ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 58, 2015-10-14 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם – גברתי מנהלת הוועדה, גברתי היועצת המשפטית של הוועדה, חברי הכנסת, רשמת, אורחים, יורם חבר הכנסת לשעבר.

איתן כבל: היום על סדר-יומנו הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – פיצול שידורים של בעל זיכיון לשידורי רדיו), התשע"ה-2015, זה היה פ/1658.

איתן כבל: הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ב-22.7.2015 והועברה לדיון בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני כבר אומר לכם, היום לא תתקבלנה שום החלטות.

איתן כבל: אני רוצה לדעת, קודם כל, מהו החוק, לדעת איפה אנחנו נמצאים בכל התהליך הזה, ובעקבות כך גם נחליט על ההמשך.

איתן כבל: כמו תמיד, גברתי, המציעה הראשית, תציג את הצעת החוק, בבקשה.

נאוה בוקר: בוקר טוב לכולם, אדוני יושב-הראש, חברי הכנסת.

נאוה בוקר: ראשית, אני רוצה להביע תנחומים למשפחות ההרוגים ולשלוח החלמה לפצועים, ולחזק את כוחות הביטחון ומשטרת ישראל ואת ראש הממשלה בימים קשים אלה.

נאוה בוקר: וכעת לענייננו – התיקון לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שהגשתי יחד עם 12 חברי כנסת נוספים מכל סיעות הבית, ושזכה לתמיכה מסיבית של רוב חברי הכנסת גם כשעבר בקריאה טרומית, התיקון הזה בא להסדיר את תחום פיצול השידורים ברדיו.

נאוה בוקר: הרי בשנים האחרונות תחנות רדיו אזוריות שהוקצה להן יותר מתדר אחד, משדרות שידורים מפוצלים בחלק משעות היממה.

נאוה בוקר: כלומר, בנוסף לתכנים הרגילים שלהן, הן משדרות תכנים ייחודיים שמיועדים לקהלים מסוימים ומעשירים את התוכן שמוצע ברדיו.

נאוה בוקר: זה כלי שמאפשר לתת מענה לקהלים מסוימים בתוך אזור הזיכיון, כמו אוכלוסיית דוברי: הצרפתית, הרוסית, הדרוזית, האמהרית, או תושבים בעלי צרכים מיוחדים באיזור הדרום ובאיזור חיפה.

נאוה בוקר: בתחילת השנה, הרשות השנייה החליטה כי בגלל היעדר סמכות מפורשת בחוק הוקצבה תקופת מעבר בת שנתיים לבחינת ההסדרה של הנושא בחקיקה.

נאוה בוקר: בחודש יוני האחרון היתה החלטה של בג"ץ.

נאוה בוקר: הוא קבע שיש לאפשר פיצול תדרים בתחנות הרדיו.

נאוה בוקר: בפסק-הדין שלו הוא נתן תוקף להחלטת מועצת הרשות השנייה, תוך שהוא מדגיש שתקופת המעבר הזאת, בת השנתיים, תאפשר בין היתר גם הסדרה חקיקתית של הנושא.

נאוה בוקר: בהתאם לעמדה הזו של בג"ץ, לעמדת מועצת הרשות השנייה ועמדת הממשלה – הרי זה עבר פה אחד בוועדת שרים לענייני חקיקה – הגשנו את הצעת החוק הזאת, והצעת החוק הזאת נועדה לעגן סמכות חוקית מפורשת למועצת הרשות השנייה, ולאפשר לה להתיר שידורים מפוצלים בהתאם לקריטריונים מקצועיים שייקבעו באופן שוויוני לכולם.

נאוה בוקר: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, שנטשה אותנו.

<לאה ורון: אני לא תיאמתי אתו.

טלי פלוסקוב: קודם כל, הבאתי לכם תחליף מאוד איכותי של מפלגת כולנו.

איתן כבל: אין ספק.

איתן כבל: אמיתי.

איתן כבל: מה שנכון נכון.

טלי פלוסקוב: פולקמן נכנס במקומי, כי אני נכנסתי לוועדת משנה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד רק משפט אחד, כי אני חושבת שידידתי, חברת הכנסת נאוה בוקר, ציינה את מה שכתבנו וכי אני שותפה לחוק הזה.

טלי פלוסקוב: מה שחשוב לנו כאן לציין, זה לתת לכולם את אותה התשתית, להשוות את תנאי בסיס הכניסה לזה.

טלי פלוסקוב: אתמול דיברו אתי מ"רדיו דרום".

טלי פלוסקוב: להגיד לכם מה זה "רדיו דרום" לאזור?

טלי פלוסקוב: מי יכול בכלל לחשוב שזה לא יהיה, או שזה יהיה בתנאים פחות טובים ממה שזה נמצא היום?

טלי פלוסקוב: אותו הדבר אני שומעת על רדיו לדוברי רוסית שפועל במרכז הארץ, שהמון אנשים פונים אלינו, לחברי הכנסת, דרך הרדיו.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים לדאוג, ואני חושבת שהחוק הזה מנוסח בצורה נכונה מאוד וטובה מאוד, ואני לא יודעת מה הכוונות כאן לשינויים, כי שמעתי שהיועצים משפטיים מנסים לשנות את הנוסח הארוך.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהחוק נוסח בצורה תקינה, נכונה, ואני מבקשת מהוועדה לא לשנות את נוסח החוק ולאשר אותו כפי שהוא.

טלי פלוסקוב: זה מה שרציתי להגיד.

טלי פלוסקוב: בהצלחה.

איתן כבל: תודה, חברת הכנסת פלוסקוב.

איתן כבל: חיים הכט, מנכ"ל רדיו "קול רגע", בבקשה.

<חיים הכט: אדוני היושב-ראש, ועדה נכבדה, אני מדבר כאן כמובן מתוקף היותי מנכ"ל ובעלים של תחנת רדיו.

<חיים הכט: אבל בי אני נשבע ואני מפציר בכם שתאמינו לי, שאני בראש וראשונה מדבר כאזרח שיושב כאן חרד לנוכח הרגל הגסה – ומחילה על הדברים הקשים שאני אומר, אני באמת מבקש את סליחת

<חיים הכט: כם – רגל גסה שרומסת מעשה חקיקה.

<חיים הכט: אני מכיר את הכנסת הזאת כבר הרבה שנים, ואני אומר לכם, בכנות, דבר כל-כך גס עוד לא היה.

<חיים הכט: החוק הזה – שוב אני מבקש את סליחתכם, אנא סלחו לי – אבל החוק הזה נולד בחטא.

<חיים הכט: כנסת ישראל לא יכולה לחוקק למען חברים ומקורבים.

<חיים הכט: אין חיה כזאת.

טלי פלוסקוב: מי החברים כאן?

טלי פלוסקוב: לא, סליחה, זו האשָמה – מי החברים כאן?

טלי פלוסקוב: אנחנו גם אזרחים במדינה הזאת וגם אנחנו מדברים בשם האזרחים.

איתן כבל: טלי, סליחה.

איתן כבל: חיים, שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: חיים, באמת יצאת צדיק הפעם, ברצינות.

מכלוף מיקי זוהר: יצאת צדיק, חבל על הזמן.

טלי פלוסקוב: אני לא מקבלת את זה.

טלי פלוסקוב: מה זה, "מקורבים"?

איתן כבל: מיקי, אני אעשה סדר.

איתן כבל: סליחה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל זו אמירה ממש לא - - -

<חיים הכט: אני אסביר מיד.

איתן כבל: קודם כל, סליחה.

איתן כבל: תקשיב, חיים, הבנתי שמדובר בחוק טעון.

איתן כבל: זה כבר הבנתי.

איתן כבל: אני לא אאפשר בשום פנים ואופן שכאן יהיה שיח שאיננו נוגע לדבר אחד, לדבר עצמו.

איתן כבל: אף אחד פה לא יחלק ציונים.

איתן כבל: מי שרוצה לחלק ציונים – תחלק להם אצלך, יש לך מספיק כלים.

איתן כבל: פה תפקידי גם להגן על הקולגות שלי, חברים שלי, וכמו שאני עושה פה כל מאמץ להגן על כל איש ציבור, או כל אורח.

איתן כבל: אז אני מאוד מבקש - - -

<חיים הכט: אני מתנצל.

<חיים הכט: לוקח את דברי - - -

איתן כבל: חיים, משפט אחרון, ואני אומר את זה כבר לכולם: מי שלא ידבר על-פי המתווה ויתייחס לדברים לגופו של עניין – אוהב את זה מי ששומע את זה, לא אוהב את זה מי ששומע, זה עניין אחר.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה פשוט, לגעת בלי פירוטכניקה בסיפור.

איתן כבל: זה הכול.

<חיים הכט: אלה הדברים.

<חיים הכט: החקיקה הזו, רבותי, מיותרת.

<חיים הכט: לרשות השנייה יש היום, נכון לרגע זה, את כל הסמכויות והיכולות לטפל במה שנקרא: פיצול תדרים.

<חיים הכט: לגופם של פיצולים – הפיצול ב"רדיו דרום" נכון, חשוב, ראוי.

<חיים הכט: אם אני הרשות השנייה, לא רק שאני מאשר את זה, אני דורש מהם לעשות את זה, כופה עליהם לעשות את זה, משום שזה מענה ייחודי לציבור באשדוד, באשקלון, חשוב ביותר.

<חיים הכט: הפיצול ב"רדיוס", הרדיו הרוסי, הוא לא ציבורי.

<חיים הכט: אם הרשות השנייה מחליטה שיש מקום לרדיו דובר רוסית, תתכבד הרשות, תוציא מכרז שוויוני, ואז מי שיזכה במכרז ישדר.

<חיים הכט: הפיצול ב"רדיו חיפה" שהוליד את "רדיו חם אש 99.

<חיים הכט: 5" – הפיצול ב"רדיו 99.5" שהוליד את כל המהומה הזאת בדין, הוא נעשה בקריצה, רדיו דרוזי "עלק", אין לזה שום קשר לדרוזים, וזה היה פשוט מהלך לא נכון שהרשות השנייה התעשתה, הבינה שהוא לא נכון.

<חיים הכט: וכבודך, בג"ץ מעולם – אני פניתי לבג"ץ – מעולם לא אמר, זה לא מופיע בשום פרוטוקול, שיש לאפשר פיצול תדרים.

<חיים הכט: מעולם לא.

<חיים הכט: הניסוח שם – אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.

<חיים הכט: אדוני היושב-ראש, כשוועדה מכובדת בכנסת יושבת לחוקק, היא צריכה שתונח לפניה הערכה, עבודה, על המשמעויות החברתיות-כלכליות של החוק הזה.

<חיים הכט: ברשותך, שתי מילים.

<חיים הכט: מזה 17 שנים באזור הצפון, שם אני חי, פועלות ארבע תחנות: "רדיו חיפה", "רדיו קול רגע", "רדיו צפון" ורדיו ערבי "א-שמס".

<חיים הכט: הכלכלה של האזור הזה לא היתה מסוגלת לשאת ארבע תחנות.

<חיים הכט: אחת התחנות, "רדיו צפון", קרטעה, כמעט התמוטטה, וסופה שהיא הפכה בת-חסות, סבסידרי של תחנה חזקה באזור תל-אביב.

<חיים הכט: לפני שנתיים קם והיה פיצול ב"רדיו חיפה" שהוליד תחנה שנקראת "חם אש".

<חיים הכט: היא משדרת כעוד תחנת רדיו לכל דבר.

<חיים הכט: מעצם היותה תחנה מפוצלת בלי תקורות, היא פועלת זול, משדרת מוסיקה מסביב לשעון.

<חיים הכט: אנחנו קיבלנו את הריקושט מיידית – התחנה שלנו שפועלת, מנסה לפחות, על-פי אמות המידה של הזיכיון שקיבלנו, ירידה באחוזי האזנה וירידה בהכנסות שלנו, משום שהמחירים של הפרסומות שם יורדים.

<חיים הכט: התוצאה היתה: פיטרנו שבעה עובדים, אנשי תוכניות וחדשות.

<חיים הכט: החוק שמונח כאן לפניכם מאפשר להקים בצפון, שבמקור יש בו ארבע תחנות, עוד ארבע תחנות.

<חיים הכט: כל תחנה תקים פיצול, ובאזור הזה יהיו שמונה תחנות.

<חיים הכט: אני מודיע כאן – באמת לא כפוזה לתפארת הדיון הזה, והודעתי את זה כבר לעובדי התחנה – במידה והחוק הזה עובר, 62 אנשים שעובדים אצלנו בתחנה יפוטרו, כי אין לנו שום סיכוי בעולם להחזיק תחנה על-פי הדרישות של הרשות השנייה ולהתחרות בעוד שבע תחנות באזור הזה.

<חיים הכט: אין חיה כזאת.

<דניאל נישליס: אבל גם לך היה פיצול.

<דניאל נישליס: בוא תספר לכולם.

<דניאל נישליס: גם לך היה פיצול, ברוסית.

איתן כבל: מי אדוני?

<דניאל נישליס: למה אתה שוכח לספר את העובדה הקטנה הזאת?

איתן כבל: מי אדוני?

<דניאל נישליס: דני נישליס.

<לאה ורון: אז בבקשה, לבקש רשות דיבור.

<דניאל נישליס: לא, הוא שוכח להגיד שגם לו היה פיצול?

<דניאל נישליס: היה לו.

איתן כבל: דני, דני, סליחה.

<דניאל נישליס: וכשהיה לו פיצול - - -

איתן כבל: דני, אני אגיד לך שני דברים: או שכבר סיימת לומר את דבריך עכשיו, כי התפרצת ואמרת את מארתך, או שאני – אין, לא יהיה.

<דניאל נישליס: סליחה, טעות.

איתן כבל: לא יהיה.

איתן כבל: פעם נוספת, אתה תהיה בחוץ.

איתן כבל: גם ככה אני מבין.

איתן כבל: כל אחד הגיע, התאמן על מה הוא אומר.

איתן כבל: אז בבקשה, בוא נרגיע.

איתן כבל: מה שאתם עושים וטוענים כלפינו, תעשו כלפי עצמכם.

איתן כבל: זה יהיה לא רע.

<חיים הכט: אדוני היושב-ראש, עוד שתי נקודות.

<חיים הכט: אני אומר לכם שבחקיקה הזאת, שתוליד עוד 12 תחנות רדיו, התעשייה הזאת, שהיא דבר מפואר שנוצר בישראל, הולכת.

<חיים הכט: שום תחנה לא תוכל להחזיק מערכת תוכניות, מערכת חדשות, ספורט.

<חיים הכט: זה נגמר.

<חיים הכט: עכשיו עוד משהו לגופו של חוק, ברשותכם, המחוקקים.

<חיים הכט: תראו, החוק הזה מורכב מארבעה סעיפים.

<חיים הכט: שלושת הסעיפים הראשונים עוסקים במתן היתרים, סמכויות, כללים, לרשות השנייה, לתת את הפיצולים ולדון בהם.

<חיים הכט: כל הסעיפים האלה צורכים חקיקה, ובעיקר זמן.

<חיים הכט: במקרה הטוב, אם החוק הזה עובר, הפיצול הראשון שהרשות השנייה תאשר יהיה במקרה הטוב בעוד שנה, שנה וחצי.

<חיים הכט: סעיף 4 לחוק הזה הוא בתוקף מיידי.

<חיים הכט: התחנות שמשדרות בניגוד לחוק ממשיכות לשדר, ומה יוצא כאן?

<חיים הכט: את כל התחנות האחרות אתם זורקים לתוך המבוך הביורוקרטי, כשהתחנות שמשדרות בלי היתר ממשיכות לשדר.

<חיים הכט: מה שיוצא כאן, באמת מחילה, זה פח יקוש, זה קומבינה, זו מלכודת לכל מי שפועל לפי החוק.

<חיים הכט: תודה.

איתן כבל: תודה, תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מתכוון להתעמת עם האדון חיים הכט, אבל לפעמים יוצא לי לראות את התוכנית שלך, שהיא תוכנית באמת טובה, "יצאת צדיק".

מכלוף מיקי זוהר: זו תוכנית טובה, אבל כדי להיות צדיק, כדי להציג אנשים צדיקים, קודם כל, תהיה צדיק בעצמך.

מכלוף מיקי זוהר: הרי לפני לא מעט שנים אתה בעצמך חשבת לפצל תדרים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה גם הגשת בקשה בנושא.

<קריאה: פיצל.

<חיים הכט: וברגע שאמרו לי שזה לא חוקי ובלתי אפשרי, סגרתי וירדתי.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר היחיד שאני ציפיתי, לאיזשהו גילוי נאות מצדך.

מכלוף מיקי זוהר: ציפיתי לאיזשהו גילוי נאות מצדך ואני חושב שזה דבר שהיה ראוי שתעשה.

מכלוף מיקי זוהר: ולפני שאתה מבקר אותנו, חברי הכנסת, אנא, תסתכל על עצמך במראה.

מכלוף מיקי זוהר: בכל מקרה, אין לי עניין להתעמת אתך, רק יש לי עניין לומר שאפילו בית-המשפט אמר במפורש והמליץ, עוד בשנת 2015, ללכת לרעיון של פיצול תדרים.

מכלוף מיקי זוהר: ואם הוא המליץ את זה, אז אנחנו המחוקקים צריכים להתייחס לזה.

מכלוף מיקי זוהר: כי בדרך-כלל אומרים לנו שאנחנו מתווכחים עם בית-המשפט, אז כשאנחנו רוצים לאמץ רעיון של בית-המשפט, גם באים אלינו בביקורת.

מכלוף מיקי זוהר: אז מתי לא באים אלינו בביקורת?

מכלוף מיקי זוהר: זה אנחנו לא יודעים, אבל כנראה שתפקידנו, קודם כל, לקבל ביקורת, ואין לי בעיה עם זה, אני חי עם זה בשלום.

מכלוף מיקי זוהר: הרעיון הוא פשוט.

מכלוף מיקי זוהר: אני שמעתי - - - רעיון פיצול התדרים, אדוני היושב-ראש, ואני יכול לומר לך שאני חשתי בתמימות דעים בנושא.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שלמעט אמירה קטנה פה ושם, בעיקר מהצד של חיים הכט, כמעט לא שמעתי ביקורת גדולה בנושא הזה.

מכלוף מיקי זוהר: להיפך, כולם אמרו, כל הכבוד, תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: עד שסוף-סוף אנחנו, חברי הכנסת, יכולים להיטיב טיפה עם הציבור – יכול להיות שזה פוגע בציבור מסוים, כל פעולה שאנחנו עושים, יש לה יתרונות ויש לה חסרונות, אבל תמיד צריכים לעשות מבחן של עלות מול תועלת, מה היתרונות לצד החסרונות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה אומר שיש לך בעיה בתחנת רדיו שלך, אז אנא ממך, תתייעל, תשתפר, תתחזק, תגיע לרמה גבוהה יותר.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יכול להאט את קצב השוק ולמנוע מאחרים להתפתח, בזמן שאתה טוען שקשה לך להתפתח.

מכלוף מיקי זוהר: בעיני, זו טענה לא לגיטימית.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להאיץ את השוק, אני רוצה לגרום לאנשים להרוויח יותר כסף.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי אני אגבה מהם יותר מסים.

מכלוף מיקי זוהר: וכשאני אגבה מהם יותר מסים, אני אוכל להיטיב יותר עם אוכלוסיות אחרות שאני מעוניין לטפל בהן.

מכלוף מיקי זוהר: זה הרעיון במדינת ישראל וזה הרעיון הדמוקרטי.

מכלוף מיקי זוהר: זה הרעיון של כלכלה חופשית.

מכלוף מיקי זוהר: הטענות שלך, אני אומר לך בכנות, גם עם האמירה הראשונה, אינן מקובלות.

מכלוף מיקי זוהר: רק דבר אחד חשוב לי לדרוש ממשרד התקשורת שנמצא כאן היום.

מכלוף מיקי זוהר: מי נמצא פה ממשרד התקשורת?

<לאה ורון: היועצת המשפטית, עורכת-הדין דנה נויפלד.

איתן כבל: דנה נויפלד המיתולוגית.

<אתי בנדלר: יש עוד, יש את יעל.

איתן כבל: בונה את עצמה, כן.

<לאה ורון: יש עוד, כן.

מכלוף מיקי זוהר: היועצת המשפטית נמצאת כאן, הגעת עם המון הערות לחוק – אני רק רוצה לומר שהצעת החוק הזו נוסחה בהחלט באופן ראוי ונכון.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר, היא תביא לכך שנוכל לתת כלים לתחנות רדיו להמשיך ולהתפתח.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש שהצעת החוק כפי שהוגשה והונחה על-ידינו חברי הכנסת תאושר על-ידי הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שאדוני היושב-ראש יאמץ אותה יחד אתנו ונעביר אותה לקריאה ראשונה, ולתחושתי היא גם תעבור בשלום.

איתן כבל: תודה, ידידי חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

איתן כבל: עכשיו אני מקריא את השמות, כדי שכל אחד יתאמן, ירוץ על הקווים: דוד בן בסט, עו"ד ליאור חריש, דני נישליס, עידו מור, דן ארנון, עו"ד נגה רובינשטיין.

איתן כבל: אני אפנה אליך, גברתי היועצת המשפטית – את מייצגת פה את משרד התקשורת, אנחנו ניתן כל אחד מהם להוציא - - -

<דנה נויפלד: מה שיחליטו.

איתן כבל: בוודאי, מה שאני אחליט.

איתן כבל: ואז נעשה את הסדר.

איתן כבל: את תגידי לנו את עמדת המערכת, ואז נראה איך אנחנו ממשיכים מפה.

<אתי בנדלר: וייתכן שגם את עמדת משרד המשפטים.

איתן כבל: ועמדת משרד המשפטים בוודאי, כמו תמיד.

איתן כבל: אז ברשותכם, בואו נתחיל.

איתן כבל: דוד בן בסט, בבקשה.

<דוד בן בסט: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, תודה לחברי הכנסת.

איתן כבל: ברשותכם, רק דבר אחד לפני שאתה אומר.

איתן כבל: אני מקדים אולי קצת את המאוחר כי אני ארצה לשמוע את זה גם מהיועצת המשפטית של משרד התקשורת.

<אתי בנדלר: ושל הרשות השנייה.

איתן כבל: נכון, ודאי גם אתכם.

איתן כבל: אותם אני ארצה לשמוע, בוודאי.

איתן כבל: ככה נחבאת אל הכלים שם.

איתן כבל: אני מבקש לנסות להסביר לי, לאחוז את השור בקרניו.

איתן כבל: בינתיים, זה בסדר, זה לגיטימי שכל אחד מרקד סביב עניינו שלו, אין לגיטימי מכך.

איתן כבל: אני לא מטיף לאף אחד שהוא מייצג את עצמו, אבל לנסות לשים את האצבע על מה כל אחד מדבר.

מכלוף מיקי זוהר: הרוב פה זה יתרון, למעט מסוימים שנפגעים, אבל שצריכים להתייעל ולהתקדם כדי להגיע לרמה הרלוונטית שאנחנו רוצים שכולם יהיו שם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, דוד.

<דוד בן בסט: 14 שנים הפיצול הזה היה שריר וקיים.

<דוד בן בסט: מדי שנה הוא אוּשר.

<דוד בן בסט: לא היתה שנה שהיתה איזושהי הערה.

<דוד בן בסט: אני הייתי הראשון.

<דוד בן בסט: מי שהציע את הצעת הפיצול היתה הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

<דוד בן בסט: אמרו לי: אתה נמצא באיזור שיש בו המון רוסים, יוצאי מדינות חבר העמים.

<דוד בן בסט: לא יכול להיות, אמרתי, שאני אגיע למצב שבו אני אסגור את התחנה שלי כי אין מספיק פרסומות כי חלק גדול מהאזור שלי זה אזור של דוברי הקהל הרוסי.

<דוד בן בסט: אמרה לי חברת הכנסת לשעבר נינו אבסדזה, חברת מועצת הרשות השנייה, במילים האלה: יתכבד אדוני, ועל התדר המפוצל ייתן מענה גם לקהל שלא מקבל.

<דוד בן בסט: זה היה לפני 14 שנה, כמעט 15 שנה.

<דוד בן בסט: וזה לא כל-כך נראה לי.

<דוד בן בסט: אבל עשינו את זה וירקנו דם תקופה ארוכה והצלחנו, ואנחנו נותנים מענה ראוי במיוחד בעת מלחמה ובעת חירום.

<דוד בן בסט: יש לי כאן לפני את תעודות ההוקרה שקיבלנו מפיקוד העורף שכותב על שיתוף הפעולה עם "רדיו לב המדינה", וכותב שהוא לא יודע איפה הוא היה ללא "רדיו לב המדינה" בתדר המפוצל, הצלת חיים וכולי, וכולי.

<דוד בן בסט: אני יכול להגיד את זה גם על "רדיו דרום" וגם על "רדיו חיפה" בפיצול של התדרים.

<דוד בן בסט: מאז עברו 14 שנה, הרדיו ברוסית הלך ונחלש.

<דוד בן בסט: הקהל הרוסי נטמע בתוך הקהל הישראלי, וטוב שכך.

<דוד בן בסט: מכרזים, כמו שמישהו זרק פה, זה האבסורד הכי גדול שקיים.

<דוד בן בסט: כיום, פיצול התדרים בקושי שורד.

<דוד בן בסט: המספרים של הסכומים שהיינו מביאים לפני 14 שנה, והיום ירדו בכ-60% עד 70%.

<דוד בן בסט: אנחנו שורדים.

<דוד בן בסט: ואנחנו רוצים להמשיך ולשרוד, ולתת את המענה לאותו קהל שאנחנו פונים אליו.

<דוד בן בסט: חיים הכט ידידי, אני רוצה להקריא לכם מכתב שכתב חיים הכט.

<דוד בן בסט: אגב, הוא לא דייק, בלשון המעטה, שאמרו לו שזה לא חוקי.

<דוד בן בסט: לפני שנתיים כמדומני, היועצת המשפטית שיושבת כאן, חברתי הילה שמיר, הגנה בלהט על הפיצול שניתן ל"רדיו חיפה".

<דניאל נישליס: חתמה עליו.

<דניאל נישליס: מה זה, "הגנה"?

<דוד בן בסט: חתמה עליו.

איתן כבל: דני, אני רואה שבאת עם אנרגיה.

<דוד בן בסט: דני, אל תדבר, בבקשה.

איתן כבל: זה מפריע.

איתן כבל: אתה יכול לסדר לך תוכנית בבוקר.

<דוד בן בסט: לא רק שהגנה על זה – תקפו את זה.

<דוד בן בסט: את הפיצול של "רדיו דרום" ו"רדיו לב המדינה" אף אחד לא תקף, אבל היא אישרה את זה.

<דוד בן בסט: יותר מזה, פיצול התדרים מופיע במכרז.

<דוד בן בסט: הוא נמצא בכתב הזיכיון.

<דוד בן בסט: אז ממה נפשך?

<דוד בן בסט: אם זה לא בסדר, למה הכנסתם את זה למכרז?

<דוד בן בסט: ואם זה לא בסדר, למה קיבלנו את זה בכתב הזיכיון?

<דוד בן בסט: ואז תקפו את זה.

<דוד בן בסט: ומישהו אמר "לא חוקי" – מעולם לא נאמרה המילה "לא חוקי".

<דוד בן בסט: זה איזה By-product של מישהו.

<דוד בן בסט: בית-המשפט הגבוה לצדק אמר בזו הלשון, ויתקנו אותי היועצים המשפטיים: אינני מתכוון להיכנס לשאלת הסמכות של הרשות השנייה.

<דוד בן בסט: יתכבדו ויבדקו אופציות אחרות, כולל הסדרה בחקיקה.

<דוד בן בסט: אתם רוצים?

<דוד בן בסט: אני אקריא לכם את זה.

<דוד בן בסט: יש לי את זה פה.

<דוד בן בסט: וחיים הכט קיבל פיצוי לפני 12 שנה.

<דוד בן בסט: אז כשהוא קיבל, זה היה לגיטימי.

<דוד בן בסט: וכשמישהו אחר רוצה לקבל, זה כבר לא לגיטימי.

<דוד בן בסט: אז לי, באזור המרכז – סליחה שאני אומר לכם – יש כעשר תחנות רדיו.

<דוד בן בסט: זה טיבה של תחרות.

<דוד בן בסט: אני מתמודד עם "רדיו תל-אביב" ועם "רדיו ללא הפסקה" ועם "רדיו אמצע הדרך" ועם "קול ישראל" ו"גלי צה"ל" והתדר המפוצל של "קול ישראל" ועוד 201 תדרים.

<דוד בן בסט: אגב, גלי צה"ל עושה עכשיו פיצול תדרים.

<דוד בן בסט: אולי אתם לא יודעים, פתאום החליטו שהם רוצים עוד תחנה.

<דוד בן בסט: מישהו אמר להם משהו?

<דוד בן בסט: לא.

<דוד בן בסט: הקימו עוד תחנת רדיו, קוראים לזה: "רדיו ספורט".

<דוד בן בסט: למה?

<דוד בן בסט: ככה.

<דוד בן בסט: אבל אנחנו, שעושים משהו באישור של הרשות - - -

איתן כבל: מה זאת אומרת, הם יצרו תדר חדש?

<דוד בן בסט: על התדר המפוצל שלהם הם עשו "רדיו ספורט".

איתן כבל: כן, אבל זו תוכנית.

איתן כבל: זה לא - - -

<דוד בן בסט: לא.

<דוד בן בסט: "רדיו ספורט", רדיו נוסף.

<דוד בן בסט: עכשיו אני רוצה להקריא לכם מכתב שחיים הכט כתב למשרד התקשורת.

<דוד בן בסט: לא אני כתבתי, חיים הכט כתב, הוא חתום על זה.

<דוד בן בסט: אתם רוצים, אני יכול להעביר לכם את זה.

<דוד בן בסט: "במסגרת הבדיקות שאנחנו עורכים עם הרשות השנייה, לפיצול התדרים בתדר 91.5, אנחנו מעוניינים לערוך ניסוי נוסף למתקן השידור של "רדיו חיפה".

<דוד בן בסט: " זה לא האזור שלו בכלל.

<דוד בן בסט: זה לא האזור שלו.

<דוד בן בסט: הוא רוצה להרחיב את איזור הזיכיון.

<דוד בן בסט: אז באמת, קצת הגינות.

<דוד בן בסט: 12 שנה.

<דוד בן בסט: ואתה סגרת את זה כי לא הצלחת, לא בגלל שאמרו לך שזה לא חוקי.

<דוד בן בסט: כי אם זה היה לא חוקי, היו סוגרים את כולם.

<דוד בן בסט: ואני משדר 14 שנה נכון להיום.

<דוד בן בסט: ובית-המשפט אמר: תמשיכו לשדר, ותסדירו את זה.

<דוד בן בסט: וחיים הכט, אני רוצה להגיד לך משהו: זה כל-כך לא הוגן שאתה אומר: אני אסגור את התחנה.

<דוד בן בסט: אני אקנה אותה, בסדר?

<דוד בן בסט: כל העובדים שלך יישארו.

<דוד בן בסט: אתה רוצה התחייבות?

<דוד בן בסט: הנה, התחייבות עכשיו.

<דוד בן בסט: אתה יודע מה לא הוגן, חיים?

<דוד בן בסט: שאם אני אסגור את רדיו - - - 40 משפחות ילכו הביתה.

<דוד בן בסט: בדם לבי, 40 משפחות ילכו הביתה.

<דוד בן בסט: זה מה שאתם רוצים?

<דוד בן בסט: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עורך-דין ליאור חריש, בבקשה.

איתן כבל: אבל יש לי בקשה – רק מה שדוד לא אמר.

<דוד בן בסט: סליחה, אם הייעוץ המשפטי רוצה, אני יכול להעביר את המכתב - - -

איתן כבל: כל דבר שאתה יכול להעביר לנו, בבקשה.

<ליאור חריש: אני היועץ המשפטי של "רדיו לב המדינה".

<ליאור חריש: והייתי רוצה להתייחס קצת יותר להיבטים משפטיים שקשורים להליך החקיקה הזה, שזכה, עד עתה לפחות, מכלי התקשורת, כולל פה היום על-ידי חיים הכט, להתקפות מסיביות בכל מיני טענות של התנהלות לא תקינה, נטילת תדרים שלא כדין, עשיית דין עצמי, הקמת תחנות בלי מכרזים.

<ליאור חריש: אז קודם כל, בנקודה הזאת הייתי מבקש להבהיר את המצב שהיה נכון לשנת 2015.

<ליאור חריש: אנחנו, "רדיו לב המדינה" במשך קרוב ל-14 שנה, פונה שנה אחר שנה לרשות השנייה ומבקש אישור לקיום שידורי רדיו מפוצלים.

<ליאור חריש: ובכל אותן 14 שנה, מועצת הרשות השנייה, לאחר קבלת אישור של היועצים המשפטיים, שהיו באותה שנה היועצים המשפטיים של הרשות, כולל חברתי עורכת-הדין הילה שמיר בחלק מהשנים, נתנו לנו אישור חוקי לפעול ולבצע את פיצול השידורים.

<ליאור חריש: כל פיצול השידורים עצמו התחיל בכלל לא ביוזמת התחנות עצמן.

<ליאור חריש: לכן, עד תחילת שנת 2015, שאלת החוקיות של התחנות לא עלתה על הפרק.

<ליאור חריש: וגם במהלך ההליכים בבית-המשפט העליון, בבג"ץ שהוגש בנושא הזה, בשום מקום לא נטען ולא הובעה עמדה על-ידי אף שופט ועל-ידי אף נציג של יועץ משפטי או גוף שמייצג את המדינה שהתחנות האזוריות פעלו שלא כדין.

<ליאור חריש: קרה מקרה בשנת 2015.

<ליאור חריש: היועצת המשפטית של הרשות השנייה שינתה את דעתה.

<ליאור חריש: החליטה שבניגוד לדעתה המשפטית בעבר שקבעה שיש סמכות למועצת הרשות השנייה, מעתה ואילך היא סבורה שאין סמכות מפורשת בחוק לרשות השנייה להתיר פיצול שידורים.

<ליאור חריש: ואז, הוגשו העתירות לבג"ץ.

<הילה שמיר: ליאור, תדייק במועדים.

<הילה שמיר: אתה ממש לא בשנים הנכונות.

<ליאור חריש: אז אולי פספסתי שנה, חצי שנה.

<הילה שמיר: לא, שנתיים.

<ליאור חריש: המתווה של ההתנהלות הוא מתווה נכון.

<ליאור חריש: עוד אפילו לפני שהוגש הבג"ץ, כאשר חברתי העבירה את חוות-דעתה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עורך-דין אבי ליכט, עורך-דין אבי ליכט קבע שראוי שתינתן תקופת ארכּה מספיקה, שבה הרשות השנייה צריכה בין היתר לבדוק את החלופות האפשריות להסדיר את הנושא של מתן מענה לאוכלוסיות המיוחדות באזורי הזיכיון בין היתר באמצעות פיצול שידורים.

<ליאור חריש: בג"ץ, בפסק הדין שלו, אמר שהוא רושם לפניו את קביעת מועצת הרשות השנייה, אני מצטט: "לבחון את הדרכים המתאימות לשם מתן מענה לצרכים הרדיופוניים של אוכלוסיות שונות ברחבי הארץ, לרבות בדרך של פרסום מכרזים שיכוונו לאותן אוכלוסיות , או בדרך של פנייה למחוקק לשקול שינוי חקיקה שיאפשר פיצול תדרים.

<ליאור חריש: " ככה שבג"ץ כן הביע - - -

<הילה שמיר: אתה יכול להמשיך את המשפט, אחרי "פיצול תדרים"?

<ליאור חריש: "וכל זאת בדרך הוגנת ושוויונית".

<הילה שמיר: תודה.

<ליאור חריש: כן, רק נאמר פה על-ידי מר חיים הכט שבג"ץ מעולם לא דיבר בעד פיצול שידורים.

<ליאור חריש: אז בג"ץ כן הביא את האפשרות הזאת שיהיה פיצול שידורים.

<ליאור חריש: יתירה מכך, מעבר לאמור בפסק-הדין, התבטא כבוד השופט, שופט בית-המשפט העליון עוזי פוגלמן, שהגיב לדבריו של עורך-דין בן-נתן על כך שהוצאת מכרזים לאוכלוסיות ספציפיות כמתן מענה, יהיו אסון.

<ליאור חריש: ואמר עורך-דין פוגלמן: נניח שאדוני צודק - - - נשכרים מהקיים, ההנחה שלנו היא שאין אנו רוצים להיות פסימיסטים.

<ליאור חריש: אנו מאמינים כי בסופו של דבר, זה ייעשה בדרך של חקיקה או כל דבר אחר.

<ליאור חריש: אבל אנחנו לא - - - ליטיגטור.

<ליאור חריש: גם היתה התבטאות של השופט מני מזוז, שגם הוא דיבר על האפשרות שיהיה הליך חקיקה, ושיהיה הליך חקיקה קל.

<ליאור חריש: אני מבקש לציין עוד נקודה, לעניין החוקיות של כל נושא פיצול השידורים.

<ליאור חריש: חברי חיים הכט, כמו גם כל יתר התחנות האזוריות שניגשו למכרזי הרדיו האזורי בשנת 2007 ובשנת 2008, ומשדרות כיום, ניגשו למכרז שבו הרשות השנייה ציינה במסגרת תנאי המכרז בצורה מפורשת שהיא מרשה לעצמה לאשר פיצול שידורים ובתנאים שתואמים, פחות או יותר, את התנאים שבהן משדרות שלוש התחנות הרלוונטיות שהיום מותקפות על גזילת הקניין הציבורי.

<ליאור חריש: אף אחת מהתחנות שנמצאות פה לא מצאה לנכון להתמודד באיזור של "רדיו לב המדינה", למשל.

<ליאור חריש: "רדיו לב המדינה" היה היחיד שהתמודד במכרז, למרות שהיתה להם אפשרות, אם הם רצו כל-כך לתפוס את התרנגולת הזאת שמטילה את ביצי הזהב, יכלו להתמודד במכרז, לזכות בו, ולקחת את המכרז.

<ליאור חריש: לא עשו את זה.

<ליאור חריש: לבוא היום, אחרי שהתמודדת במכרז, ולא מצאת לנכון לגשת להתמודד באזורים שמאפשרים את זה, זה לא ממש תום לב.

<ליאור חריש: נקודה אחרונה שאני מבקש להתייחס אליה מכוונת להערת האגב של חברתי, עורכת-הדין הילה שמיר.

<ליאור חריש: נכון, בג"ץ קבע וגם היועץ המשפטי, והאמת היא שהם לא היו צריכים לקבוע כי זו חזקה ברורה וידועה והלכה מוכרת, שהחקיקה צריכה להיות בדרך הוגנת ושוויונית.

<ליאור חריש: שוכחים פה להגיד שהנושא של שוויוניות משמעותו היא לא שיש דין אחד שווה באופן מוחלט לכולם.

<ליאור חריש: זאת אומרת, יש גם שוויון יחסי, שוויון שצריך להגשים אתה עיקרון של השוויון המהותי.

<ליאור חריש: יש פסקי-דין חד-משמעיים בנושא.

<ליאור חריש: יש הלכות משפטיות.

<ליאור חריש: בין תחנות הרדיו האזוריות נקודת המוצא, ואני בטוח שאף אחד לא יופתע, אין שוויון גם בלי פיצול השידורים.

איתן כבל: אוקי, ליאור, העניין ברור.

<ליאור חריש: רק נקודה אחת אחרונה.

<ליאור חריש: אני אקח לדוגמה תחנה שתקפה את פיצול השידורים שלנו – "רדיו אמצע הדרך" משדרת באזור נתניה עם תדר אחד שנים ארוכות.

<ליאור חריש: אנחנו נאלצנו להשתמש בשני תדרים ואפילו שלושה תדרים כדי לכסות את איזור הזיכיון שלנו.

<ליאור חריש: במשך שנים אנחנו משלמים אגרות תדרים בשיעור של מאות אלפי שקלים בגלל שהכריחו אותנו לשדר בשלושה תדרים כדי לכסות את האזור שלנו, בשעה ש"רדיו אמצע הדרך" משלם רק עבור תדר אחד.

<ברק בר-שלום: ליאור, אתה מטעה אותם.

<ברק בר-שלום: ליאור, אתה מטעה אותם.

<ליאור חריש: מעולם לא נשמעה טענת אפליה מצד "רדיו אמצע הדרך" על כך שמשלם פחות.

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: ליאור, העניין ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דני נישליס, בבקשה.

<דניאל נישליס: תודה.

<דניאל נישליס: "רדיו חיפה" חגג בשבוע שעבר 20 שנה, תקופה יפה, של שינוי מפת התקשורת בצורה מהותית.

<דניאל נישליס: שמונה שרי תקשורת, שישה יושבי-ראש, שבעה מנכ"לים, ארבעה או חמישה יועצים משפטיים – כולם שגו?

<דניאל נישליס: כולם נתנו לנו פיצול ואישרו אותו, ופתאום הגברת שמיר גילתה שהם טעו, כשהיא בעצמה חתמה לפני שנתיים על הפיצול שלנו?

<דניאל נישליס: גם היא טעתה?

<דניאל נישליס: אם היא טעתה, מה היא עוד עושה פה?

<דניאל נישליס: הפיצול של "רדיו חיפה" ניתן לראשונה ב-2005, כשהכוונה היתה לשדר לתושבי הקריות.

<דניאל נישליס: חמש קריות שסך מספר תושביהן עולה על מספר תושבי חיפה.

<דניאל נישליס: לצערי הרב, מסיבות כלכליות נאלצנו לסגור אותו ב-2008, ואחרי המכרזים השניים פתחנו אותו שוב בשם אחר, "חם אש", כי היא תחנה מזרחית.

<דניאל נישליס: סוף-סוף הבנו שיש קהל מזרחי ש"מת" לשמוע את המוזיקה שלו.

<דניאל נישליס: וזה מצליח, מה לעשות?

<דניאל נישליס: מה לעשות?

<דניאל נישליס: זה מצליח.

<דניאל נישליס: אמר חיים הכט שהורדנו לו את כמות המאזינים בתחנה שלו.

<דניאל נישליס: שמע, אתמול הלכתי והסתכלתי בסקר ה-TGI המתפרסם פעמיים בשנה.

<דניאל נישליס: זה למעשה הסקר היחידי במדינת ישראל שמתפרסם בקביעות הרבה מאוד שנים, ונותן תמונת מצב לגבי מצב ההאזנה לכל תחנה.

<דניאל נישליס: כבודו יודע כמה האזנה יש ל"חם אש" אצל חיים הכט באיזור?

<דניאל נישליס: אפס.

<דניאל נישליס: אפס.

<דניאל נישליס: אף אחד לא מאזין באזור שלו לתחנה שלי, על-פי גוף חיצוני, שזו חברה שעושה את הסקרים.

<דניאל נישליס: אז על מה הוא מתבכיין?

<דניאל נישליס: הפיצול שחיים הכט קרא לו "תחנה דרוזית" הוא לא תחנה דרוזית.

<דניאל נישליס: זאת תחנה לאזור הקריות, שהצרכים שלהם שונים מתושבי חיפה, מבחינה חברתית, כלכלית, תרבותית, ספורט.

<דניאל נישליס: מאחר ויושב-ראש הרשות ביקש ממני אישית לתת לציבור הדרוזי שעתיים ביום – קיבלו שעתיים ביום.

<דניאל נישליס: רבותי, איזה כלי תקשורת במדינת ישראל היום נותן לעדה הדרוזית, אחינו בדם, שעתיים ביום שבהם מדברים רק בענייניהם על-ידי שדרן דרוזי, עם תוכנית שבועית של רפיק חלבי שמדבר על נושאים דרוזיים.

<דניאל נישליס: אני רוצה לשמוע כלי תקשורת אחד במדינת ישראל שעושה את זה.

<דניאל נישליס: אז גם זה לא בסדר?

<דניאל נישליס: תודה.

איתן כבל: תודה, דני.

איתן כבל: עידו מור, בבקשה.

<עידו מור: שלום, שמי עידו, אני מייצג שלוש תחנות: "רדיו צפון", "רדיו 99" ו"רדיו ללא הפסקה".

<עידו מור: אני בעל מניות בכולן ויושב-ראש הדירקטוריון.

<עידו מור: לפני שאני מתייחס לגופו של עניין, אני רוצה להתייחס דווקא לעניין התדרים.

<עידו מור: לפי הצעת החוק, אתם רצים ומחלקים כאן פיצולים לתחנות נוספות ותדרים נוספים.

<עידו מור: אני מייצג שתי תחנות.

<עידו מור: אגב, שלוש התחנות שאני מייצג לא מפצלות את שידוריהן, מעולם לא ביקשו לפצל את שידוריהן, ואני חושב שגם עושות חיל.

<עידו מור: כל שלוש התחנות עושות חיל, מבלי לבקש תדר נוסף, מבלי לפצל.

<עידו מור: באיזור הצפון יש לי שני תדרים רק כי האיזור הוא מאוד גדול.

<עידו מור: גם ב"רדיו ללא הפסקה", גם ב"רדיו 99", אנחנו משדרים עם תדר אחד, אנחנו מצליחים לפגוע לאוכלוסיה שאנחנו אמורים לשדר אליה.

<עידו מור: מעולם לא ביקשנו פיצול בכל שלוש התחנות, ואפשר להסתדר גם עם זה.

<עידו מור: דבר שני, לפני שאנחנו רצים לחלק תדרים נוספים ופיצולים נוספים, אני רוצה להגיד שאני מייצג כאן את התחנות.

<עידו מור: כל שלוש התחנות סובלות מקשיי קליטה משמעותיים, ואנחנו בדין ודברים עם משרד התקשורת שנציגיו יושבים כאן.

<עידו מור: ועד היום לא הצלחנו לפתור את הבעיה.

<עידו מור: זאת אומרת, לפני שרצים לתת לתחנות האחרות תדרים, צריך לחשוב על התחנות הקיימות שזכו במכרזים וצריכים לשדר ולהיקלט ללא הפרעות מתחנות פיראטיות, ללא הפרעות מחו"ל, ומרמאללה, ומקפריסין ומירדן.

איתן כבל: יש עוד תחנות פיראטיות?

איתן כבל: - - -

<קריאה: אין תחנות פיראטיות היום.

<קריאה: לא בישראל.

<קריאה: הוא מדבר על שידורים לא בישראל.

<עידו מור: סליחה, פיראטיות גם מחוץ לישראל וגם בתוך ישראל.

<עידו מור: יש תחנות מרמאללה, ומקפריסין, ומירדן, והרבה מאוד תחנות שמפריעות לנו להיקלט.

איתן כבל: לא, חשבתי שיש - - -

<עידו מור: לא.

<עידו מור: בתחום התחנות הפיראטיות בתוך ישראל, משרד התקשורת עשה עבודה יפה והוריד, אני חושב, את רובן המכריע.

<עידו מור: אבל לנו יש קשיים משמעותיים להיקלט, ואני חושב שהוועדה צריכה לדעת, לפני שרצים לחלק תדרים ופיצולים, וזה צריך גם להירשם בפרוטוקול, צריכים לפתור את הבעיות של התחנות הקיימות.

איתן כבל: מה צריך שייעשה כדי שתיפתרנה הבעיות שאתה מדבר עליהן?

<עידו מור: אם על-ידי תדר שיעזור לכסות את איזור הזיכיון, אם על-ידי הצבת המשדרים – יש בעיה קשה באיזור גוש דן המורחב להציב אתרי שידור על-מנת שיכסו את איזור הזיכיון .

<עידו מור: האיזור הוא נמוך.

<עידו מור: צריך לשדר ממקומות טיפה מוגבהים על-מנת לכסות את איזור הזיכיון, ואף מגדל ואף שטח גבוה טופוגרפית, התושבים מתנגדים לשים אנטנות כי הם מפחדים.

<עידו מור: וזה גורף, אני חושב, לכל הערים במרכז אזור גוש דן, ואנחנו מתקשים למצוא - - -

<אתי בנדלר: אבל אתה מדבר על קשיי קליטה בצפון, לא?

<עידו מור: אני מייצג שלוש תחנות: אחת בצפון ושתיים במרכז.

<עידו מור: בגבעתיים יש אתר שידור של בזק מזה הרבה מאוד שנים - -

איתן כבל: שמפריע.

<עידו מור: - - ומנסים לפנות אותו.

<עידו מור: "בזק" הגדולה, למעלה מעשור מחפשת אתר שידור חלופי ללא הצלחה.

<עידו מור: והאמינו לי ש"בזק" הפכה כל אבן על-מנת למצוא אתר שידור חלופי ולא הצליחה.

<עידו מור: אנחנו צריכים כאן את עזרת משרד התקשורת על-מנת לאפשר לנו להציב את המשדרים שלנו מחוץ לאיזור הזיכיון.

<עידו מור: אולי להגביה הספקים, אולי לקבל תדר נוסף, יש שלל פתרונות שאפשר לעשות.

<עידו מור: כבוד היושב-ראש, אני לא רוצה לדבר על נושאים שקשורים לטיעונים משפטיים.

<עידו מור: יש כאו עורכי-דין שייצגו אותי בעניין הזה.

<עידו מור: אני רוצה להבין דבר אחד פשוט, אולי בעזרתך.

<עידו מור: מדברים על זה שהחוק הזה יהיה שוויוני, גם בהוראת בג"ץ, וגם שומה עלינו לעשות שחוק יהיה שוויוני.

<עידו מור: ואני לא מבין כל-כך, כי יש תחנות שיש להם תדר אחד, כמו למשל: "רדיו ללא הפסקה", "רדיו 99", ויש תחנות נוספות.

<עידו מור: אני רוצה להבין, ואשמח אם תבקש ממשרד התקשורת את תשובתו: האם משרד התקשורת נכון היום ומסוגל לתת לכל התחנות שיש להן תדר אחד, תדר נוסף, על-מנת שבאופן שוויוני גם הן יוכלו לקבל תדר נוסף ולהגיש בקשת פיצול כמו שמתחייב מעצם עיקרון השוויון?

<עידו מור: ואני לא מדבר על שוויון ברמה יותר גבוהה, שמי שמחלקים תדר, שהוא משאב מוגבל, אמור להיפתח למכרז בכלל גם לגורמים חיצוניים.

<עידו מור: אני מדבר רק בתוך התחנות, שקודם כל יתקיים שוויון בתוך הקבוצה של תחנות הרדיו האזוריות.

<עידו מור: מי שרוצה לקבל תדר נוסף, האם הוא יקבל?

<עידו מור: האם למשרד התקשורת יש תדרים לתת – ושיצהיר על זה – לכל התחנות שיש להם היום תדר נוסף?

<עידו מור: תודה, כבודו.

איתן כבל: תודה, עידו.

איתן כבל: דן ארנון, ואחריו עורכת-הדין נגה רובינשטיין.

<דן ארנון: אדוני היושב-ראש, חברים יקרים, אני רוצה שדבר ראשון נבין על מה בכלל מדובר בהצעת החוק הזאת.

<דן ארנון: כל מה שהצעת החוק הזאת עושה, היא בסך-הכול מאפשרת להמשיך מצב רצוי שנמשך כבר שנים, שנעצר בגלל איזושהי טענה של סמכות כזאת או אחרת.

<דן ארנון: וזה בא לפתור את בעיית הסמכות.

<דן ארנון: זה גם נועד לאפשר מצב שהרגולטור החליט מלכתחילה שהוא ראוי ונכון, והוא לטובת הציבור.

<דן ארנון: ועכשיו אני רוצה רגע אחד להפנות את תשומת לבכם לאזרח, כי משום מה שוכחים אותו.

<דן ארנון: בסופו של דבר, יושב האזרח בקריות, ונכון להיום אם לא היה פיצול, לא היה לו מענה רדיופוני.

<דן ארנון: בא עידו מור ואומר בצדק מסוים, רגע, מה עם התחנה – ואני גם בעל תחנה בתל-אביב דרך אגב, שיש לה תדר אחד, כך שאני פה עם שני הכובעים, בדיוק כמו עידו, לצורך העניין.

<דן ארנון: ואני אומר לכם, בואו נסתכל שוב על האזרח.

<דן ארנון: האזרח בתל-אביב, על הסקאלה שלו יש עשר תחנת רדיו.

<דן ארנון: האזרח בקריות, יש לו תחנה או תחנה וחצי.

<דן ארנון: למה לא לאפשר לאזרח בקריות או באשקלון את החלופה שתהיה לו עוד אפשרות של תוכן שונה שרלוונטי לו?

<דן ארנון: אז אם מדברים על עיקרון השוויון והצדק וכולי, חיים, אולי נכון גם לחשוב על האזרחים.

<דן ארנון: לא רק על עצמנו כבעלי תחנות.

<דן ארנון: ועכשיו בוא נלך אל עצמנו, אל התחנות עצמן.

<דן ארנון: אני 20 שנה בביזנס הזה, ואני יכול להגיד לכם – וניר שוויקי, מנכ"ל הרשות השנייה, יודע – אני נמצא פה מן הפן הכלכלי.

<דן ארנון: אני לא איש תקשורת במהותי.

<דן ארנון: אני אומר לכם באופן החד-משמעי ביותר, ואני אומר גם לך, חיים: אם אתה כל-כך מוטרד, ולא הספקתי לומר לך את זה אישית בתקשורת בינינו, הדרך הכי נכונה לאפשר לתחנות הפריפריאליות להמשיך ולהתקיים ולהצליח בעידן הזה, של ריבוי ערוצי תקשורת, של תחנות אינטרנטיות ושל כל-כך הרבה אפשרויות לאזרח להאזין ולהקשיב ולהיות פתוח לאמצעי תקשורת, היא להיפך, היא לתת להם היום עוד ערוצים כדי להגיע לציבור יותר רחב.

<דן ארנון: והרשות השנייה חשבה על זה ועשתה את זה, אבל היא צריכה להמשיך ולהרחיב את זה.

<דן ארנון: ככל שהרשות השנייה תיתן לתחנות הפריפריאליות אפשרות לפצל את שידוריהן, היא תעזור להן לצמוח, לגדול, להתבסס.

<דן ארנון: לתחנות במרכז זה פחות חשוב.

<דן ארנון: ואם שוב מדברים על עיקרון השוויון והתדרים, רבותי, לכל התחנות הפריפריאליות יש יותר מתדר אחד.

<דן ארנון: רק לתחנות במרכז – גם דוד הוא בעל תחנה במרכז, גם אני בעל תחנה במרכז, עידו הוא בעל תחנה במרכז – יש תדר אחד, וזה די והותר מהבחינה הזאת, כי יש שם מספיק אנשים שיאזינו לנו.

<דן ארנון: בתחנות הפריפריאליות זה חיוני.

<דן ארנון: ואנחנו לא מחפשים תדר נוסף.

<עידו מור: אני מבקש שלא תייצגו אותי בעניין הזה.

<עידו מור: תודה.

<דן ארנון: אוקי.

<דן ארנון: אז אני חושב שגם מבחינת עיקרון השוויון שהוא כל-כך מקודש להילה, ועורכת-הדין הילה שמיר הדגישה אותו, הן מבחינת האזרחים והן מבחינת התחנות, החוק נותן מענה - - -

איתן כבל: דן, העניין ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עורכת-הדין נגה רובינשטיין, בבקשה.

<נגה רובינשטיין: אני מייצגת כאן את "רדיו קול רגע" ו"רדיו צפון".

<נגה רובינשטיין: אז רגע לפני שאנחנו צוללים לפרטים, בואו ניזכר איך בנוי חוק הרשות השנייה.

<נגה רובינשטיין: חוק הרשות השנייה מקצה את המשאב המוגבל, שהוא התדר, ואת היכולת לשדר לאוכלוסיה, שגם זה סוג של משאב מוגבל, באמצעות זיכיון.

<נגה רובינשטיין: על-מנת לקבל את הזיכיון, הרשות השנייה פועלת כמו כל רשות ציבורית בישראל, בדרך של מכרז.

<נגה רובינשטיין: זה המשפט המינהלי הבסיסי בישראל, וממנו לא ניתן לחרוג גם בהצעת חוק ספציפית.

<נגה רובינשטיין: אלא אם כן מתקיימות נסיבות ספציפיות ייחודיות, כמו כאלה שנמצאות בחוק חובת מכרזים, שמאפשרות החרגה מחובת מכרז, כשיש הצדקה מסוימת: טעמים ביטחוניים, טעמים אחרים, שמחייבת את הסטייה ממכרז ומהליך תחרותי.

<נגה רובינשטיין: מה קרה כאן?

<נגה רובינשטיין: בואו נסיר רגע את המסכות, כי הגולם כאן קם על יוצרו.

<נגה רובינשטיין: זה לא שיש צורך ציבורי שראתה אותו הרשות השנייה ואמרה: אני, הרשות השנייה, רואה צורך ציבורי שצריך לענות עליו, ולכן אני מבקשת לפרסם מכרז, כמו שנהוג במשפט המינהלי וכמו שנדרש גם לפי חוק הרשות השנייה, ואחר פרסום המכרז אני בוחרת את המציע הטוב ביותר בשביל אוכלוסיית הקריות ששונה באופן מוחלט מאוכלוסיה בחיפה או מאוכלוסיה דוברת השפה הרוסית בדרום, ועל-מנת לקיים את הבחירה הטובה ביותר, אני בוחרת במציע הטוב ביותר בנסיבות.

<נגה רובינשטיין: אלא כאן התהליך היה הפוך.

<נגה רובינשטיין: כאן, בניגוד להוראות החוק, והדברים ברורים גם מחוות-הדעת של היועצת המשפטית של הרשות השנייה, וגם מחוות-דעתו של אבי ליכט – אני מפנה לסעיף 6 בחוות הדעת של אבי ליכט שמאמץ לחלוטין את חוות הדעת של - - - וגם מהעמדה של בית-משפט – ברור שמה שהיה לא היה צריך להיות.

<נגה רובינשטיין: התדר שניתן לתחנות הרדיו שמשדרות בשידורים מפוצלים ניתן מלכתחילה על-ידי משרד התקשורת, שאמון על הקצאת התדרים על-מנת לכסות את איזור הזיכיון כמו שצריך.

<נגה רובינשטיין: מתחת לרדאר נעשה שימוש בתדרים האלה לצרכים אחרים.

<נגה רובינשטיין: ועכשיו אנחנו מנסים, דרך הצעת החוק הזו, לסדר את הדברים כאילו מלכתחילה היה כאן צורך ציבורי, ועל הצורך הציבורי אנחנו מלבישים את התחנות.

<נגה רובינשטיין: לא זה המצב.

<נגה רובינשטיין: המצב הוא הפוך.

<נגה רובינשטיין: קודם יש תחנות שמשדרות, ועכשיו אנחנו מלבישים את הצעת החוק על-מנת להבטיח שאותן תחנות יוכלו להמשיך ולשדר.

<נגה רובינשטיין: ועכשיו אני רוצה להגיע לעניין השוויון ולעניין חופש העיסוק.

<נגה רובינשטיין: מבחינת שוויון – הביטוי "שוויון" לא רלוונטי לחלוטין להצעת החוק הזאת.

<נגה רובינשטיין: קודם כל, ראינו שאין צורך ציבורי שנענה באופן המתאים ביותר, מכיוון שלא מתבצע כאן מכרז שמאפשר לכולם להתמודד.

<נגה רובינשטיין: אין אפשרות לכל תחנת רדיו אזורית אחרת או לכל הציבור בכללותו להתמודד על-מנת לספק את השירות הזה.

<נגה רובינשטיין: יגיד מר בן בסט: אף אחד לא ירצה להתמודד, האיזור לא מחזיק מים בשביל - - -

<דוד בן בסט: אף אחד לא רצה להתמודד.

<נגה רובינשטיין: מאה אחוז.

<נגה רובינשטיין: שתנסה הרשות השנייה, תוציא מכרז, תראה שיש ספק יחיד.

<נגה רובינשטיין: הרי זה קורה למכביר במסגרת מכרזים שמבצעת הרשות השנייה או גופים אחרים.

<דוד בן בסט: כבודו, המכרז יצא רק עכשיו.

<דוד בן בסט: עכשיו אנחנו הולכים למכרז.

<נגה רובינשטיין: רקע, דקה אחת, מר בן בסט.

<נגה רובינשטיין: זאת השיטה המינהלית המחייבת במדינת ישראל.

<נגה רובינשטיין: אני גם אזכיר מה היה בבג"ץ ערוץ 7 – היתה פעילות של תחנה שהיתה פעילות לא חוקית - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני מתנצל.

מכלוף מיקי זוהר: יש הצבעות בוועדת החוקה.

איתן כבל: בהצלחה.

איתן כבל: תצביע נכון.

<נגה רובינשטיין: אמר בית-משפט בעניין ערוץ 7: "בהיבט זה של פגיעה בחופש התחרות בין מתחרים, פוגע התיקון לחוק בין היתר בחופש העיסוק של תחנות הרדיו האזוריות.

<נגה רובינשטיין: לתחנות אלה אין כל זכות קנייה שלא ייווספו תחנות רדיו נוספות, אולם חופש העיסוק שלהן נפגע במובן זה שהן עצמן היו מנועות מלהשתתף בהתמודדות על משאב מוגבל שעניינו קבלת זיכיון לשידורי רדיו.

<נגה רובינשטיין: " זאת נקודה שהוועדה לא תוכל להימנע מלהתמודד אתה, ואני אומרת את דברי אלה ליועצת המשפטית של הוועדה מכיוון ששאלת חופש העיסוק היא נוספת כאן לשאלת השוויון ומחייבת התמודדות.

<נגה רובינשטיין: הנקודה השלישית והאחרונה: חוק הרשות השנייה מסדיר את פעולת בעלי הזיכיונות והרישיונות במסגרת מינהלית מסוימת של זיכיונות ורישיונות.

<נגה רובינשטיין: הצעת החוק של חברת הכנסת בוקר יוצרת כאן חיה חדשה שקוראים לה: היתר.

<נגה רובינשטיין: זאת אומרת, בתוך זיכיון, אין שידור אחיד לכלל האוכלוסיה, אלא יש בעצם שני זיכיונות.

<נגה רובינשטיין: זה כמו שמחר ערוץ 10 ישדר גם בערוץ 12 במסגרת אותו זיכיון.

<נגה רובינשטיין: הזיכיון הזה מלכתחילה נועד לשידור אחד.

<נגה רובינשטיין: לא נועד לשני שידורים.

<נגה רובינשטיין: הרבה יותר פשוט כמובן, בשביל תחנות משדרות, לא לקבל שני זיכיונות.

<נגה רובינשטיין: למה?

<נגה רובינשטיין: ככה הן מתגברות על הבעלויות הצולבות, ככה הן מתגברות על חובות רגולטוריות אחרות, ככה הן מתגברות, אגב, על חוק הריכוזיות.

<נגה רובינשטיין: כי על-פי חוק הריכוזיות אם תחנת רדיו קיימת היתה מעוניינת לקבל זיכיון נוסף, היא היתה צריכה לעבור את כל דרך הייסורים שקיימת בחוק הריכוזיות לעבור את הממונה על ההגבלים העסקיים במשרד המשפטים ומשרד התקשורת, להראות שזאת הדרך התחרותית הנכונה והמתאימה.

<נגה רובינשטיין: את כל זה בהצעת החוק שהנחת, חסכת לתחנות הרדיו האזוריות, מכיוון שלא קראת לילד בשמו.

<נגה רובינשטיין: מה שתחנות הרדיו האזוריות הקיימות שמשדרות בשידור מפוצל שלא כדין, ועכשיו ישדרו כדין, ככל שהצעת החוק תעבור ותעבור את הבדיקה של בית-משפט, ככל שיהיה הליך משפטי, הן בעצם יקבלו שניים במחיר אחד מבלי לשאת בכל החובות של בעלי זיכיונות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עידו בנבג'י, בבקשה.

<עידו בנבג'י: נתבקשתי - - -

איתן כבל: רגע, שב.

איתן כבל: אתה מבין, פתאום צריך לשאול אותך, לא להעביר לך הודעה.

איתן כבל: אז קודם כל, בוא נרגיע, קח אוויר.

איתן כבל: אני מקווה שאתה מקבל על זה שעות נוספות כי זה לא בתחום הטיפול שלך.

איתן כבל: אני שמח שמפקד גלי צה"ל, או מי מטעמו, צופה בנו.

איתן כבל: זה יפה, מישהו צופה בנו.

איתן כבל: הוא נציג גלי צה"ל.

איתן כבל: אז בבקשה, עידו, נתבקשת להעיר הערה על דברים שנאמרו כאן.

<עידו בנבג'י: כן, רק לתקן בעניין הפיצול שיוחס לגלי צה"ל – היו שידורים ספורדיים של משחקי ספורט במשך חודש אחד - - -

איתן כבל: מה זה, ספורדיים?

איתן כבל: מישהו עבר וראה משחק, והתחיל לשדר?

<עידו בנבג'י: לא, היו שידורים נקודתיים שהתפזרו על משך חודש אחד, וזה נגמר לפני מספר חודשים, ולא המשיכו עם זה.

<עידו בנבג'י: אין תחנה נוספת.

<עידו בנבג'י: זה היה על תדר שקיים לגל"צ, לא שידורים שנמשכו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: העניין הובהר.

איתן כבל: נמשיך.

איתן כבל: עורכת-הדין דנה נויפלד, בבקשה.

איתן כבל: אני מבקש שגם תתייחסי לשאלת – את יודעת, זה כבר היה בבית-משפט, זה שחור-לבן.

איתן כבל: זאת אומרת, עכשיו צריך להקים בג"ץ על בג"ץ, כדי לפרשן את בג"ץ.

איתן כבל: השבוע התארחו בפני הוועדה סטודנטים של בית-הספר למשפטים בהרצליה.

איתן כבל: אמרתי: כל אלה יהיו עורכי-דין?

איתן כבל: שלוש קבוצות, אחת אחרי השנייה.

איתן כבל: תנסי להציג את הדברים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שבוועדת השרים ניתנה דעתכם.

איתן כבל: אני רוצה לקבל תמונה.

איתן כבל: אז אנא עשי לי סדר, לשיטתך.

<דנה נויפלד: קודם כל, יש פה כמה שאלות שמתעוררות.

<דנה נויפלד: יש שאלה שנדונה על-ידי הנציגים של התחנות השונות בשאלת עצם הפיצול.

<דנה נויפלד: הממשלה תמכה בהצעת החוק, ובמובן זה, תומכת בפיצול.

<אתי בנדלר: דנה, אולי תתחילי להסביר על מה מדובר כי משתמשים בטעות במונח "פיצול תדרים", "תדר לא מפוצל".

<אתי בנדלר: תסבירי לפחות את המונחים.

<אתי בנדלר: על מה מדובר.

איתן כבל: עשי צעד לאחור.

איתן כבל: אני כבר אומר לכם, אני מסיים ברבע ל-11 ויתקיים דיון נוסף כדי שיישמע הכול.

איתן כבל: אני רוצה למצות את ההליך לפני שאנחנו מתקדמים, כי חשוב להבין קודם כל את הפלטפורמה עליה אנחנו יושבים, להבין את המושגים ואת כל הדברים האלה.

איתן כבל: אני מבקש, קחי את הזמן שלך, קחי צעד לאחור, תבהירי לנו במה דברים אמורים ומהי עמדת הממשלה בעניין.

<דנה נויפלד: חשוב לי להתחיל במהי עמדת הממשלה כי זה חשוב.

<דנה נויפלד: אני אעשה את כל ההסבר כמה שתרצו, ואם תשאלו שאלות אני אנסה לענות, ואם לא – אני גם אביא תשובות לדיון הבא.

<דנה נויפלד: הממשלה תמכה בהצעת החוק, ויחד עם זאת, הממשלה ביקשה להציג נוסח אחר.

<דנה נויפלד: הנוסח הנוסף שאנחנו ניסינו לתאם עם חברת הכנסת, כפי שאומרת החלטת הממשלה, כי החלטת הממשלה תמכה בכפוף לתיאום עם משרד התקשורת ומשרד המשפטים - - -

<קריאה: שלחתם את זה יום לפני, אני מאוד מצטערת.

<קריאה: למה לא עשיתם את זה בוועדת שרים?

<דנה נויפלד: אני רק מציגה.

<דנה נויפלד: בסדר?

איתן כבל: זה בסדר.

איתן כבל: הם שלחו יום לפני.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר: החלטות ועדת שרים לענייני חקיקה, גם כשוועדת שרים תומכת בהצעת חוק, הן תמיד מתנות את התמיכה בתיאום עם המשרדים הרלוונטיים.

<קריאה: יום לפני?

<אתי בנדלר: אני לא מדברת על העיתוי, אבל הוא לא יכול להיעשות - - -

איתן כבל: היא לא מדברת על העיתוי.

איתן כבל: קודם כל, זה יפה, הם הביאו לך בלוח זמנים מספיק.

איתן כבל: בדרך-כלל זה מגיע תוך כדי מעבר - - -

<אתי בנדלר: אז אפשר להגיד שבלאו הכי אין היום הצבעה, אז תוכלו לעשות את התיאום עד לישיבה הבאה.

<דנה נויפלד: אני רק מציגה את זה.

<דנה נויפלד: אם לא תהיה היום הצבעה, אז נשמח גם להיפגש ולהציג.

איתן כבל: דנה, בכל מקרה חובת השיח היא בין המציעה וביניכם.

איתן כבל: אבל לפעם הבאה, אני לא ארצה לשמוע עוד את השיח הזה.

איתן כבל: זה חייב להיות מתואם או לא מתואם, זה דיון אחר.

<דנה נויפלד: ברור.

<דנה נויפלד: חשוב לי גם להבהיר שההצעה שנמצאת גם על האתר, היא לא סותרת את ההצעה של חברת הכנסת בוקר.

<דנה נויפלד: היא פשוט מסדרת את ההליך כמו שנהוג בחוק הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: זה לא שונה מהוראות אחרות בחוק הרשות השנייה, וכשנגיע לפרטים אני אשמח להסביר.

<דנה נויפלד: אבל בואו נחזור קצת אחורה בזמן לשאלת הפיצול, מהו ולמה הכּוונה?

<דנה נויפלד: יש חלק מהתחנות שמשדרות באמצעות יותר מתדר אחד.

<דנה נויפלד: הפיצול הוא לא של התדר, אלא הפיצול של התכנים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אותה תחנה משתמשת בתדרים שהוענקו לה, ואגב, יש פיצול גם בעניין הרגולטורים.

<דנה נויפלד: אם בפיצול עסקינן, אז יש פיצול גם בעניין רגולטורים.

<דנה נויפלד: יש רגולטור שנותן את התדר, שזה משרד התקשורת, הוא זה שאחראי על ניהול הספקטרום ועל אופן החלוקה.

<דנה נויפלד: ויש רגולטור נוסף שהוא אחראי על מה משודר על גבי התדר, שזאת הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: אנחנו נותנים את הצינור, ומה שעובר בצינור מפוקח על-ידי הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: ככה בצורה יותר מופשטת.

<אתי בנדלר: אולי תזכירי גם מדוע יש תחנות שמשדרות באמצעות יותר מתדר אחד.

<אתי בנדלר: לאיזה צורך זה ניתן מלכתחילה.

<דנה נויפלד: הסיבה שיש יותר מתדר אחד תלויה באיזור הזיכיון, ביכולת ובאופן התפשטות הגלים, ובמבנה או בטופוגרפיה של האיזור, ויכול להיות גם בגורמים אחרים שמשדרים ליד האיזור או תוך התנגשות עם האיזור.

<דנה נויפלד: ולכן כל איזור הוא יחיד ומיוחד במובן שיש לו התאמה אישית - - -

איתן כבל: זאת אומרת, יש מצב שיכול להיות מקום עם תדר אחד, שמידת הכיסוי שלו והיכולת לכסות עם התדר הזה היא מספיק חזקה - - -

<דנה נויפלד: נכון מאוד.

<דנה נויפלד: לעומת איזור הזיכיון של חיים הכט, שהוא יותר גדול ויש הרים וגבעות, וטופוגרפיה - --

איתן כבל: זה כמו במכשירי קשר.

<דנה נויפלד: אני לא מדברת עדיין על ההפרעות שיכולות להיות ממְשדרים אחרים.

<דנה נויפלד: אני קודם כל מדברת על מה שיש באיזור, שאגב, זה לא משתנה.

<אתי בנדלר: הטופוגרפיה של האיזור.

<דנה נויפלד: הר אנחנו לא נוכל להזיז.

<דנה נויפלד: מַשדר אפשר להזיז, אבל הר לא.

<חיים הכט: דוד בן בסט יכול.

<דנה נויפלד: למעט דוד בן בסט.

איתן כבל: אני רק רוצה לדעת, לפרוטוקול: זאת היתה מחמאה?

<חיים הכט: כן, אני מעריץ אותו.

איתן כבל: לא יודע, לא יודע.

<אתי בנדלר: עוקר הרים.

איתן כבל: "עוקר הרים וטוחנן זה בזה".

איתן כבל: יש כבר התקרבות.

איתן כבל: אפשר להתקדם לסעיף הבא.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שיותר מתדר אחד לאיזור זיכיון ניתן לצורך כיסוי האיזור.

<אתי בנדלר: נכון?

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: בראשית, כשברא אלוהים את השמיים ואת הארץ, ואחר-כך הוענקו הזיכיונות, ובד בבד ניתנו התדרים, הם הוענקו לצורך הכיסוי.

איתן כבל: ברור.

<דנה נויפלד: כמו שנאמר כאן, מלכתחילה האזורים הם שונים.

<דנה נויפלד: הם שונים במובן של הטופוגרפיה שלהם.

<דנה נויפלד: הם שונים במובן של האוכלוסיה שניתן לה השירות או השידור, וגם במאפיינים – אם האיזור שבו מדובר הוא איזור צפוף, לדוגמה: איזור תל-אביב או איזור המרכז הוא איזור שבמהות שלו הוא איזור צפוף, ולכן תדר אחד מספיק בשביל לכסות את האיזור.

<דנה נויפלד: לעומת אזורים, כמו שאמרנו, שנדרשים ליותר מַשדרים ויותר תדרים.

<דנה נויפלד: אגב, מי שמשתמש ביותר תדרים גם משלם אגרת תדרים שונה מאשר מי שמשתמש באיזור אחד.

<דנה נויפלד: וזה היה ידוע לבעלי הזיכיונות, שהאזורים שלהם שונים מבחינה מהותית.

<דנה נויפלד: במשך השנים, כמו שנאמר כאן, ואני מדברת כרגע רק כהיסטוריונית, ניתנו ההיתרים והתחנות בחלקם, כאלה שניתן להם יותר מתדר אחד, פיצלו את התכנים.

<דנה נויפלד: שוב, התדר לא מפוצל, התוכן שמשודר על גבי התדרים השונים הוא זה ששונה באזורים השונים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, בעוד אזורים אחרים משדרים תוכן זהה לכל איזור הזיכיון, באזורים מסוימים התכנים שמשודרים באיזור הזיכיון אינם זהים ואחידים לכלל האיזור.

<אתי בנדלר: והדבר אפשרי רק במקום שניתן יותר מאשר תדר אחד לאותו איזור.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: בוודאי.

איתן כבל: זאת אומרת, אם אני רוצה להבין את אשר את אומרת בצורה קצת יותר מקצועית – דהיינו, במקומות כמו למשל: בצפון, או במקומות שיש להם שני תדרים, ויש סוגים של אוכלוסיות שונות ואתה רוצה, כיון שזה איזור, רדיו אזורי, זאת אומרת, שאתה יכול בתדרים השונים להשמיע תוכניות אחרות כדי להגיע למגוון גדול של אוכלוסיה?

<דוד בן בסט: מדויק.

<חיים הכט: לא, לא.

<חיים הכט: טכנית, זה בלתי אפשרי.

איתן כבל: דוד, אני לא ביקשתי שתיתן לי ציון.

<דוד בן בסט: סליחה.

<דוד בן בסט: הסתכלת עלי.

איתן כבל: אני בסך-הכול מנסה להבין מדנה – אני לא רוצה לפרשן אותך, אני רוצה להבין את מה שאת אומרת.

<דנה נויפלד: גם אני לא רוצה לפרשן את עצמי, במובן הבא: אנחנו, כמשרד התקשורת, חלק מהשידורים של התחנות אני באמת לא מכירה כי אני לא באיזור.

<דנה נויפלד: אנחנו לא אחראים על התוכן.

<דנה נויפלד: שאלות על התוכן, על מה ההבדלים, מה משודר בכל אחד, אני לא רוצה להגיד.

<דנה נויפלד: בשביל זה יש את הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: אני יכולה להגיד שהאפשרות הפיזית, הטכנולוגית, כאשר ניתן יותר מתדר אחד, הוא לשדר שידור תוכני שונה כאשר מדובר בתדרים שונים.

<דנה נויפלד: זה אני כן יכולה להגיד.

<לאה ורון: רק כאשר יש יותר מתדר אחד.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, זה לא מתאפשר כאשר יש תדר אחד.

<דנה נויפלד: זה לא מתאפשר לשדר בו-זמנית תוכן שונה.

<דנה נויפלד: זה העניין הפיזי, הספקטרלי.

<דנה נויפלד: מה קורה הלכה למעשה ואיזה סוג תכנים משודרים, ואיך האוכלוסיה מתחלקת, ומי גורע ממי, ומי מפסיד מה, כאשר התוכן איננו אחיד בכל איזור הזיכיון – זה הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: ואני רוצה להגיד יותר מזה.

<דנה נויפלד: האם זה נכון או כדאי או רצוי, זאת גם שאלה שהיא בגדר רגולטור התוכן.

<דנה נויפלד: משרד התקשורת לא נכנס לזה.

<דנה נויפלד: משרד התקשורת לא נותן אמירה פוזיטיבית או נגטיבית לגבי השאלה מה נכון שיהיה מבחינת התוכן בשום מקרה, גם כשמפוצל וגם כשלא מפוצל.

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: זו לא אחריותכם.

<דנה נויפלד: אז זה מבחינת השאלות ששאלת לגבי המהות של איך זה מפוצל ומה מפוצל.

<דנה נויפלד: קוראים לזה "פיצול תדרים", אבל זה לא פיצול של התדר, זה פיצול של התוכן.

<אתי בנדלר: פיצול השידורים, למעשה.

<דנה נויפלד: כן, זה פיצול תוכן, שידור של התוכן.

<אתי בנדלר: פיצול תכנים.

<דנה נויפלד: השאלה שבית-המשפט העליון נדרש לה בעקבות הליך שקיימה הרשות השנייה – ועכשיו אני מפרשנת על הפרשנות של הפרשנות של הפרשנות - - -

איתן כבל: דנה, את תסיימי את החלק הזה.

<דנה נויפלד: אין בעיה.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: יש לנו, כוועדה, נושא יותר - - -

<אתי בנדלר: אני חושבת שכבר צריכים לסיים כי אם הם יתחילו ברבע ל-11 אתה לא תהיה פה.

איתן כבל: אני לא רוצה להפריז בחשיבות ה - - -

<דנה נויפלד: אתם רוצים שאני אמשיך מהנקודה הזאת בפעם הבאה?

איתן כבל: תסיימי.

<דנה נויפלד: רק אסיים את הנקודה הזאת.

<דנה נויפלד: בית-המשפט נדרש לשאלת הסמכות.

<דנה נויפלד: שאלת הסמכות היא שאלה שנידונה בהקשר של החוק הקיים היום.

<דנה נויפלד: בית-המשפט כפי שהוא עושה, והיועצת המשפטית כפי שהיא עושה, והמשנה ליועץ המשפטי, מפרשים את ה - - -

איתן כבל: דנה, דנה, תעצרי פה.

איתן כבל: אני ארצה לקבל את הפסיקה - - -

<דנה נויפלד: אין שום בעיה.

איתן כבל: ברור לי שאין בעיה.

<אתי בנדלר: יש אצלי את הפסיקה, אדוני.

איתן כבל: אבל אני רוצה עוד דבר – אני רוצה להבין איך את מפרשת את זה.

איתן כבל: אני רוצה להבין את זה.

איתן כבל: כי בסוף-בסוף את הגורם המקצועי, ויש גם גורם מקצועי של הוועדה.

איתן כבל: אני רוצה לראות שכולנו מנסים ללכת על קרקע מוצקה, ואני עדיין רוצה להבין את המשמעות של מה זה פיצול תדר באמת.

איתן כבל: הבנתי מה שאמרת.

איתן כבל: אבל אני ארצה לקחת את זה צעד נוסף, לראות מה בדיוק המשמעויות.

איתן כבל: אני מצטער, ממילא היינו צריכים להפסיק את הדיון בדקות הקרובות, כך או כך.

איתן כבל: בוודאי שיהיה המשך לדיון הזה בזמן הקרוב.

איתן כבל: אני מודה לכם שהצלחתם לשמור על איפוק.

איתן כבל: ואפשר להביא גם דברים שהם מאוד טעונים, וזה לגיטימי, אני לא בא בטענות כלפי אף אחד – תאמינו לי שיהיה אפשר להגיע להחלטות נכונות גם בטונים מכובדים שכאלה.

איתן כבל: אני מודה לכם, תודה.

איתן כבל: המשך יום שקט.