?

<עוזי יצחקי: אני מסתכל על האוצר, מה הם אומרים לי.

<מורן מזור: אפשר לבדוק.

<מורן מזור: לא קיבלנו פנייה כזאת בזמן האחרון, אפשר לבדוק.

משה גפני: כבר כמה פעמים דיברנו על זה שזה יעמוד על גובה של 50%.

משה גפני: אני מבקש לבדוק את העניין הזה.

משה גפני: צפריר – הרכבת – כמה מילים.

<עוזי יצחקי: רשות שדות התעופה, יש לי תשובה לחבר הכנסת מיקי לוי.

משה גפני: צפריר.

<בעז צפריר: נשאלתי שתי שאלות.

<בעז צפריר: הראשונה לגבי נגישות לבעלי מוגבלויות והשירות לבעלי מוגבלויות.

<בעז צפריר: אחד התחומים שאנחנו מאוד-מאוד גאים בו, אנחנו מפעילים היום 450 רכבות נוסעים ביום, כל אחת מרכבות הנוסעים, כל בעל מוגבלות, פוגש אותו נציג שלנו בשער התחנה, מסייע לו ומוביל אותו למושב ברכבת, מודיע במירס לפקח היכן הוא יושב, מתאמים עם תחנת היעד שלו, פוגש אותו נציג רכבת, מסייע לו לרדת, מסייע לו להגיע לרכב ההסעה או למונית.

<בעז צפריר: שיעור הגידול של בעלי המוגבלויות בשימוש ברכבת הוא פי ארבעה במהלך חמש השנים האחרונות.

<בעז צפריר: הנושא השני שנשאלתי עליו זה הסעת חיילים בימי ראשון.

<בעז צפריר: בהסכם משותף של משרד הביטחון, משרד האוצר, משרד התחבורה ורכבת ישראל, החל מתחילת 2012, מפעילים בכל יום ראשון יותר מ-250 אוטובוסים שאוספים את החיילים, בעיקר באזורים הצפוניים, מעבירים אותם דרומה לבסיסים שלהם ישירות, לכל חייל יש מושב, יש לו מקום בתא המטען, הם לא צריכים לעמוד, לא צריכים לשכב, לא צריכים לתקוע את הקנה שלהם במושב השכן, והם מגיעים בצורה בטוחה ומסודרת ליעדם בבסיסי צה"ל, בדרך כלל בדרום.

מיקי לוי: ישירות לבסיס ולא לתחנת הרכבת.

<בעז צפריר: ישירות ולא למחנה "נתן", ולא עם חאפרים, בצורה מאובטחת.

<בעז צפריר: בימים אלה של מצב ביטחוני קשה, הנושא של אבטחת החיילים, ביטחון החיילים, touch wood, הזמינות של התחבורה הזאת, דובר על הכבישים המהירים, אנחנו מאוד גאים גם בתהליך הזה, למרות הביקורת שאנחנו סופגים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, שתי תשובות.

משה גפני: האחת לבצלאל סמוטריץ על זה שאלפי קווים התחילו לפעול בשבת.

<עוזי יצחקי: אין ולא היה דבר כזה.

<מאיר חן: הוא התכוון לזה שהיו קווים שגלשו.

<עוזי יצחקי: זה בגלל התאמה של שעון.

<עוזי יצחקי: לא יותר מזה.

<מאיר חן: היתה בעיה במעבר בין שעון חורף לשעון קיץ, ואז קווים גלשו - -

<עוזי יצחקי: חד-משמעית.

משה גפני: רבותי, שנייה.

<מאיר חן: - - לא נוספו קווים חדשים.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא הנהלת משרד התחבורה, זה ועדת הכספים של הכנסת.

משה גפני: פה אחד לא נכנס לדברי השני, זה ממש כמו בית מרקחת פה.

משה גפני: אני מבקש תשובה מסודרת.

<עוזי יצחקי: אין ולא היתה חריגה מהסטטוס קוו הקיים.

<עוזי יצחקי: אני רוצה להזכיר לכבוד היושב-ראש, גם כשהפעלנו את המטרונית החדשה, הקפדנו שזה בדיוק על קווים שהיו קיימים בציר.

משה גפני: הגלישה שעליה מדובר.

<עוזי יצחקי: מדובר על עניין נקודתי של החלפת שעון קיץ ושעון חורף והיהפך, ולכן היו התאמות כאלה ואחרות.

<עוזי יצחקי: אנחנו פועלים לפי הסטטוס קוו, אנחנו לא מוסיפים קווים כאלה ואחרים בשום מקום, מקפידים, ולכן לא היה ולא יהיה.

<עוזי יצחקי: מוכחש מכול וכול.

ישראל אייכלר: האם אתם נערכים שבשבוע הבא שוב מחליפים שעון?

<עוזי יצחקי: כן, בהחלט.

משה גפני: המעבר בין שעון קיץ לשעון חורף הכנסת חוקקה חוק, ויודעים במשך כל השנה מתי נכנס שעון חורף ומתי נכנס שעון קיץ.

<עוזי יצחקי: מתפרסם לוח-זמנים ואז השבת מתחילה להתארך - - -

משה גפני: צריך לעשות לפי השעון.

משה גפני: היום אין בעיה.

משה גפני: אין פה גם ויכוח על שעון קיץ ושעון חורף.

<עוזי יצחקי: ברור, אבל לוח-הזמנים של החברה מתפרסם, ואז השעון מתחיל לזוז קדימה או אחורה.

<עוזי יצחקי: לכן זה התאמה.

משה גפני: התשובה השנייה.

משה גפני: אני רוצה לסיים.

<עוזי יצחקי: התשובה השנייה היא לחבר הכנסת מיקי לוי אחרי בדיקה.

<עוזי יצחקי: אני חוזר ואומר: בהשוואה להרבה מאוד שדות תעופה בעולם, רשות שדה התעופה בישראל ושדה התעופה זולים ביחס כולם.

<עוזי יצחקי: מחירים מעודכנים: קפוצ'ינו – 12 שקלים, מים – 8 שקלים, קרואסון – 12 שקלים.

<עוזי יצחקי: יש סל בסיסי ורשות שדות התעופה מפקחת.

מיקי לוי: רשמתי מה שאמרת, מחר בבוקר אני בשדה התעופה, לא לנסיעה, אני הולך לבדוק.

<עוזי יצחקי: כל מחירי הסל הבסיסי מפוקחים, יש תחרות, וגם מכשירים אוטומטיים שנכנסו לאחרונה שמוכרים שתייה חמה ב-7 שקלים.

משה גפני: מאיפה אתה קורא את זה?

מיקי לוי: אני מבקש - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: רגע.

מיקי לוי: - - את המכשירים האוטומטיים תכניס לתוך אולם הנוסעים, לא מחוץ לאולם הנוסעים.

<עוזי יצחקי: אנחנו נבדוק את זה.

מיקי לוי: מחוץ לאולם הנוסעים לא נותנים להיכנס.

משה גפני: חבר הכנסת לוי, שנייה.

<עוזי יצחקי: אלה נתוני אמת מסמנכ"ל המסחר של רשות שדות התעופה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, חבר הכנסת מיקי לוי מעלה את זה, אני חושב שהוא גם צודק.

<עוזי יצחקי: להכניס את המכונות?

משה גפני: כל הנושא הזה.

משה גפני: אם אכן יתברר שמי שהעביר לך את הפרטים האלה - - -

<עוזי יצחקי: סמנכ"ל סחר ואני אראה את ה-SMS המקורי למיקי.

מיקי לוי: אני מאמין לך.

מיקי לוי: תגיד לסמנכ"ל סחר שמחר אני בשדה התעופה לבדוק.

מיקי לוי: אני חונכתי במקום שצריך לוודא.

<עוזי יצחקי: אני אעביר לך.

מיקי לוי: עוזי, אני מאמין לך.

<עוזי יצחקי: זה מחולק גם לאולם "שחקים" וגם - - -

משה גפני: מה קרה פה?

מיקי לוי: אני רוצה שהוא יעביר לי את זה.

משה גפני: הוא יעביר לך, הוא אמר שהוא יעביר לך.

משה גפני: תעביר לו.

<עוזי יצחקי: מאה אחוז.

סתיו שפיר: אני מבקשת את הנתונים לשאלות ששאלתי קודם.

סתיו שפיר: ביקש היושב-ראש וגם מחליפתו לא לדבר עליהם פה, אני כן מבקשת שיישלחו אלי.

משה גפני: את לא סומכת עלי?

סתיו שפיר: גפני, תקשיב, אתה יודע כמה אהבתי והערכתי אליך גדולה.

משה גפני: אני חוזר הביתה עם אופניים.

משה גפני: ..

סתיו שפיר: אנחנו בדיוני תקציב - - -

משה גפני: סתיו, את זה הלכתי להגיד עכשיו.

משה גפני: אין אצלי בדיון דבר שיהיה על הקרח.

משה גפני: אין דבר כזה.

<עוזי יצחקי: לפחות עונים.

משה גפני: חברת הכנסת סתיו שפיר העלתה עניין.

משה גפני: לא נעים לי שהייתי צריך לקטוע אותה באמצע הדברים, אבל לא היתה ברירה, מכיוון שאי-אפשר לגלוש עם הדיון יותר מדי.

משה גפני: חברת הכנסת סתיו שפיר ואני עדיין נמצאים באופוזיציה, זאת אומרת, אנחנו עוד מתלהבים ממה שהיה באופוזיציה, ואני חושב שהטענות שלה הן טענות צודקות, צריך שתהיה שקיפות.

משה גפני: אני לא יכול להמשיך את הדיון הזה, אני מבקש את התשובות בכתב.

<עוזי יצחקי: אני רוצה לדעת בדיוק מה.

משה גפני: היא תגיד לך עכשיו.

<עוזי יצחקי: אני רוצה להבין.

משה גפני: היא תגיד לך בדיוק.

סתיו שפיר: כל הדברים שפירטנו לגבי החלוקה הגיאוגרפית והסבסוד, איך נערכים החישובים, איך נערכים החישובים של הסיכונים, דוחות שלכם ותחקור אחורה לגבי חברות שעבדתם אתן על פיתוח של תחבורה ציבורית, הסיבות להעברות התקציביות מ-2013-2014, שכללו קיצוצים גדולים בפיתוח של התחבורה הציבורית, מה היו הסיבות, האם מתוכננות העברות כאלה גם בשנה הזאת, איך קורה שיש העברות בסכומים כל-כך גדולים.

סתיו שפיר: ביקשנו גם מספרים על כל מיני מילים שנאמרו כאן כמו "רוב", "חלקי" – מילים שמתארות יחס.

סתיו שפיר: אני אשמח לראות את המספרים שמאחוריהן.

<עוזי יצחקי: את מעדיפה אולי פגישה בעניין הזה?

סתיו שפיר: אני אשמח מאוד לפגישה, אבל קודם אם אפשר לראות את הנתונים בכתב, זה יעזור לפגישה יעילה יותר.

סתיו שפיר: תודה.

משה גפני: אתה לא עוזר לי היום.

משה גפני: בעוד חמש דקות אני צריך להיות במנחה, ואתה במקום להגיד לה על הכול תשובות חיוביות, אתה מתחיל - - -

<עוזי יצחקי: לא.

<עוזי יצחקי: אני רוצה באמת - - -

משה גפני: היא תגיש לך את כל הפירוט.

סתיו שפיר: הוא אדם רציני, רוצה לתת - - -

ישראל אייכלר: אני אשמח לקבל העתק.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: חבר הכנסת אייכלר, אני לא מדבר על משהו אישי שהמנכ"ל מעביר לסתיו שפיר.

סתיו שפיר: אני אשמח אם הפירוט הזה בשנה הבאה יבוא בחוברת בתקציב.

משה גפני: מעבירים לוועדה והוועדה בוודאי תעביר לחברים.

משה גפני: אני מבקש תשובות על השאלות.

משה גפני: אני לא אחזור על הכול, בגלל שכבר אין זמן.

משה גפני: מה שהעלה חמד עמאר לגבי הכבישים.

משה גפני: אני מבקש בדיקה מחודשת לגבי הנכים, ההנחה.

משה גפני: אני לא אחזור על כל הדברים האחרים, כל הדברים שנאמרו.

משה גפני: אם אפשר, לעשות עבודה, כי בסופו של דבר אם לא נקבל תשובות טובות, הרי פה אנחנו צריכים להצביע על תקציב משרד התחבורה בניגוד לוועדות אחרות, אז אתם לא רוצים שנצביע נגד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.