ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 18, 2015-10-13 11:20

אורי מקלב: בוקר טוב לכולם.

אורי מקלב: חודש טוב, חודש שמבשר טוב.

אורי מקלב: היום ראש חודש מרחשון התשע"ו, ה-13 באוקטובר 2015 ואני מתכבד לפתוח את ישיבה נוספת של ועדת המדע והטכנולוגיה בנושא גבולות השיח במרחב האינטרנטי.

אורי מקלב: בראש הדברים נפתח במצב הביטחוני כי אנחנו רואים את הפיגועים שהיו היום, מספר פיגועים בירושלים ובארץ.

אורי מקלב: רפואה שלמה לפצועים ואנחנו מחזקים את כוחות הביטחון ואת האזרחים.

אורי מקלב: ודאי לנושא הזה יש השלכות על הנושא שלנו והוא גם מחובר לנושאים בהם אנחנו דנים היום.

אורי מקלב: בסופו של דבר המרחב האינטרנטי גם משמש מקום להסתה ולתוצאות הקשות האלה.

אורי מקלב: בתחילת הדברים אני רוצה להודות ולתת את רשות הדיבור לחברת הכנסת רויטל סויד שיזמה את היום המיוחד הזה בכנסת כפי שרובכם או כולכם יודעים כאשר ועדות שונות בכנסת דנות בנושא מיגור השיח האלים במרחב הווירטואלי.

אורי מקלב: אנחנו כוועדת המדע והטכנולוגיה מרגישים עול ואחריות מיוחדת בנושא הזה כוועדה שאמונה בכנסת באופן רשמי על כל נושא האינטרנט ושלוחותיו ופעולותיו.

אורי מקלב: קבענו שהישיבה הזאת היא ישיבה נוספת בעקבות הצעה לסדר במליאת הכנסת של חברי הכנסת איתן כבל, סופה לנדבר, יעקב מרגי, עליזה לביא, מיכל רוזין.

אורי מקלב: עדיין לא הגשנו את המסקנות בעקבות ההצעה לסדר.

אורי מקלב: דנו בוועדה וביקשנו גם לקבל משובים, תגובות והצעות מגופים שונים וגם מחברי כנסת, ובחלקם קיבלנו.

אורי מקלב: בוודאי זה יוזכר בהמשך הדיון.

אורי מקלב: אני מבקש גם להודות לנציגי פייסבוק העולמית אשר באו פעם שנייה באופן מיוחד לישראל.

אורי מקלב: ודאי בימים אלה שאתם באים, ברוכים הבאים, זה מהווה עוד גיבוי ועוד תמיכה ואנחנו מברכים ומודים על כך.

אורי מקלב: כמובן נשמע אתכם.

אורי מקלב: הוועדה רוצה לציין, לכבד וגם לברך את כנס החלל הבינלאומי שמתקיים בימים אלה בירושלים.

עליזה לביא: בירכתי את הנציג של פייסבוק.

עליזה לביא: זאת פעם שנייה שנציגי פייסבוק כאן בוועדה.

אורי מקלב: ציינתי זאת בדבריי.

אורי מקלב: אמרתי שזאת פעם שנייה שהם באו באופן מיוחד.

אורי מקלב: אני גם רוצה להודות לאיגוד האינטרנט על כל הפעילות שלו.

אורי מקלב: אתם יזמתם את בואם בפעם הראשונה ואתם גם הייתם אתם בקשר ודרבנתם אותם וביקשתם מהם לבוא פעם שנייה.

אורי מקלב: אני מודה על כל הפעילות שלכם בנושא הזה.

אורי מקלב: אנחנו בוודאי נשמע אתכם.

אורי מקלב: לפני שאני מסיים את הפתיחה, אני רוצה לברך את כנס החלל שמתקיים בירושלים בו משתתפים נציגים מכל העולם, אנשי חלל ובאו כאלפיים אנשים כאלה.

אורי מקלב: היה להם אתמול יום פרלמנטרי בכנסת ויושב ראש הכנסת אירח וועדת המדע אירחה אותם.

אורי מקלב: אנחנו מברכים שיהיו להם דיונים פוריים ומוצלחים.

אורי מקלב: אני קצת מאריך בדברי הפתיחה על אף שאנחנו יודעים שהזמן שלנו קצר.

אורי מקלב: ישיבת הוועדה הקודמת חרגה מזמנה והדיון הזה היה אמור להתחיל בשעה 11:00 אבל הדיון התחיל מאוחר יותר.

אורי מקלב: אנחנו כן רוצים לסיים בזמן ואבל כן אנחנו מוגבלים בזמן.

אורי מקלב: אנחנו לא רוצים לעשות לוועדה השנייה מה שעשו לנו.

אורי מקלב: קחו בחשבון שנהיה קצת מוגבלים בזמן.

אורי מקלב: כפי שאמרתי, חברת הכנסת רויטל סויד תספר לנו על היום הזה.

אורי מקלב: תודה.

רויטל סויד: בוקר טוב לכל האורחים, לכל האגודות והעמותות, למשטרת ישראל, למשרד החינוך, לנציגי פייסבוק שהגיעו פעם שנייה ותודה לך אדוני היושב ראש שבחרת במסגרת היום המיוחד שאני מארגנת בכנסת לקיים דיון מיוחד בנושא גם בוועדת המדע.

רויטל סויד: עת הקמתי את השדולה למיגור המאבק בשיח האלים והבריוני ברשת, הנושא עדיין היה קצת בחיתוליו עם פחות מודעות.

רויטל סויד: מאז חווינו התאבדות של אריאל רוניס זכרונו לברכה, ראינו פגיעות הולכות ומתרבות ברשת החברתית, לצערי הרב רק בשבוע ולפני שבועיים שעבר נחשפנו לסרטונים פוגעניים מיניים של בנות שרצים ברשת שזאת ממש עבירה פלילית וביומיים האחרונים עם גל הטרור הקשה שפוקד אותנו במדינת ישראל אנחנו רואים שהרשת היא זירה שבה הסתות, גזענות משני צדי המתרס, לצערי גם של נציגי הציבור שלנו שאמורים להוות דוגמה, משתמשים בקרקע הזאת לדברים שליליים, במקום להרגיע את הרוחות.

רויטל סויד: צריך להקדים ולומר שהרשת החברתית, המדיה החדשה, המרשתת, היא דבר מבורך מאוד, היא מאפשרת חופש ביטוי, היא מאפשרת הנגשת מידע מחד ומאידך כל דבר יכול להיאמר וגם להיות מבוקר.

רויטל סויד: השאלה היא לא מה אומרים אלא איך אומרים ואנחנו חייבים לדאוג להטמיע בקרב בני נוער, ילדים וגם מבוגרים את האופן הנכון שבו אנחנו צריכים לדבר ברשת.

רויטל סויד: עת ארגנתי את היום המיוחד הזה לא ידעתי שתהיה רשת כל כך גועשת בכל כך הרבה נושאים.

רויטל סויד: לצערי אנחנו נמצאים באמת בתקופה מאוד מורכבת.

רויטל סויד: הנושא של התמודדות עם המאבק באלימות והבריונות ברשת הוא נושא שנחלק לכמה חלקים.

רויטל סויד: הוא קודם כל בחקיקה, וגם הגשתי הצעת חוק אחת ואני אגיש עוד הצעות חוק.

רויטל סויד: הנושא השני הוא בהעלאת מודעות וזה מה שאנחנו עושים גם במסגרת היום המיוחד הזה.

רויטל סויד: הנושא השלישי הוא כמובן חינוך.

רויטל סויד: הייתה לי פגישה עם שר החינוך, ישבתי אתו והוא בהחלט מבין שצריך להטמיע את נושא החינוך גם בקרב בתי הספר, בקרב בני נוער וילדים שהיום אומרים שיש שפת פייסבוק.

רויטל סויד: הם חושבים שיש שפה מיוחדת.

רויטל סויד: הם חושבים שהשפה האלימה היא דבר שהוא טריביאלי, כך הם גדלו וכך הם התחנכו.

רויטל סויד: אין ספק שצריך לחנך אותם לשפה אחרת.

רויטל סויד: בוועדה לזכויות הילד דיברנו על כל מה שבהחלט הורים יכולים לעשות, בוועדת החינוך דיברנו על חלקו של משרד החינוך ואני רוצה היום לנצל את האורחים הנחמדים שלנו, שאני מודה לכם שהגעתם, ורוצה לומר דבר אחד.

רויטל סויד: בסופו של דבר, מה מבקש נפגע הרשת?

רויטל סויד: הדבר היחיד שהוא מבקש זה שהמפגע, שהתוכן הפוגעני, המעליל והבוטה יוסר מיד.

רויטל סויד: הוא לא רוצה ללכת לבתי משפט, הוא לא רוצה לתבוע תביעת דיבה, הוא לא רוצה להוציא כספים וללכת לעורכי דין ולבתי משפט ולדון שנים עד אשר בסופו של דבר יוכרע שהוא רוצה פיצוי.

רויטל סויד: הוא לא רוצה פיצוי.

רויטל סויד: הילד והילדה רוצים ללכת לבית הספר למחרת בלי התוכן הפוגעני.

רויטל סויד: האדם המבוגר, אריאל רוניס זכרונו לברכה רצה שלא יהיו אין ספור שיתופים וכאן אני פונה אליכם נציגי פייסבוק, נציגי איגוד האינטרנט ולכל מי שיש לו שליטה על האינטרנט ומבקשת, תאפשרו לנו את המגע הישיר הזה, את האופן הישיר הזה אליכם להסיר תכנים פוגעניים, מבזים, משפילים עלאתר.

רויטל סויד: דוח שנאה שפורסם מעיד על כל כך הרבה דברי שנאה ושטנה כנגד - אני לא רוצה להרחיב פה ולומר כנגד איזה אגודות – ודוחות השנאה מדברים בעד עצמם.

רויטל סויד: אנחנו מבקשים את המגע הישיר הזה באמצעותכם.

רויטל סויד: אני מזמינה גם את כולם להיום בסביבות 4:30 אחר הצהרים, אז יתקיימו דיונים מיוחדים במליאה.

רויטל סויד: אני פותחת את הנאום שלי ונציג מכל סיעות הבית ינאם גם הוא בנושא של אלימות ובריונות ברשת.

רויטל סויד: חובתנו כנציגי ציבור להירתם לנושא ולסייע ולאפשר לזירה הכול כך מבורכת הזאת להתקיים באופן נקי, תקין, עם חופש ביטוי ולא עם אלימות ובריונות.

רויטל סויד: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה על הדברים.

עליזה לביא: יש לנו עוד דיונים.

עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אנחנו קצרים בזמן.

עליזה לביא: זה הביקור השני של נציגי פייסבוק, אני שואלת מה קרה מאז הם היו בפעם הראשונה.

אורי מקלב: כפי שסיכמנו, תהיה לכם פתיחה קצרה ואחר כך תוכלו להגיב על הדברים שייאמרו.

אורי מקלב: העלינו כמה נושאים ששמעתם בקשב רב בפעם הקודמת.

אורי מקלב: לקחתם את זה אתכם.

אורי מקלב: באתם עכשיו ובוודאי יש לכם מה לחדש לנו ומה לומר לנו בעניין.

אורי מקלב: בבקשה.

<סיימון מילנר: (אומר דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי) תודה רבה.

<סיימון מילנר: אנחנו מודים על ההזדמנות לחזור לכאן.

<סיימון מילנר: לאלה שלא היו, שמי סיימון מילנר ואני המנהל של פייסבוק לאזור מרחב לרבות ישראל ועמיתתי ג'ולי היא ראש הבטיחות באירופה, המזרח התיכון ואפריקה.

<סיימון מילנר: בפעם שעברה דיברנו וג'ולי הסבירה את המדיניות של פייסבוק שנוגעת לכל מיני נושאים ובמיוחד שיסוי, ביזוי ושיימינג.

<סיימון מילנר: הדרך בה אנחנו יכולים לעזור לאנשים כאשר הם רואים תוכן לא טוב או התנהגות גרועה בפייסבוק ושהם רוצים שיפנו אותה.

<סיימון מילנר: לא הייתה לנו הזדמנות רבה לשוחח על נושאים אחרים שכבר הועלו הבוקר, למשל החשיבות של חינוך ושל שותפויות.

<סיימון מילנר: אמרנו לגביהם וניסינו לחשוב איך אנחנו יכולים לתת משאבים מקומיים רבים יותר שאפשר יהיה להשתמש בהם גם בבתי הספר וגם בבתי ההורים ומחנכים בנושא הזה של שיסוי וביזוי.

<סיימון מילנר: לכן אנחנו מקווים שבחודש הבא יהיו לנו משאבים נוספים ואנחנו נפרסם אותם עם התמקדות כאשר אחת הבעיות המרכזיות היא שאנשים סובלים בשקט, בעיקר הצעירים שנפגעים שמשסים נגדם או שהולכים ומבזים אותם והם לא יודעים מה לעשות.

<סיימון מילנר: לכן אחד הדברים שאנחנו רוצים לוודא הוא שכל אחד בישראל ידע שאם יש לו בעיה שנובעת מהפייסבוק, מה הוא יכול לעשות ואיכשהו לאושש את הדברים כך שכל דבר שנרשם בפייסבוק מפוקח על ידי בן אדם, על ידי אחד המומחים או שהוא מומחה בתחום או מומחה בשפה בה הדיווח נעשה.

<סיימון מילנר: זה דבר שנשמר.

<סיימון מילנר: לגבי השינוי מאז נפגשנו, שמענו דאגות וגם ראינו שאחד הדברים שאנחנו צריכים לעשות זה איכשהו ללוות אתכם ולדעת שביום כמו היום למשל, בכנסת, אנחנו נימצא כאן ונהיה מעורבים ואנחנו גם נוודא שהשותפים שלנו בשטח הם אלה שיקבלו את מרב המידע על התהליכים.

<סיימון מילנר: נענה לשאלות שיועלו כאן, גם כאשר אנחנו לא כאן, אבל כאשר אנחנו כאן, אנחנו מוכנים להשיב לכל שאלה שיש לכם לגבי הדאגות שהובעו בוועדה הזאת ובוועדות אחרות.

<סיימון מילנר: אני יכול לומר שעיקר המיקוד שלנו הוא בשאלה כיצד נבטיח שיהיו לנו המשאבים המעודכנים ביותר כדי שכל אחד כאן בארץ, אם יש לו בעיה, הוא ידע מה לעשות.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: עצם זה שאתם נמצאים כאן, זה סימן שיש כבר כתובת.

אורי מקלב: אחד הדברים שהעלינו היה הנושא שאין כתובת.

אורי מקלב: אם כן, הכתובת קיימת וזה כבר דבר חשוב.

אורי מקלב: יש לנו עוד שאלה.

אורי מקלב: יש מישהו שבוחן את הדברים ועוקב אחרי הדברים אבל האם יש גם תמיכה במי שנפגע?

אורי מקלב: האם מכאן ואילך אתם עוזרים לו לגבי מה שהיה בעבר?

אורי מקלב: חלק מהאנשים האלה זקוק לתמיכה על ידי גוף, על ידי מקום שהוא יוכל לקבל אותה בו.

<סיימון מילנר: אתה העלית כאן נקודה מאוד חשובה.

<סיימון מילנר: לעתים רחוקות השיסוי הוא רק און ליין.

<סיימון מילנר: למעשה אנחנו רואים שהדברים מתחילים כבר בחצר, בקפטריה וגם בבית הספר ובאוטובוס לבית הספר ובחזרה ואחר כך באינטרנט.

<סיימון מילנר: יש מעט שאנחנו יכולים לעשות מבחינה זאת כי האחריות מוטלת עלינו ואנחנו לוקחים אותה ברצינות, לטפל בעניינים אשר מתרחשים בפייסבוק אך איננו יכולים לעלות על אותו אוטובוס ולהיות בחצר המשחקים ובבית הספר.

<סיימון מילנר: לכן המשאבים שלנו באמצעות השותפויות יבטיחו שיאמרו למבוגר או לחבר טוב אל חשש, אל דאגה שמקננת בהם כי אלה האנשים הטובים ביותר שיוכלו לתת תמיכה.

<סיימון מילנר: אדם שמכירים אותו.

<סיימון מילנר: זאת אחת הסיבות שכל השותפויות שלנו בעולם כולו, וזה דבר מאוד חשוב ואנחנו מגלים שכאשר מדובר כאן בתמיכה של חברים, זאת אומרת צעיר שמסייע לצעיר אחר, זאת הדרך האפקטיבית ביותר כאשר מדובר כאן בהטרדה.

<סיימון מילנר: הבולינג הזה, אותה התעללות יכולה להפוך לדבר שאנחנו רואים אותו בבית הספר אבל גם במקומות אחרים.

<סיימון מילנר: לכן ההתעללות הזאת יכולה אולי גם כן להסתייע באמצעות מומחים שיבואו לבית הספר והם יהיו מעין שגרירים אשר יכולים להבין את הנושא או להביא כאלה שכבר בעבר הוטרדו.

<סיימון מילנר: אלה הם המיטב שבמיטב לסייע.

<סיימון מילנר: יש לנו הרבה שותפויות בעולם באמצעותן אנחנו מסייעים לאנשים כאלה.

אורי מקלב: חבר הכנסת יואל חסון.

יואל חסון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יואל חסון: תודה לחברי הכנסת, תודה לחברת הכנסת רויטל סויד שבאמת יזמה את היום המדהים הזה שבו באמת כל ועדות הכנסת עוסקות בתחום הזה.

יואל חסון: הרשת הפכה להיות חלק מהחיים שלנו וזה הפך להיות משהו שכולנו משתמשים בו וכולנו חיים בו.

יואל חסון: זאת זירה שבמובן מסוים גם החליפה את כיכר העיר.

יואל חסון: אפשר לאהוב את זה ואפשר פחות לאהוב את זה, אבל היא החליפה את כיכר העיר.

יואל חסון: אני זוכר שלפני כמה שנים היה כאן דיון בהצעת חוק של חבר הכנסת ישראל חסון והוא הציע אז להתעסקות עם הטוקבקיסטים, לעקוב או למנוע טוקבקיסטים או טוקבקים שהם פוגעניים.

יואל חסון: דיברו על העניין הזה של האם לחשוף מי אלה שכותבים טוקבקים כאלה או אחרים והייתה באמת סערה בכנסת על העניין הזה ואמרו מה פתאום, צריך לשמור על הפרטיות של הטוקבקיסטים וכל אחד יכול לכתוב מה שהוא רוצה.

יואל חסון: אף אחד לא ידע שעם השנים כבר אותם אלה שהסתתרו באלמוניות של להיות טוקבקיסטים, הפכו להיות מגיבים גלויים ופתוחים.

יואל חסון: היום אתה רואה, אני רואה את זה בדף שלי - ואני בטוח ש'אנשים רואים את זה בדפים אחרים - שאין שום בעיה לאנשים לכתוב בגלוי עם שמם ועם הזיהוי שלהם דברים פוגעניים, קשים, אם זה נגד אנשי ציבור, אם זה נגד קבוצות בחברה הישראלית, אם זה על הלהט"בים, אם זה על נשים, אם זה על ערבים, אם זה על כל מיני קבוצות שהן קבוצות מאותגרות, נקרא להן כך, והרשת סוערת.

אורי מקלב: על מישהו שיש לו ויכוח אתו, על עובד סוציאלי שמטפל בילד שלו.

יואל חסון: בדיוק זה השלב הבא.

יואל חסון: אני אומר שהרשת סוערת ואתה יכול להבין את זה כאשר מדובר בשיח ענייני ובוויכוחים ענייניים למרות שהענייניות כאן לא קיימת בכלל, אבל כשזה מגיע באמת למסרים או לדברים פוגעניים באנשים פרטיים, אם זה השיימינג המפורסם ואם זה כל הדברים מהסוג הזה, אלה דברים שאנחנו צריכים לחשוב כמחוקקים איך אנחנו בכל זאת יוצרים רגולציה על הדבר הזה שנקרא המרשתת, הרשת האינטרנטית.

יואל חסון: זה נראה ונחשב לא נתפס כי אנחנו אומרים שזה המרחב הגדול, זה כאילו הדבר הכי לא מצונזר, הכי פתוח, אבל זה יותר מדי חלק מהחיים שלנו כדי שאנחנו כנבחרי ציבור נגיד שאנחנו לא מתערבים בזה.

יואל חסון: חייבת להיות איזושהי תכנית או חקיקה שלא תיעשה בהינף יד.

יואל חסון: היא לא פשוטה כי אני לא בעד צנזורה כדבר כוללני כי זאת תכנית עבודה אבל כן הכנסת חייבת לתת את דעתה למה שקורה ברשת וחייבת לתת את דעתה להתנהגויות החברתיות ברשת.

יואל חסון: אנחנו כבר משלמים מחיר חברתי, אנחנו משלמים גם מחירים בדם ואנחנו צריכים להתייחס לזה ברצינות.

יואל חסון: לסיכום, אדוני היושב ראש, אני חושב שהוועדה הזאת היא באמת הוועדה שצריכה לעסוק בדבר הזה לעומק ויש לה את הכלים לעסוק בזה לעומק של העניין ובאמת לשמוע את כל המומחים האפשריים, להכיר, להבין אבל בסוף מדינת ישראל תצטרך למצוא את הנוסחה בה היא, נקרא לזה במשפט פשוט, מנהלת את האירוע.

יואל חסון: פשוט מנהלת את האירוע כמו שהיא יודעת לעשות בתחומים אחרים לא פחות מורכבים.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אנחנו מקבלים את מה שאתה אומר ואני חושב שאתה מעלה דברים נכונים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להתמיד בישיבות בעניין הזה.

יואל חסון: בחקיקה ובעשייה וללכת צעד אחרי צעד.

אורי מקלב: אם יהיה שיתוף פעולה של כולנו, נוכל להתקדם.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש, תודה על הדיון ותודה לחברת הכנסת רויטל סויד על היוזמה של היום החשוב הזה.

דב חנין: עמיתיי חברי הכנסת, הרשת היא לא הבעיה.

דב חנין: הרשת היא מראה של דברים שאנחנו חווים בחברה שלנו ואנחנו עם כל הכאב חייבים להבין שאנחנו חיים בחברה פצועה והיא פצועה מהרבה מאוד בחינות והרבה מאוד אנשים מסתובבים עם כל מיני סוגים של פצעים.

דב חנין: מתוך הפצעים האלה אנשים מגיעים למצבים של אלימות, של בריונות, של כוחנות, של גזענות, של להטבופוביה, של שנאה וכל הדברים האלה הם הרבה מעבר לרשת ומחוץ לרשת.

דב חנין: הם מבטאים משבר ערכי עמוק של החברה הישראלית.

דב חנין: יחד עם זאת, יש בעייתיות ספציפית לרשת ואסור להתעלם ממנה.

דב חנין: נקודה אחת של בעייתיות היא העובדה שברשת הקו שמבחין בין הפרטי לבין הציבורי מאוד מאוד מטושטש.

דב חנין: אנחנו בסך הכול יושבים מול המחשב האישי.

דב חנין: אני יושב בבית שלי ואף אחד לא שומע אותי ואף אחד לא מדבר אתי ואני בסך הכול מקליד במחשב האישי או על הסמרטפון שלי.

דב חנין: זה מרחב פרטי לחלוטין אבל האפקט של זה הוא לגמרי ציבורי והטשטוש של קו האבחנה בין פרטי וציבורי הוא משהו שהוא מאוד מאוד מאפיין את הפעילות שלנו ברשת.

דב חנין: בעיה שנייה.

דב חנין: לרשת יש אופי מונולובי.

דב חנין: אני לא באמת נמצא בדיאלוג עם אף אחד.

דב חנין: אני שולח טקסט והטקסט מתחיל לפעול את פעולתו בעולם.

דב חנין: אני לא נמצא בשיחה, אני לא רואה את בן השיח שלי, אני לא יכול לראות את תגובתו באופן ישיר, אני לא יכול לראות אם הוא נפגע או אולי אפילו מלים יותר מתונות שלי היו מצליחות להשיג את אותו אפקט שאני משיג על ידי איזושהי הבעת כעס מאוד מאוד קיצונית ומרחיקת לכת.

דב חנין: דבר שלישי שגם הוא מאוד מאוד בעייתי.

דב חנין: הרשת היא כלי אדיר של סוציאליזציה.

דב חנין: דיברו על משרד החינוך ואני לא בטוח שלרשת היום אין יותר השפעה מאשר למשרד החינוך ולבתי הספר על ההתנהלות וההתנהגות של אנשים צעירים וגם את זה צריך לקחת בחשבון.

דב חנין: אם כן, מה עושים עם זה?

דב חנין: אני מברך אתכם נציגי פייסבוק על כך שהגעתם לדיון שלנו ואני רוצה לומר לכם שלפעמים, עם כל הכאב ובאמת לא כהגזמה, זה ממש הופך לשאלות של חיים ומוות.

דב חנין: אני אומר זאת בלי שום הגזמה.

דב חנין: יכול להיות שמבחוץ קצת קשה לראות את זה, אבל במבט מתוך המציאות שאנחנו חווים אותה בתוך ישראל, אלה לפעמים ממש שאלות של חיים ומוות.

דב חנין: אז מה עושים?

דב חנין: קודם כל, אם הבעיה היא לא רק ברשת, צריך לטפל בבעיות שהן רק ברשת.

דב חנין: יש שאלות של חינוך וצריך להתמודד אתן.

דב חנין: דיברנו על זה בוועדת החינוך ויש הרבה מה לעשות בתחום הזה.

דב חנין: יש שאלות של חוק.

דב חנין: יש עבירות פליליות וזה לא משנה אם מישהו מסית לגזענות ברשת או לא ברשת כי אם הוא עובר עבירה פלילית, זאת עבירה פלילית וצריך לטפל בה בכלים הפליליים הרגילים שקיימים במדינת ישראל, אם זאת הסתה לאלימות, אם זאת הסתה לגזענות, אם אלה דברים אחרים.

דב חנין: יש דברים שאפשר לפעול נגדם בכלים אזרחיים אבל יש גם צורך במנגנוני רשת.

דב חנין: מנגנונים שהם ספציפיים לרשת וצריך לפעול לגביהם מאוד מאוד בזהירות ובתבונה.

דב חנין: לרשת יש גם צדדים חיוביים.

דב חנין: אני רוצה להעיד למשל על עצמי.

דב חנין: אני חבר כנסת, מייצג בישראל עמדת מיעוט, הדרך שלי להגיע לציבור הרחב היא מוגבלת אבל דרך פייסבוק למשל בשבוע האחרון הגעתי למיליון בני אדם.

דב חנין: לא הייתה לי שום דרך להגיע למיליון בני אדם אלא דרך הפייסבוק.

דב חנין: אני מניח שיש אנשים שיסתכלו על מה שאני כותב בפייסבוק ולא יאהבו את זה כי אלה לא דעותיהם ואלה לא עמדותיהם והם מתנגדים לעמדות האלה, אבל זה כלי מאוד מאוד חשוב להגיע לאנשים וכן לנסות לנהל במצב הקשה והמתוח והמסוכן שאנחנו נמצאים בו ניסיון לדיאלוג עם אנשים, גם כאלה שמסכימים אתי וגם כאלה שחולקים עלי מכל וכל.

דב חנין: אז מה בכל זאת ניתן לעשות ואיך ניתן לאזן בין היכולת לשמור על חירויות ביטוי ועל העוצמה הגדולה והחיובית שפייסבוק נותנת כדי לאפשר את הדברים האלה לבין הדברים המסוכנים והבעייתיים שגם הם קורים?

דב חנין: כאן אני רוצה להצטרף להצעה הספציפית של חברת הכנסת סויד ולנסות לחדד אותה.

דב חנין: אני חושב שכן צריך לייצר איזשהו מנגנון שמאפשר הסרה מידית זמנית, מוגבלת בזמן, שמאפשרת בעצם איזשהו הליך של בירור מידי על מה אנחנו מתעסקים.

דב חנין: יכול להיות שאפשר אפילו עם ההסרה המידית לייצר גם מנגנון של ברירת מחדל שאומרת שאם הבירור לא הוביל באמת למסקנה שהתוכן הזה הוא באמת פוגעני ובלתי אפשרי והרסני, אז הוא יחזור אוטומטית.

דב חנין: הסרה מידית והחזרה מידית.

דב חנין: אבל לתת איזשהו פסק זמן שאנשים, במיוחד אנשים שנפגעים או דברים שהם מאוד מאוד קשים וקיצוניים, ובאמת צריך איזשהו כלי לפעול בהם, להתמודד עם פגיעות שאין לאנשים שום דרך להתמודד אתן.

דב חנין: אני חושב שזה רעיון שצריך בדיאלוג לחשוב עליו ולפתח אותו.

אורי מקלב: תודה רבה על הדברים.

אורי מקלב: אני אוסיף חצי משפט.

אורי מקלב: אתה דיברת על הסתה לאלימות.

אורי מקלב: אנחנו רואים שזאת לא הסתה אלא זאת אלימות גופה.

אורי מקלב: זאת אלימות.

אורי מקלב: שמענו עכשיו בוועדה לזכויות הילד על נערים ילדים על אלימות בפייסבוק אישית נגד מישהו.

אורי מקלב: זה חודר ישירות.

אורי מקלב: זה אישית נגד מישהו.

אורי מקלב: זה בעצמו פוגע.

אורי מקלב: הוא לא צריך שמישהו אחר יפגע בעקבות משהו שמישהו מעלה.

אורי מקלב: האמת היא שגם במקרה של מר רוניס הייתה הפגיעה.

אורי מקלב: זאת הייתה הסתה וראינו שאנחנו לא משתמשים רק במילים הורגות באופן מעשי, אבל לגבי נוער וילדים, זה בולט מאוד.

אורי מקלב: אף פעם לא שאלתי וגם בפעם הקודמת לא שאלנו, באופן יחסי למדינה כזו שבן אדם מתאבד בעקבות פוסטים, התופעות אצל נוער, האם זה קרה וזה מאפיין במדינה שלנו באופן מיוחד בגלל מה שהעלה דב חנין.

אורי מקלב: בכל אופן לא כל מדינה נאורה ומסודרת, יש לה תופעות כפי שרואים היום, אירועים כפי שאנחנו חווים היום עם כל מה שמופיע בפייסבוק ובמדיות אחרות.

אורי מקלב: זה עצמו מתסיס וגורם לא לאווירה שקטה והרבה פעמים זה בא לידי ביטוי בכלים שיש לאנשים, שזה בפייסבוק או ברשתות דומות.

אורי מקלב: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: אני רוצה להודות לכם שבאתם בשנית לא להסכים עם חברי דב חנין.

עליזה לביא: החברה הישראלית מנצלת את הפייסבוק גם להרבה מאוד ערכים חיוביים, לעזרה הדדית ולהרבה מאוד סיוע ונתינה.

עליזה לביא: הימים ימים קשים.

אורי מקלב: אמרת שאת לא מסכימה?

עליזה לביא: אמרתי שאני לא מסכימה שיש כאן גורמים שמצדיקים או מלבים סוג של התנהגות ברוטלית ואלימה .

עליזה לביא: החברה הישראלית שהיא חברה מצוינת.

עליזה לביא: אנחנו רואים את ההתגייסות של כולם, של האזרחים.

עליזה לביא: אני באה כרגע מביקור של פצועים בבית החולים שערי צדק ואמרו לי הרופאים חד משמעית שגילויי הסיוע והעזרה שאזרחים וכוחות הביטחון נותנים לפצועים בשטח, הם מצילים חיים.

עליזה לביא: הרבה מאוד ידע ודעת מועברים באמצעות הפייסבוק והווטסאפ.

עליזה לביא: אנחנו יודעים להיות מצוינים ואנחנו יודעים לעשות עבודה טובה.

עליזה לביא: גם כאן אדוני, סביב השולחן הזה, גם אנשי המשטרה ביחידת הסייבר שגדלה ושלומדת כל הזמן, מצילה ויש עוד גופים.

עליזה לביא: בכנס הקודם לא היה כאן היקף כזה גדול והנושא הולך ונלמד גם במערכת החינוך.

עליזה לביא: אני מברכת אותך חברתי רויטל סויד על היום החשוב זה.

עליזה לביא: צריך להתמיד אבל לא התחלנו את העבודה.

עליזה לביא: העבודה ממשיכה וצריכה להמשיך גם בחקיקה.

עליזה לביא: אני מזכירה לכולם את חוק הסרטונים, חוק פורץ דרך שחוקק כאן בכנסת ישראל ושאומץ על ידי מדינות רבות אבל הבעיה היא שאין אכיפה.

עליזה לביא: גם את החוק הזה שהובילה חברת הכנסת לשעבר יפעת קריב ושחוקק בוועדה לקידום מעמד האישה, כי אני לא בטוחה שבוועדת החוקה חוק ומשפט הייתה מספיק הבנה סביב החשיבות של חוק כזה, חוק פורץ דרך כזה, אבל החוק הזה לא נאכף.

עליזה לביא: הנה אנחנו רואים עוד ועוד שימושים וגם מה שקרה באלנבי 40 בעצם נודע לנו בעקבות השיתופים הרבים שהיו.

עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אין בעיה להגיע למי ששיתף ויש לנו חוק במדינת ישראל ואת החוק הזה צריך לאכוף.

עליזה לביא: צריך ללמד אותו, צריך לחנך אליו, אבל יש לנו חוקים וכאן אנחנו פורצי דרך.

עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אני לא אחזור על דברים שאומרים ואמרו חבריי קודם לכן.

עליזה לביא: אני כן רוצה לפנות ולהודות לנציגי פייסבוק.

עליזה לביא: הם לא היחידים אלא יש עוד הרבה מאוד נציגים שהיו צריכים להיות כאן, של עוד גורמים משתפים ושל המרחב האינטרנטי כולו.

עליזה לביא: אני רוצה לקרוא לשיתופי פעולה אם בהצעה שמובילה חברת הכנסת סויד, אבל אדוני, לא רק אלא אנחנו כמדינה חייבים להקים מועצה ציבורית לאינטרנט בטוח.

עליזה לביא: יש הרבה מאוד ידע ודעת אבל כל זרוע עובדת לבד.

עליזה לביא: אין שיתופי פעולה.

עליזה לביא: רק לקיחת אחריות.

עליזה לביא: וכאן התפקיד של הוועדה הזאת, לבוא ולפנות, ליזום, לייעד תקציבים להקמה של מועצה ציבורית לאינטרנט בטוח.

עליזה לביא: זאת אחריות של המדינה להגן.

עליזה לביא: אין לנו מספיק תמרורים בתוך המרחב האינטרנטי.

עליזה לביא: אנחנו לכאורה בשם חופש הביטוי אומרים שלא צריכה להיות רגולציה.

עליזה לביא: רבים באים ואומרים מה פתאום, שלא תהיה חקיקה ולא תהיה חקיקה.

עליזה לביא: אבל אם כבר אנחנו יושבים כאן היום עם נציגי פייסבוק העולמית, אנחנו יודעים שבישראל אין נציגות ואין כתובת לפנות.

עליזה לביא: כל פנייה מישראל צריכה להגיע אליכם ללונדון ואתם שם בודקים.

עליזה לביא: נכון שהוספתם, כמו שאמרתם - אני לא יודעת ואני אשמח אם תתייחסו לזה - עוד אנשים שהם דוברי עברית אבל דוברי העברית לא בהכרח מכירים את התרבות, את הקודים, את הניואנסים.

עליזה לביא: לפניות שנעשות אליכם, לא תמיד יש תגובה.

עליזה לביא: לעתים יש הסרה אבל לא ברור למה.

עליזה לביא: אנשים, כשמסירים אותם, רוצים להבין למה.

עליזה לביא: אין נציגות במדינת ישראל ואין למי לפנות.

עליזה לביא: גם כאן אם הייתם יכולים להתייחס ולומר מה קרה מאז השיחה הקודמת, ואני שמחה מאוד שנפגשנו ודיברנו ומעריכה מאוד את ההשתתפות שלכם כאן.

עליזה לביא: הרשתות החברתיות הן חלק מהחיים של כולנו וזה צריך להיות יותר לטוב ופחות לרעה.

עליזה לביא: כולנו צריכים ללמוד ולהשתמש ובהחלט לעודד חשיבה רגולטיבית על המערכת כולה.

עליזה לביא: אי אפשר בשם חופש הביטוי להגיד שהכול מותר.

עליזה לביא: נושא של הסרה.

עליזה לביא: אם נבוא וניקח אותו באופן נקודתי בפייסבוק, יש עוד גופים ויש עוד גורמים.

עליזה לביא: אדוני, אני אשמח מאוד שהקריאה ובכלל ההמשכיות לנושא הזה של מועצה ציבורית לאינטרנט בטוח, נושא שאני מובילה אותו מהכנסת הקודמת, אשמח מאוד לקבל סיוע ועזרה וגם כמובן לקיים את הדיון המהיר שביקשנו שימשיך גם הוא להיות כאן.

עליזה לביא: תודה אדוני.

אורי מקלב: תודה לחברת הכנסת עליזה לביא.

אורי מקלב: חברת הכנסת מיכל רוזין, בבקשה, מיוזמות ההצעה לסדר.

אורי מקלב: אחר כך נשמע את המשטרה.

מיכל רוזין: אני אשמח להגיב ממש בקצרה.

מיכל רוזין: אני לא אחזור על כל הדברים שאמרתי בפעם הקודמת.

מיכל רוזין: בזמנו באמת פניתי אליך עם פתיחת הכנסת ה-20 ליזום דיון בנושא הזה ולצערי מיד אחר כך הייתה אותה התאבדות קשה וקיימנו את הדיון הזה.

מיכל רוזין: בהחלט אני שמחה ומודה לאנשי פייסבוק שהגיעו בפעם הקודמת והגיעו גם הפעם ובהחלט מראים נכונות לנסות לפתור ביחד עם הסיטואציות הלא פשוטות.

מיכל רוזין: אני לא ארחיב.

מיכל רוזין: כמו שאמרתי, הרחבתי בפעם הקודמת בכל הנושא של תופעת השיימינג כבעצם סוג של כוח למוחלשים, כמו שאמר דב, הדרך להגיע לאנשים, הדרך לפתוח את קבוצת האנשים בעלי הכוח ששולטים בתקשורת, מגיעים לציבור, בעצם נותנים אופציה לציבור לדבר עם עצמו ומצד שני כמובן החשש מחופש השיסוי והאלימות שיש ברשת הזאת שבהחלט עוברת גם ממגרש המשחקים, כמו שאמרת, אבל היא מתפתחת באופנים אחרים והיא גם מאפשרת הרבה יותר אלימות ופתיחות מכיוון שמה שאתה אומר פנים אל פנים, הרבה יותר בהרחבה ובצורה הרבה יותר אלימה אתה אומר דרך המקלדת.

מיכל רוזין: דיברנו על כך רבות.

מיכל רוזין: אני רוצה בכל זאת להעלות שתי נקודות חשובות דווקא מהצד של חופש הביטוי ואיך אנחנו כן שומרים שמלבד החשש שאנשים ייפגעו ואנחנו צריכים לשמור שאנשים לא ייפגעו ומה הם המנגנונים הנכונים, איך אנחנו גם שומרים שהיד לא תהיה קלה על ההדק.

מיכל רוזין: התחושה שלי ממקרים שהגיעו אלי בעקבות הדיון, יושב ראש הוועדה, היא שמרוב שבאמת רצו למנוע שיסוי או השמצות וכדומה, השימוש בכפתור ההסרה הפך להיות שימוש ציני בידי קבוצות של, קוראים להם, טרולים או קבוצות מאורגנות, פשוט מאורגנות, שיושבות ועושות מעשים שמביאים לכך שיסירו לאדם פרטי או לקבוצה או לארגון את עמוד הפייסבוק רק בגלל שמאה, מאתיים אנשים לחצו על הסרה.

מיכל רוזין: אתם יודעים היטב שגם הטוקבקיסטים, אלה כבר לא אנשים חופשיים שיושבים ומגיבים אלא יש קבוצות מאורגנות, מפלגות מפעילות אנשים, ארגונים מפעילים אנשים שיושבים ומגיבים בטוקבקים ובפייסבוק על דברים.

מיכל רוזין: אני יכולה לספר לכם שבמוצאי שבת האחרונה, מרצ העלתה עמוד פייסבוק להפגנה שהיא קיימה מול בית ראש הממשלה ואותה קבוצת טרולים העלתה במשך שישי-שבת תמונות עירום לעמוד הפייסבוק.

מיכל רוזין: כמובן שרואים שלא מי שמנהל את העמוד מעלה את התמונות האלה, אלא מישהו שמנסה לחבל ולפגוע.

מיכל רוזין: ישבו מתנדבים רבים במהלך השבת – סליחה חבר הכנסת מקלב – ומחקו את תמונות העירום אחת אחרי השנייה.

אורי מקלב: שבת זה גם מוצאי שבת.

מיכל רוזין: יש כאן הקלה.

מיכל רוזין: ישבו ומחקו את התמונות ובכל זאת פייסבוק לא העלתה בחזרה את העמוד.

מיכל רוזין: כמובן שאותם אלה שהעלו את התמונות דיווחו לפייסבוק על כך שיש כאן תמונות תועבה.

מיכל רוזין: כלומר, השאלה איך אדם פרטי, קבוצה, מפלגה, ארגון, חבר כנסת, כל אחד, יכול גם להגן על עצמו מפני אותם אלה שמתקיפים אותנו.

מיכל רוזין: כי הנה, מה אתם רוצים, אתם אמרתם שצריך מנגנון, שאם יש פוסט פוגעני, תסירו אותו מיד, אז הנה, זה מה שאנחנו עושים, אבל זה לא מספיק כי יש גם את הצד השני.

מיכל רוזין: אפשר לדעת את זה.

מיכל רוזין: באמצעים הטכנולוגיים יודעים בדיוק מי פרסם ואפשר להגיע אליו.

מיכל רוזין: רואים את כל הדברים.

מיכל רוזין: כאן אני מגיעה למשטרה.

מיכל רוזין: בפעם שעברה הייתה לי בקשה למשטרה ואני לא יודעת אם היום הגעתם מוכנים.

מיכל רוזין: בפעם שעברה טענתם שהמידע לא בידיכם.

מיכל רוזין: אנחנו לא קיבלנו מכם מידע לגבי איך אתם מנטרים את אותם מסיתים לאלימות, את אותם קוראים לאלימות.

מיכל רוזין: אני יכולה להגיד לך שאני מכירה כמה וכמה חברי כנסת שהגישו יותר מתלונה אחת למשטרה על אמירות מאוד מאוד קשות והסתה לאלימות בפייסבוק.

מיכל רוזין: אני לא התעדכנתי אם נעשה עם זה משהו.

מיכל רוזין: אני כמובן רוצה לקבל תשובה ושתאמרו לי כיצד מנטרים, כמה תלונות הוגשו בסופו של דבר, כמה מעצרים בוצעו, כמה כתבי אישום הוגשו.

מיכל רוזין: כלומר, אם יש לנו כלים, האם הם באמת נאכפים, האם משתמשים בהם, ואם לא, תגידו לנו.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים לדעת ולא מהמקום שאנחנו תוקפים את המשטרה אלא אנחנו רוצים לדעת מה המשטרה צריכה בשביל שאנחנו נסייע לה.

מיכל רוזין: יכול להיות שיש חסמים בחוק, יכול להיות שיש קושי אינהרנטי שאי אפשר להגיע או אי אפשר לפתור או מערכת המשפט חוסמת.

מיכל רוזין: אנחנו נשמח לדעת את התמונה המלאה בעניין הזה כדי שנוכל לפעול.

מיכל רוזין: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אני רוצה לזרז את הדוברים כדי שנוכל לשמוע גם את התשובות.

אורי מקלב: חברת הכנסת השכל, בבקשה.

שרן השכל: אני אומר רק כמה מילים.

שרן השכל: קודם כל באמת לחזק את דבריו של דב שאני מסכימה אתם.

שרן השכל: אני חושבת שגם הפתרונות שרויטל מעלה, הם פתרונות ישימים.

שרן השכל: אני חושבת ספציפית שבדברים שלמשל עליזה אמרה, ועדות ותקציבים, זה לא תמיד פותר את כל העניין.

שרן השכל: אני חושבת שצריך גם לזקק היכן מתחילה הבעיה והיכן מתחילה האלימות הזאת שהיא אלימות הרבה יותר חריפה ברשתות מאשר בחיי היום יום.

שרן השכל: כן, יש לנו אזרחים נהדרים אבל הבעיה עם הרשתות החברתיות היא שבעצם קודם כל זה מסיר מהן איזושהי אחריות מסוימת, כאילו לא הם נמצאים אלא זה איזשהו משהו ברשת והם לא חייבים לקחת על זה אחריות.

שרן השכל: כאן נראה לי נמצאת אחת הבעיות העיקריות.

שרן השכל: הדבר השני הוא שהם לא חייבים לשאת בתוצאות.

שרן השכל: את הדבר הזה אנחנו צריכים לבדוק איך אנחנו פותרים.

שרן השכל: אני חושבת שאחד הפתרונות הטובים הוא קודם כל לגשת לחינוך.

שרן השכל: הרשתות החברתיות זה משהו שהוא יחסית חדש.

שרן השכל: אני חושבת שאנחנו צריכים להתאים תכניות גם במערכת החינוך אצל הילדים.

עליזה לביא: יש תכניות מצוינות.

שרן השכל: לעשות זאת בצורה הרבה יותר אינטנסיבית.

עליזה לביא: צריך כסף.

עליזה לביא: התכניות קיימות.

אורי מקלב: שמענו באריכות על הדברים האלה.

עליזה לביא: אי אפשר להאשים כל הזמן את זה שהציבור לא מחונך.

שרן השכל: אני מדברת על חינוך אבל גם על דוגמה אישית.

שרן השכל: אני חושבת שאנחנו כחברי כנסת, ספציפית בעמודים שלנו, אנחנו רואים הרבה מאוד אלימות ואנחנו יכולים כאן גם לתת דוגמה אישית וגם לראות אנשים בודדים שבאמת מגיבים בצורה אלימה.

שרן השכל: אני חושבת שמבחינת המשטרה, אנחנו באמת צריכים לדעת יותר.

שרן השכל: האם מדווחים לכם על אנשים שנפגעים ברשת?

שרן השכל: כמה מהדיווחים האלו בעצם נבדקים?

שרן השכל: לכמה מהם נפתחים תיקים?

שרן השכל: האם הצלחתם למנוע מקרים בעבר כמו מקרה ההתאבדות עליו שמענו?

אורי מקלב: בהמשך נשמע את תשובת המשטרה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: לפני כן, אני מבקש מדוקטור חיים ויסמונסקי, ראש תחום חקיקה ומשפט וטכנולוגיה בפרקליטות המדינה.

<חיים ויסמונסקי: שלום אדוני.

<חיים ויסמונסקי: אני רוצה לספר קצת על מה שנעשה במשרד המשפטים ובפרקליטות אותה אני מייצג כאן כדי להתמודד עם התופעה של פרסומים פוגעים.

<חיים ויסמונסקי: אני חושב שהעשייה היא עשייה מגוונת בכמה מישורים ולמעשה כאשר מדברים על פרסומים פוגעים, על פגיעות ברשת, יש כאן קבוצה לא מבוטלת של עבירות שיש ביניהן שונות מסוימת.

<חיים ויסמונסקי: אני אחלק את הדברים, בקצרה.

<חיים ויסמונסקי: דובר כאן על הסתה וזה ברוח הימים האלה.

<חיים ויסמונסקי: הנושא של הסתה מלווה באופן אישי על ידי היועץ המשפטי לממשלה, פרקליט המדינה ובכירי הפרקליטות.

<חיים ויסמונסקי: יש בעלי תפקידים ייעודיים לנושא הזה.

<חיים ויסמונסקי: אני חושב שמי שעוקב אחרי הפסיקה בתחום הזה ואחרי האכיפה בתחום הזה, אפשר לזהות שהיכן שמדובר בפתולוגיה, כלומר, בעבירה פלילית ולא בדברים שהם על הגבול, אנחנו מגישים כתבי אישום.

<חיים ויסמונסקי: יש לנו פקודות מעצר עד תום הליכים, יש לנו עונשי מאסר בפועל.

<חיים ויסמונסקי: הדבר הזה הוא תופעה חדשה של השנה האחרונה.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, בלי ספק אנחנו סימנו את זה, זה יעד מרכזי של הפרקליטות וממש השבוע ניתן גזר דין של עשרה חודשי מאסר ולפני מספר חודשים ניתנו גזרו דין אף חמורים של 21 חודשי מאסר ונדמה לי 15 חודשי מאסר.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, אנשים הולכים לכלא לתקופה.

עליזה לביא: בגין איזה עבירות?

<חיים ויסמונסקי: עבירות של הסתה לגזענות והסתה לאלימות.

עליזה לביא: מה זה פתולוגי אצלך?

עליזה לביא: מה ההגדרה שלך?

עליזה לביא: אתה מדבר על מקרים פתולוגיים.

עליזה לביא: תן לנו דוגמה.

<חיים ויסמונסקי: אני מתכוון היכן שברור שהמעשה הוא מעשה פלילי.

<חיים ויסמונסקי: אני לא יכול לפרוט כאן עכשיו אמירה ספציפית.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, לא נעשה הכה את המומחה שאתם תגידו אמירה ואני אחליט ישר עכשיו אם הפרקליטות נכנסת לזה.

אורי מקלב: לא, אבל תן לי דוגמה על מה כן הגשתם.

עליזה לביא: תן לנו דוגמה.

<חיים ויסמונסקי: קריאה לפגיעות אלימות על רקע אירועים ביטחוניים כאלה ואחרים שהיו כמו למשל בתקופת צוק איתן, אז הייתה תופעה די מוכרת של קריאה לצאת לרחוב ולתקוף, להרוג ולחסל.

עליזה לביא: הוגשו כתבי אישום?

<חיים ויסמונסקי: הוגשו כתבי אישום.

<חיים ויסמונסקי: נעצרו אפילו עד תום הליכים ונדונו לעונשי מאסר בפועל ממש.

דב חנין: גם יהודים או רק ערבים?

<חיים ויסמונסקי: אנחנו לא מפלחים.

<חיים ויסמונסקי: אין לנו פרופיילינג כזה לפי זהות מבצע העבירה

שלי יחימוביץ': זה לא בסדר שאין לכם.

דב חנין: אני אשאל אותך בצורה יותר מדויקת.

דב חנין: יש תחושה שאם ערבי יגיד נניח דבר פלילי וכדומה, יזכה בתגובה חריפה וקשה אבל יהודי שיעשה את אותו דבר, לא יזכה בתגובה כל כך חריפה וקשה.

דב חנין: האם התחושה הזאת היא לגמרי לגמרי מופרכת או שיש לה איזשהו שורש?

<חיים ויסמונסקי: אני אגיד את זה במשפט ואחר כך ברשותך אני אבקש להשלים את הסקירה.

שלי יחימוביץ': אפשר שהוועדה תבקש ממך להביא פרופיילינג של כתבי האישום.

<חיים ויסמונסקי: ועדת שרים בראשות ראש המשלה ביקשה ממנו להביא פרופיילינג לגבי בני העדה האתיופית וביקשו מאתנו מספר פעמים כאלה ואחרים.

<חיים ויסמונסקי: הפרקליטות היא עיוורת צבעים, היא עיוורת לגבי מוצא, היא פרקליטות מקצועית, היא טכנאית המשפט, הוא בודקת את הראיות, היא בודקת את הנסיבות ומקבלת החלטות.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: אני מבין שגופים ביטחוניים עומדים הגשת כתבי אישום, אבל יש קבוצות.

אורי מקלב: איפה אתם עושים את הפעולות שלכם אל מול אזרח פשוט או מול מפלגה או מול קבוצה אחרת שסובלת גם מהסתה, גם מאלימות ומעוד דברים כאלה?

רויטל סויד: אני רוצה להתנצל.

רויטל סויד: יש דיון בוועדת החוקה.

רויטל סויד: אני רוצה להודות לנציגי פייסבוק.

עליזה לביא: אני מצטרפת אליך.

עליזה לביא: ברכות אל הארגון של היום.

עליזה לביא: כל הכבוד.

<חיים ויסמונסקי: עד כאן לגבי הנושא של הסתה, ממש בתמצית.

<חיים ויסמונסקי: אם יהיה דיון ספציפי לגבי הסתה, אנחנו יכולים אחר כך להרחיב בהקשר הזה.

<חיים ויסמונסקי: יש לנו בקרות פנימיות על ההחלטה לפתוח בחקירה על מנת שלא כל פרסום שהוא פרסום בעייתי אבל לא פלילי מובהק, ישר תיפתח בגינו חקירה ואחר כך יש עוד מסננת, מחקירה לכתב אישום.

<חיים ויסמונסקי: בנוסף בנושא פגיעות מיניות כאלה ואחרות כמו חוק הסרטונים.

<חיים ויסמונסקי: יש פעילות ענפה של הפרקליטות.

<חיים ויסמונסקי: נאמר כאן שאין אכיפה אבל יש בידיי נתונים על עשרות תיקים שהגיעו לפרקליטות ומספר כתבי אישום שכבר הוגשו ועוד תיקים אחרים שהם עדיין בטיפול.

<חיים ויסמונסקי: אנחנו כתבנו גם הנחיה לחוקרים איך לחקור את העבירה הזאת, גם הנחיה לפרקליטים כאשר משרד המשפטים פעל גם מעבר לשדה האכיפתי הפלילי הקלאסי ויצאנו בקמפיין כי הפרקליטות הכירה בעובדה שלא צריך להשתמש רק בשוט הפלילי.

<חיים ויסמונסקי: מנכ"לית משרד המשפטים פתחה בתכנית שבה פשטו כמה מאות עובדי משרד המשפטים והעבירו שיעורים בבתי הספר על חוק הסרטונים.

<חיים ויסמונסקי: העברנו בערך סדר גודל של 500 או 600 מערכי שיעור.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, מערך שיעור הועבר 500 או 600 פעמים על ידי פרקליטים ועל ידי עובדי משרד המשפטים בבתי הספר.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, זאת אמירה חריגה מאוד בנוף.

<חיים ויסמונסקי: זה בא מהפרקליטות אל מנכ"לית המשרד ומשרד המשפטים, ובפרט הפרקליטות שרגילים לדבר בכתבי אישום, בחקירות וכולי, אמרו, רגע, זאת תופעת פשיעה, קודם כל היא תופעת פשיעה, אבל לא תמיד השוט הפלילי מתאים.

<חיים ויסמונסקי: כאשר יש לי חוליה בשרשרת של הפרסום, חוליה מספר 5 שמדובר רק בבן אדם אחד והוא קטין, לפני שאני "נכנס בו" עם הכלי הפלילי, אולי צריך להעלות מודעות ולעשות דברים כאלה.

<חיים ויסמונסקי: מי שמכיר את הפרקליטות יודע שזאת אמירה שהיא זרה כביכול ל-DNA של הפרקליטות.

<חיים ויסמונסקי: זה מתוך הכרה בכך שזירת העבירה היא אחרת.

<חיים ויסמונסקי: יצאנו גם בקמפיין תקשורתי להעלאת המודעות.

עליזה לביא: לתחושתך אתם אוכפים את חוק הסרטונים?

<חיים ויסמונסקי: אחרי תדבר המשטרה.

<חיים ויסמונסקי: המשטרה היא החוקרת והפרקליטות היא זאת שבוחנת את התיקים.

עליזה לביא: לכן שאלתי לתחושתך, דווקא מהמקום שלך, האם אוכפים את החוק.

<חיים ויסמונסקי: אני אומר שניסינו לאסוף נתונים.

<חיים ויסמונסקי: אני יודע שהמשטרה פתחה במספר של עשרות רבות, תכף נקבל את הנתון.

<חיים ויסמונסקי: הפרקליטות כבר הגישה כתבי אישום בעבירות האלה.

<חיים ויסמונסקי: לא תמיד, אגב, יוגשו כאן כתבי אישום וצריך לומר זאת וכתבנו על זה גם הנחיות.

<חיים ויסמונסקי: שוב אני אומר.

<חיים ויסמונסקי: ברור לי שהראשון בחוליה והאחרון בחוליה ומי שהפיץ לקבוצה רבה וכמובן טיב הפרסום חשוב וזהות הקורבן חשובה, אבל אנחנו צריכים להבין שאם זה פרסום ויראלי של 10,000 פרסומים, נניח אלנבי 40 – זה תיק תלוי ועומד – הופץ ב-10,000 פרסומים שונים, האם באמת הציפייה, הציפייה של גברתי שעמדה בראש הוועדה שהעבירה את החוק הזה, היא שיוגשו 10,000 כתבי אישום?

<חיים ויסמונסקי: שאלה פתוחה כמובן.

<חיים ויסמונסקי: שאלה רטורית בשלב הזה.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, ככל שאנחנו רוצים לצורך העניין את המוקדים המרכזיים, נגדם נגיש.

<חיים ויסמונסקי: אם יש מישהו שהפיץ בכל הכיתה, נניח זה פרסום שמתנהג ככה, שבחורה צילמה את עצמה ונתנה לחבר שלה ואחר כך זה התגלגל ומשם זה הופץ בכל הכיתה, אז ברור - - -

אורי מקלב: אל תלך רחוק.

אורי מקלב: תלך למי שצילם.

עליזה לביא: הוא מדבר על ההפצה.

אורי מקלב: הרי הראשון שצילם הפיץ את התמונה הלאה.

עליזה לביא: יכול להיות שהצילום היה בהסכמה.

אורי מקלב: מי שצילם שלא בהסכמה, הוא אחרי כן גם הפיץ את התמונה.

אורי מקלב: במקרים כאלה אני לא יודע אם הגשתם כתב אישום.

<חיים ויסמונסקי: כן הגשנו.

<חיים ויסמונסקי: עדיין מדובר בכתבי אישום בודדים, אבל התשובה היא שכן הגשנו.

<חיים ויסמונסקי: אנחנו מנסים לכוון אל מי שניתן לזהות אותו כגורם מרכזי.

<חיים ויסמונסקי: אגב, שלא תשתמע כאן איזושהי אמירה שאם יש מישהו בחוליות הביניים, לעולם לא הגשנו נגדו כתב אישום.

<חיים ויסמונסקי: אני רק אמרתי אמירה שאפשר לעמוד מאחוריה, שהראשון, כמו שצוין כאן, וגם מי שהפיץ לקבוצה גדולה, מן הסתם מעמדם שונה מכל חוליית אמצע שהעבירה רק מאחד לשני.

<חיים ויסמונסקי: אנחנו בוחנים את זה בקפדנות.

<חיים ויסמונסקי: לא סתם כתבנו, אמרתי, גם הנחיה לתובעים, גם הנחיה לחוקרים, ויש כאן פעילות יחסית אינטנסיבית סביב העבירה הזאת וככל שהמשטרה תעביר לנו יותר תיקים, אנחנו נבחן אותם.

<חיים ויסמונסקי: הנושא הזה הוא רציני.

<חיים ויסמונסקי: יש היום רפרנט בכל מחוז לנושא פשיעה בסייבר.

<חיים ויסמונסקי: אנחנו מקימים יחידת סייבר בפרקליטות שאני כרגע עומד בראשה שאמורה להיות יחידת מראה לפעילות שנעשית במשטרה.

אורי מקלב: אתה מודע לכך שאתם לא מהווים גורם מרתיע.

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: ממש לא.

אורי מקלב: אתם עדיין לא מהווים גורם מרתיע.

<חיים ויסמונסקי: כפי שאמרה כאן חברת הכנסת סויד בתחילת הדברים, ואנחנו מחבקים את האמירה הזאת, הרבה פעמים המטרה היא לא להכות עם המכה הפלילית אלא המטרה היא להסיר את הנזק ואי אפשר בכלים רכים יותר, ובזה אני אסיים, להסיר את הפרסומים.

<חיים ויסמונסקי: אני חושב שזה הרווח האופטימלי מבחינתנו כאוכפי חוק.

<חיים ויסמונסקי: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, ברשותך אדוני, הוא לגבי פעילות, וזה כן מתחבר לנוכחות של נציגי פייסבוק כאן.

<חיים ויסמונסקי: משרד השפטים החליט לרכז את הפעילות סביב הפגיעה בעובדי ציבור.

<חיים ויסמונסקי: עובדי ציבור ולא נבחרי ציבור בהיבט הזה כי אני חושב שיכולה להיות איזו רגישות.

<חיים ויסמונסקי: עובדי ציבור שמפרסמים נגדם פרסומים פוגעים.

<חיים ויסמונסקי: הוזכרו כאן העובדים הסוציאליים, שזאת תופעה שאני חושב שנסקרה בדיון הקודם בו לא הייתי, גם כלפי פרקליטים, גם כלפי שופטים.

<חיים ויסמונסקי: בקיצור, נגד עובדי ציבור מסוגים שונים.

<חיים ויסמונסקי: אנחנו היום, חוץ מהפעילות הפלילית שהיא מוגבלת ואכיפה מוגבלת ואולי צריך לתעדף יותר, חוץ מזה אמרנו שאנחנו מכירים בזה שחברות רב לאומיות כמו פייסבוק – וצריך להזכיר כאן את גוגל פלוס השירות של יו טיוב ועוד כל מיני אתרי בלוגים ופורומים – אנחנו מנסים לפנות אליהם.

<חיים ויסמונסקי: אני מרכז את הפעילות הזאת.

עליזה לביא: פעילות יזומה שלכם?

<חיים ויסמונסקי: היא פסאדו יזומה.

<חיים ויסמונסקי: כלומר, אני צריך לקבל אמירה של עובד הציבור אבל אחר כך הפעילות תהיה לא לומר לו ללכת למשטרה אלא זאת תהיה פעילות שתישאר במשרד המשפטים.

<חיים ויסמונסקי: זאת תופעה חריגה והיא מעניינת מאוד והיא קצת מוזרה לנו.

<חיים ויסמונסקי: אני פונה לפייסבוק ואני פונה לגוגל הרבה פעמים ואני אומר להם שלפי סעיף כך וכך לחוקה שלכם, כביכול זה כמו מדינות, שאני מנסה לקלוע לסעיף בטרמס אוף סרוויס שלהם, ואני אומר להם שהפרסום הזה לא רק שהוא סותר את חוק הכנסת אלא הוא סותר את סעיף 3.2 לטרמס אוף סרוויס ולכן אנא מכם, לפי סעיף 3.2, כי אני יודע שהסעיף בחוק העונשין הוא פחות מעניין אתכם, אולי, ולכן לפי סעיף שלכם בטרמס אוף סרוויס אני מבקש מכם להוריד את הפרסום.

עליזה לביא: אתה זוכר לשיתוף פעולה?

<חיים ויסמונסקי: אני אשמח מאוד לקבל מעמד בכל זאת כפנייה של המדינה שעוברת מסננות מיוחדות.

<חיים ויסמונסקי: אני אתן דוגמה.

<חיים ויסמונסקי: הסרטונים.

<חיים ויסמונסקי: היה איזה פרסום של נשיא המדינה ופרסמו סרטון ביו טיוב שהוא עם מדים נאצים ולאחר מכן גם פרסמו כלפי עוד בכירים שהם לא נבחרי ציבור אלא עובדי ציבור, כולל היועץ המשפטי לממשלה, פרקליט המדינה וכל מיני דמויות כאלה.

<חיים ויסמונסקי: זה לא היה בפייסבוק אלא ביו טיוב ופנינו לפי הטרמס אוף סרוויס שלהם וניסינו.

<חיים ויסמונסקי: קיבלנו שיתוף פעולה.

<חיים ויסמונסקי: זאת דוגמה ויש עוד דוגמאות שאני לא מביא אותן כי מדובר בעובדים יותר זוטרים ואני לא רוצה לפגוע בפרטיות שלהם.

<חיים ויסמונסקי: אני אשמח לשיתוף פעולה אינטנסיבי יותר.

<חיים ויסמונסקי: יש גם כל מיני NGO'S שפועלים בזירה הזאת.

<חיים ויסמונסקי: בזירה הזאת יש לנו אחוזי הצלחה, לא כמו באחוזי הרשעות אבל יש לנו אחוזי הצלחה מסוימים וזה כלי שמבחינתי צריך גם להיות.

אורי מקלב: מה שהמשטרה מעבירה לכם, אתם מגישים כתבי אישום?

<חיים ויסמונסקי: באיזה נושאים?

אורי מקלב: בנושאים האלה.

<חיים ויסמונסקי: בעבירות ההסתה, חבר הכנסת חנין עזב, הם מגישים לנו עוד לפני פתיחת החקירה ואנחנו מהווים מסננת מאוד משמעותית לעצם הפתיחה בחקירה ולאחר מכן עוד יותר משמעותית להגשת כתב אישום.

<חיים ויסמונסקי: בעבירות על חוק הסרטונים, אחוזי העמדה לדין תלויים באחוזי הפענוח.

<חיים ויסמונסקי: אין לי כאן נתון.

אורי מקלב: אנחנו נשמע את המשטרה.

<חיים ויסמונסקי: יש העמדה לדין בסדר גודל שעובר את הרבע מהתיקים שנפתחים.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: יכול להיות שנבקש ממך אחר כך להשלים.

אורי מקלב: אנחנו מודים למשרד לביטחון פנים, למשטרת ישראל, על שבאו בהרכב גדול ובאו הבכירים שמטפלים בסייבר בראשות אורי מכלוף.

<מאיר חיון: הוא יצא לרגע.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאתה בעל ידע רב בנושא הזה.

אורי מקלב: ניתן לך לומר את הדברים שלך ואחרי כן יש שאלות של חברי הכנסת.

<מאיר חיון: קודם כל, אני חושב שהיום הזה הוא יום מאוד מאוד חשוב.

<מאיר חיון: אני חושב שעצם העובדה שחברי הכנסת הגיעו בנוכחות כזו, גם נציגים מהרבה מאוד גופים וגם משטרת ישראל, יש כאן איזושהי אמירה מסוימת.

<מאיר חיון: אני מאוד שמחתי שלא ביטלו את היום הזה נוכח האירועים שהיו.

<קריאה: אדוני, אני חייב לצאת.

אורי מקלב: אנחנו מודים לכם.

עליזה לביא: זאת הזדמנות לומר לכם תודה רבה על העבודה המקצועית שאתם מפגינים.

עליזה לביא: תודה רבה.

<מאיר חיון: אני אומר כמה מלים כדי להיות תכליתי ולא לדבר בגובה של שלושים אלף רגל.

<מאיר חיון: מעבר לעובדה שאנחנו רואים את הדברים האלה בחומרה מאוד מאוד גדולה, צריך לזכור שלא כל הדברים האלו הם בגדר שחוצה את הרף הפלילי.

<מאיר חיון: ברגע שאתה לא חוצה את הרף הפלילי, משטרת ישראל לא אמורה ולא צריכה כנראה להיות שם.

<מאיר חיון: ניקח למשל את תופעת הסייבר בולינג, תופעה מאוד מאוד קשה, שיכולה לגרום ללא ספק להתאבדויות.

<מאיר חיון: אני מתעסק בעולם הזה עוד כאשר עמותת אשנב הייתה ממש בחיתולים שלה.

<מאיר חיון: קיבלנו הרבה מאוד פניות ממנה ופעלנו הרבה מאוד בתחום הזה בנושא של התאבדויות ברשת.

<מאיר חיון: למשל, משטרת ישראל בשנת 2014 טיפלה ב-173 מקרים של התאבדויות, ב-2015 במעט יותר מקרים.

<מאיר חיון: אני לא יודע להגיד ממש כמה הצלנו.

מיכל רוזין: בעקבות בריונות ברשת?

<מאיר חיון: לא.

<מאיר חיון: הודעות אובדניות ברשת.

<מאיר חיון: אני חושב שאלה ילדים שאת חלקם הצילו.

מיכל רוזין: אתם מקבלים גם מער"ן ומעל"ם.

<מאיר חיון: נכון.

<קריאה: גם מגורמים פרטיים.

<מאיר חיון: גם מאתר הפייסבוק המשטרתי.

<מאיר חיון: מהרבה מאוד גורמים.

<מאיר חיון: יש לנו הרבה מאוד צינורות שלמדנו לחבור לגופים מסחריים ולהרבה מאוד עמותות.

<מאיר חיון: בנושא של סייבר בולינג למשל, אני לא בטוח שהיינו רוצים לראות את משטרת ישראל בחצר בית הספר של הילדים כשהיא מתחילה להיכנס לשם.

<מאיר חיון: ללא ספק אני רואה את הדברים האלה.

<מאיר חיון: גם חרם חברתי בווטסאפ הוא דבר מאוד מאוד קשה והוא הרבה יותר קשה מהחרמות שהיו עת אני הייתי ילד.

<מאיר חיון: זה דבר שנשאר הרבה מאוד זמן.

<מאיר חיון: הרשת לא שוכחת את הדברים האלה.

<מאיר חיון: אני לא בטוח שאנחנו רוצים שמשטרת ישראל תהיה במגרש הזה.

<מאיר חיון: יחד עם זאת, יש לנו הרבה מאוד שיתופי פעולה שאנחנו מקיימים שהם לא שיתופי פעולה באזור הפלילי.

<מאיר חיון: אני אתן דוגמה.

<מאיר חיון: למשל, עמותת כפתור אדום ועמותות נוספות שיקומו בטווח הזמן, לדעתי, הקרוב וכבר חלקן פעילות, אנחנו עושים אתן מפגשים ויחד עם משרד החינוך והמשרד לביטחון פנים והם מעלים שאלות של למשל, בסדר, אנחנו מבינים שזה לא במגרש הפלילי, אבל יחד עם זאת קשה לנו להגיע למשל ולאתר את אותם אנשים.

<מאיר חיון: זאת אומרת, עזבו כרגע את הפן הפלילי.

<מאיר חיון: אנחנו לא יודעים איך להגיע לאותם אנשים, אנחנו לא יודעים איך לפנות לפייסבוק כדי לאתר מי עומד מאחורי הסייבר בולינג הזה, אל תפעילו כלים שלכם.

<מאיר חיון: אנחנו בונים תכניות שאנחנו ניתן הדרכות והכשרות לאותם אנשים כדי שהם יוכלו להתעסק בזה לא במגרש הפלילי אלא במגרש המתאים להם.

<מאיר חיון: כבר יש הרבה מאוד נושאים אבל אני לא אלאה אתכם.

<מאיר חיון: יש הרבה מאוד יוזמות באזורים האלה.

עליזה לביא: מה זה המגרש המתאים להם?

<מאיר חיון: למשל, חינוך.

<מאיר חיון: ניקח את משרד החינוך.

<מאיר חיון: משרד החינוך בא ואומר, בסדר, אבל נאמר – ניקח דוגמה ספציפית – תלמיד לחץ על כפתור אדום בדפדפן שלו, זה לא אירוע פלילי.

<מאיר חיון: עמותת כפתור אומרת שהיא לא אמורה להעביר את זה למשטרת ישראל אבל היא רוצה להעביר את זה למשרד החינוך כדי שיטפל בזה בפן שלו, במסגרת החינוך בבית הספר.

<מאיר חיון: משרד החינוך אומר שהוא לא יודע מה לעשות עם זה.

<מאיר חיון: איזשהו פרופיל מסוים, קבוצה, איך אנחנו מאתרים מי עומד מאחורי זה?

<מאיר חיון: סתם דוגמה, מי הם אנשי הקשר בפייסבוק, איך הם יזהו אותנו?

<מאיר חיון: כלומר, כל הדברים האלה שעדיין כרגע בשלב הזה כנראה פחות מוכרים למשרד החינוך ולכן אנחנו משתדלים לשתף פעולה ולתת קצת מהניסיון שיש לנו לאורך השנים במגרש הפלילי, לתת אותו למקומות אחרים.

<מאיר חיון: יש הרבה מאוד אתגרים מעבר לאתגרים האלו.

<מאיר חיון: למשל בפן המשפטי.

<מאיר חיון: כלומר, נגיד שאנחנו חוצים את הרף המשפטי.

<מאיר חיון: בואו נדבר על חוק הסרטונים.

<מאיר חיון: חוק הסרטונים הוא חוק מעולה ומצוין שהוא נתן לדעתי מענה טוב מאוד לתופעה שנקרא לה בריונות והכנסת החליטה שזה עבר את הרף הפלילי.

<מאיר חיון: כלומר, אם לפני כן היה ספק, אחרי חוק הסרטונים אין ספק שזה עבר את הרף הפלילי ואנחנו נכנסנו לזה.

<מאיר חיון: עניינו אתכם המספרים.

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: מאוד מעניין אותנו.

<מאיר חיון: מדובר בחציון הראשון של שנת 2014 על מספר בודד של תיקי חקירה שהוגשו למשטרת ישראל, אבל ב-2015, עת האנשים כבר התחילו להכיר את החוק ויש טעם לבוא ולהתלונן במשטרת ישראל, מדובר על למעלה מ-180 תיקי חקירה לפי חוק הטרדה מינית על ידי פרסום, תצלום והקלטה ולפי חוק הגנת הפרטיות עוד 160 תיקים.

<מאיר חיון: מדובר במאות תיקים שטופלו במשטרת ישראל בהיבטים האלו.

עליזה לביא: כמה כתבי אישום הוגשו?

<מאיר חיון: אני לא יודע להגיד כמה כתבי אישום.

<מאיר חיון: אני יודע שיש לנו כמה עשרות תיקים שהעברנו לפרקליטות בשנת 2015.

<מאיר חיון: אני מניח שיש כמות יחסית קטנה מאוד של כתבי אישום.

<מאיר חיון: שוב, מדובר על חוק יחסית חדש עם פעילות יחסית התחלתית.

<מאיר חיון: אני מניח שרק בהמשך ניתן יהיה לבחון את האפקטיביות של החוק הזה בהיבטים של כתבי אישום.

<מאיר חיון: החוק הזה הוא חשוב לא רק בהיבט הזה אלא הוא חשוב בהיבט ההרתעתי.

<מאיר חיון: כלומר, יש הרבה מאוד אנשים שלא מודעים בהכרח לפן הזה של הפליליות כשהם מעבירים את אותם סרטונים.

<מאיר חיון: עיין ערך סרטונים פורנוגרפיים שצולמו כן בהסכמה או לא בהסכמה ואחרי כן מועברים, אנשים עושים שרינג אפילו באופן אוטומטי וצריך לבחון את זה.

<מאיר חיון: ברשותכם, אני אתייחס לנושא ההסתה כי נשאלה כאן שאלה לגביה והנושא הזה עלה וכנראה הוא גם מעניין ברוח התקופה הזאת.

<מאיר חיון: אני לא אחזור על דברי חברי מהפרקליטות שאמר את הדברים בצורה חד משמעית.

<מאיר חיון: גם אנחנו לא מבחינים ואין שום הבדל מבחינתנו.

<מאיר חיון: כל תלונה שמגיעה, נבחנת.

<מאיר חיון: יש אמות מידה מאוד מאוד נוקשות לגבי הנושא הזה.

<מאיר חיון: אין לנו שיקול דעת בפתיחה בחקירה בנושא של הסתה.

מיכל רוזין: לא נשאלתם לגבי שיקול דעת.

מיכל רוזין: נשאלתם האם אתם יכולים לתת אפיון כמה תיקים נפתחו וכמה עצורים.

<מאיר חיון: אנחנו לא עושים את הפילוח הזה.

<מאיר חיון: יש לנו פילוח אם זה על רקע לאומני או לא על רקע לאומני.

<מאיר חיון: את זה כן יש במשטרת ישראל, את הפילוח הזה.

<מאיר חיון: אנחנו לא עושים פילוחים מעבר לזה.

<מאיר חיון: אני יכול להגיד שאנחנו מקבלים כמות אדירה.

<מאיר חיון: אם התחלנו לספור מצוק איתן את כמות ההתבטאויות שהגיעו למשטרת ישראל, זה מתקרב לאלף התבטאויות שהגיעו לידי משטרת ישראל בתחום הזה לבחינה האם מדובר בהסתה או לא מדובר בהסתה.

<מאיר חיון: ברגע שמגיעה התבטאות כזאת, היא עוברת איזושהי מסננת.

<מאיר חיון: המסננת הראשונה שהיא עוברת, האם באמת מדובר בהסתה.

<מאיר חיון: חלק מהדברים למשל הם איומים וברגע שאלה איומים, זה בכלל לא מטופל במגרש הזה אלא זה מועבר ליחידה לטיפול מידי.

<מאיר חיון: אם יש שם איזשהו אלמנט מסוים שאנחנו סבורים שיש כאן איזושהי סכנה או למשל מניעה של כוונה להפגנה אלימה בלתי חוקית או נושאים כאלו, אנחנו משתדלים לפעול בצורה המהירה ביותר והמידית.

<מאיר חיון: כאן לא נדרש אישור פרקליט.

<מאיר חיון: יחד עם זאת, כאשר מדובר בתיקים בהם נדרש אישור פרקליטות, עצם הפתיחה בחקירה על כל התבטאות כזאת, לפני שזה מגיע בכלל לפרקליטות, חוקר שהוא משפטן עובר על ההתבטאות, על פי שיקול דעתו מחליט האם בכלל זה ראוי להגיע לפרקליטות כיוון שבאופן תיאורטי כל אזרח יכול לבוא ולהתלונן או להגיש או להעלות את זה לאיזשהו פורום כזה או אחר והמידע מגיע אלינו.

<מאיר חיון: סורקים את זה אצלנו סריקה מאוד מאוד ראשונית, רף יחסית נמוך, האם זה עובר את הרף הזה ובמידה וזה עובר את הרף הזה, הפרקליטות דורשת מאתנו לעבור על הפרופיל, לנסות לאתר מי עומד מאחורי זה ולעבור על אמות מידה נוספות כפי שנקבעו, אגב, בפסיקה, מה נחשב הסתה.

<מאיר חיון: אחרי שאנחנו נותנים את הכלים האלה לפרקליטות המדינה, פרקליטות המדינה מחזירה לנו תשובה האם יש אישור או אין אישור לפתיחה בחקירה.

<מאיר חיון: מבצעים את החקירה ולאחר החקירה זה מועבר בהמשך לפרקליטות.

<מאיר חיון: מעבר לזה, חשוב לציין שהנושא הזה לא רק מטופל משטרת ישראל.

<מאיר חיון: גם הנושא הזה של ההסתות וכל המעקבים אחרי הסתה לאלימות נעשה גם בגופי ביטחון נוספים.

<מאיר חיון: אנחנו פועלים אתם בשיתוף פעולה מתוך כוונה לנסות ולהוריד את גובה הלהבות.

<מאיר חיון: צריך לזכור שכנראה ככל שיש רשת, הדברים האלה ימשיכו להיות.

<מאיר חיון: אני בספק אם מישהו מתכוון אי פעם לחסום את רשת פייסבוק ולכן אני מניח שהתופעה הזאת תימשך.

<מאיר חיון: פשוט צריך את הנושא הזה להעלות יותר למודעות.

<מאיר חיון: אגב, ימים כאלה תורמים מאוד להורדת הלהבות גם ברשת החברתית.

<מאיר חיון: יש הרבה מאוד אנשים נורמטיביים שמעלים בלהט הדברים דברים מאוד מאוד מאוד קשים.

<מאיר חיון: אני לא בטוח שהנכון הוא להתנפל עליהם עם כל הכלים ואני גם לא בטוח שהם הגורמים המסיתים.

<מאיר חיון: ללא ספק הרוח של כל הדברים האלה גורמת לליבוי היצרים ולכן הדברים האלה, העלאת החשיבות, אחד הכלים החשובים ביותר במלחמה בנושא.

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להתייחס לחקיקת יתר בכל מה שקשור לרשת ואני חושבת שאנחנו צריכים להיות מאוד זהירים בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה גם לשים את הדברים בפרופורציה.

שלי יחימוביץ': כל התופעות האנושיות הפליליות המסוכנות שתוארו כאן ויוחסו לרשת, היו קיימות גם לפני הרשת.

שלי יחימוביץ': פיגועי טרור היו לפני שהיו רשתות חברתיות.

שלי יחימוביץ': ראש הממשלה יצחק רבין נרצח והיה קורבן להסתה לפני שהיו רשתות חברתיות ואמיל גרינצוויג נרצח לפני שלושים שנים על רקע הסתה בלי רשתות חברתיות.

שלי יחימוביץ': בולינג היה.

שלי יחימוביץ': אונס קבוצתי היה.

שלי יחימוביץ': אנשים התאבדו גם לפני הרשתות החברתיות.

שלי יחימוביץ': איכשהו מצאנו לעצמנו איזה נתיב קל לכל הרוע והחולי של החברה והוא הרשתות החברתיות.

שלי יחימוביץ': אני אגיד יותר מזה.

שלי יחימוביץ': הרבה פעמים הרשתות החברתיות הן התרופה ולא המחלה כי ההסתה האיומה שהייתה למשל ערב רצח רבין לא טופלה בכלל והיא לא הייתה נראית כי ערוצי הטלוויזיה החליטו שהם שההסתה הזאת לא מעניינת את הציבור והיא לא דווחה ולא שודרה.

שלי יחימוביץ': היום אנחנו ערים לסוגיה הזאת.

שלי יחימוביץ': אפילו אלנבי 40, לא היה נודע שהמעשה הנורא הזה קרה אלמלא הרשתות החברתיות.

שלי יחימוביץ': לא היה נוצר שיח חברתי, לא היה גינוי, לא הייתה הסתייגות.

שלי יחימוביץ': צריך לזכור את זה.

שלי יחימוביץ': התאבדויות של בני נוער היו למרבה הצער והכאב גם קודם.

שלי יחימוביץ': היום הרבה פעמים דווקא השימוש ברשת מאפשר לזהות.

שלי יחימוביץ': זה מקום בו אתה צועק את הצעקה שלך ואז אתה בא ואתה מציל את הילד.

שלי יחימוביץ': אני מאוד חוששת מהשיח המופרז על חקיקה.

שלי יחימוביץ': בלי שום קשר לזה שעלולה להיות כאן פגיעה בכל היתרונות המדהימים והנפלאים של הרשתות החברתיות, של זרימת מידע, של יכולת של החלש כאשר הרבה פעמים זה הכלי של החלש שלא מצויד בכלים, שאין לו עיתון משלו, שהוא לא בעל הון, שהוא לא יכול ללכת ולתבוע את עלבונו.

שלי יחימוביץ': זה המקום לומר את העלבון שלו.

שלי יחימוביץ': זה מקום שהוא מאוד מאוד חשוב.

שלי יחימוביץ': אותי מאוד מטריד שאנחנו נחוקק חקיקה כזאת שבסופו של דבר לא תעמוד בשירות החלש אלא תעמוד בשירות החזק וזאת הסכנה של החקיקה הזאת.

שלי יחימוביץ': למשל חוק לשון הרע, מי יכול ללכת ולשלם לעורך דין, ללכת לבתי משפט כדי לתבוע את עלבונו?

שלי יחימוביץ': אנשים מאוד עשירים או תאגידים.

שלי יחימוביץ': מורה שהתלמידים העליבו אותה, לא יכולה להרשות לעצמה את המסלול הזה וכך כל אדם חלש שכבודו נגזל ברשת.

שלי יחימוביץ': יש עכשיו הצעת חוק של עפר שלח, חוק הזכות להישכח מגוגל.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לצטט את ג'ון אוליבר שאמר שכל חוק שמציעים, תחשוב את מי הוא ישרת, האם הוא ישרת פדופילים.

שלי יחימוביץ': כאן, בהקשר הזה מי יבוא עם אסמכתה לבית משפט כדי למחוק את עברו ברשתות החברתיות – רק אנשים בעלי אמצעים.

שלי יחימוביץ': לכן, בניגוד לרוח היום הזה שיש בו איזו אוריינטציה של בוא נחוקק עוד ועוד - - -

מיכל רוזין: לא היית כאן בתחילת הישיבה.

מיכל רוזין: היו כאן עמדות שונות.

שלי יחימוביץ': אני יודעת.

שלי יחימוביץ': הדיון כאן היה מצוין.

שלי יחימוביץ': אני יודעת ולכן באתי לחדר הזה.

אורי מקלב: אנחנו בכל זאת מצפים לשמוע ממך משהו לגבי התמודדות עם הבעיה ולהילחם בה.

אורי מקלב: הרי יש בעיות.

אורי מקלב: נגד הסתה כפי שהייתה פעם ניסו להתמודד ומנסים להתמודד.

אורי מקלב: הוקיעו אותה בצורה מסוימת, הוציאו מחוץ לקונצנזוס והפסיקו דברים.

שלי יחימוביץ': אדוני יושב ראש הוועדה, אני לא מרגישה צורך לומר את זה כיוון שזה נאמר בצורה כל כך נרחבת היום שאני מנסה להגיד את הצד השני וגם להגיד את הדבר הפשוט, שכיוון שכל הדברים האלה הם בגדר עבירות פליליות לפי חוק העונשין, אז כל הכלים שקיימים כלפי עבירות פליליות קיימים גם כאן.

שלי יחימוביץ': חקיקה נגד גזענות, נגד הסתה, כל דבר אפשרי.

שלי יחימוביץ': הכלים הפליליים הקיימים יכולים לשרת אותנו גם ברשת.

שלי יחימוביץ': לא נוצר כאן יקום חדש עם כללי מוסר חדשים.

שלי יחימוביץ': כללי המוסר שמנחים אותנו, ומה שאנחנו דוחים מאתנו כלא נורמטיבי, כפלילי, כמסוכן, קיימים גם ברשת.

שלי יחימוביץ': נוצרה זירה חדשה ובזירה הזאת להערכתי אנחנו צריכים להמעיט בחקיקה לצורך הזירה הזאת כי יבואו עוד זירות חדשות שלא למדנו עליהן והמוסר האנושי לא ישתנה.

שלי יחימוביץ': פירטתי את החיוביים ואת המניעה ואת התרומה לשיח.

שלי יחימוביץ': אני פמיניסטית.

שלי יחימוביץ': התרומה לשיח הפמיניסטי של הרשת, למרות שיש שם לפעמים התבטאויות שוביניסטיות מצמררות אבל מצד שני נוצר דיון ויש נראות.

שלי יחימוביץ': לדעתי הרשת הקפיצה את הדיון הפמיניסטי למקומות מאוד מאוד טובים וחדשים וכן הלאה וכן הלאה.

שלי יחימוביץ': אלה הם דבריי בהקשר הזה.

אורי מקלב: תודה רבה.

מיכל רוזין: שאלה לעניין המניעה.

מיכל רוזין: דיברנו על מניעה ולא כל כך התייחסת.

מיכל רוזין: אני יודעת שאתם מעורבים או לפחות השוטרים הקהילתיים מעורבים גם בהדרכות בבתי ספר.

מיכל רוזין: רציתי לשאול – אני לא יודעת אם אתה אחראי על התחום הזה בתוך המשטרה – כי פנו אלי מורים ומורות שטענו שאותם שוטרים קהילתיים שהגיעו לבתי הספר, הפער שהיה להם מבחינת ידע טכנולוגי מול התלמידים פשוט יצר גיחוך בכיתה בקרב ילדים בכיתה ו'.

מיכל רוזין: כלומר, זה מצחיק אותם.

מיכל רוזין: הם שאלו את השוטר שאלות שכמובן לא היה לו מושג והוא לא ידע לענות עליהן.

מיכל רוזין: השאלה איזה אנשים נשלחים והאם הם מתאימים לתפקיד והאם הם מבינים מספיק כדי לעשות את ההדרכה הנכונה, כי הילדים - חייבים לומר את זה גם מהצד השני – משוועים לתשובות.

מיכל רוזין: הם רוצים לדעת.

מיכל רוזין: הם שואלים שאלות שההורים שלהם לא יודעים לענות להם עליהן.

מיכל רוזין: כשאני צריכה עזרה, אני פונה לילדים שלי.

<קריאה: כולנו.

מיכל רוזין: אותם אנשים שבאים לכאורה להדריך, בעצם הילדים נתקלים במצב שהם לא מקבלים תשובות מאף אחד.

אורי מקלב: אצלי ברוך השם כולם נשואים ואין לי ילדים בבית, אבל כשאני צריך משהו, אני מטלפן אליהם ושואל מה לעשות ואז הבעיה נפתרת.

אורי מקלב: תשובה בעניין הזה ואחרי כן נעבור לאיגוד האינטרנט.

<קריאה: נציגת שרת המשפטים ביקשה לדבר כי היא צריכה לצאת.

אורי מקלב: אני אתן לך, עוד דקה-שתיים.

אורי מקלב: צריך שיהיה רצף בדיון.

<מאיר חיון: אין מה לעשות, הילדים הרבה יותר חכמים מאתנו.

<מאיר חיון: הם גדלו לתוך זה.

<מאיר חיון: כנראה שאנחנו לא נצליח להתחרות עם הידע שלהם.

מיכל רוזין: השאלה אם אתה יכול להתחרות עם חלקם.

<מאיר חיון: זה לא פשוט להתחרות בהם.

<מאיר חיון: אגב, זאת הסיבה שהם מאוד מעניינים אותנו ואנחנו רוצים אותם בתוך יחידת הסייבר שלנו.

<מאיר חיון: אנחנו מאוד מחזרים אחרי אותם ילדים.

<מאיר חיון: נכון, צריך להשקיע יותר באנשים שמגיעים להדרכות בבתי הספר.

<מאיר חיון: אכן יהיה מביך אם תלמיד ישאל שוטר שאלה והשוטר לא ידע לענות עליה בפן הטכנולוגי על אף שצריך לומר את האמת, כנראה שיהיו לא מעט מקרים כאלה כי הילדים ברמה מאוד מאוד גבוהה.

<מאיר חיון: אנחנו מודעים לזה.

<מאיר חיון: אנחנו מכניסים היום למכללה החדשה של השוטרים שהוקמה בבית שמש, אנחנו מכניסים לכל תכנית הלימודים של כל השוטרים את הנושא הזה של הסייבר.

<מאיר חיון: זה כנראה לא יקרה ביום אחד אלא זה ייקח זמן.

<מאיר חיון: אני יכול להוציא את כל השוטרים של יחידת הסייבר לבתי הספר.

<מאיר חיון: נכון, את צודקת, גם אני אישית מקבל הרבה מאוד פניות מבתי ספר לתת הדרכות, אבל אני חושב שבעת הזו חשוב שהשוטרים שלי יתעסקו בטיפול בתיקי חקירה וכרגע פחות בהדרכות.

<מאיר חיון: אנחנו כן עושים את זה ביום האינטרנט הבטוח שנערך אחת לשנה, נדמה לי.

<מאיר חיון: אנחנו מוציאים את כל היחידה לבתי ספר.

<מאיר חיון: אם כן תהיה יוזמה להדריך את המדריכים, אני ארים את הכפפה ואנצל את מערך הסייבר להדריך את המדריכים שיגיעו לבתי הספר.

מיכל רוזין: אתם פונים לחברי יחידת הסייבר בצבא?

מיכל רוזין: אתם מנסים לגייס אותם?

<מאיר חיון: אנחנו מנסים לחזר אחריהם.

<מאיר חיון: השכר השערורייתי שמשלמים במדינת ישראל חברות הסטרטאפ מוריד אותנו.

שלי יחימוביץ': אפילו פחות מהסכום אותו קיבלו בשנת הקבע שלהם.

<מאיר חיון: לצערי את צודקת.

אורי מקלב: צריך אולי לחשוב על משהו יותר יצירתי.

אורי מקלב: בני נוער הם בני נוער.

אורי מקלב: צריכות להיות תכניות.

<מאיר חיון: אתה צודק.

<מאיר חיון: המשרד לביטחון פנים מכין איזושהי תכנית בדיוק בנושא הזה.

<מאיר חיון: נדמה לי שקוראים לה נאמני סייבר.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: לזה התכוונתי.

<מאיר חיון: נכון.

<מאיר חיון: יש תכניות בעניין הזה.

מיכל רוזין: אותם אחר כך מגייסים ליחידת הסייבר.

<מאיר חיון: אותם יהיה קשה להעביר.

אורי מקלב: זה ייתן להם סיפוק.

אורי מקלב: אלה אנשים ששומרים על עצמם וישמרו על אחרים.

אורי מקלב: זאת תרבות וזה ישנה תרבות.

אורי מקלב: אף אחד לא יכול לדבר כמו שנוער מדבר לנוער וכל מה שצריך זה לעודד אותם בעניין הזה.

אורי מקלב: גברת אזריאל, נציגת משרד המשפטים.

<גאל אזריאל: אכן.

<גאל אזריאל: אני במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<גאל אזריאל: היה לי חשוב לציין שהנושא הוא חשוב כמובן גם למשרד המשפטים וליועץ המשפטי לממשלה בעצמו וגם לשרת המשפטים.

<גאל אזריאל: אני מניחה שכולכם יודעים ששרת המשפטים הקימה בחודש אוגוסט השנה ועדה ציבורית בדיוק בנושא הזה של גיבוש אמצעים להגנה על הציבור.

אורי מקלב: על הציבור או על עובדי ציבור?

<גאל אזריאל: גם על הציבור כולו וגם על עובדי ציבור באופן ספציפי.

<גאל אזריאל: אלה שתי תופעות שהוועדה תטפל בהן מפני פרסומים פוגעניים ברשת.

<גאל אזריאל: שופטת בית המשפט העליון בדימוס עדנה הראל יושבת ראש הוועדה.

<גאל אזריאל: קיימנו כבר ישיבה ראשונה של הוועדה וכל הנושאים שאתם מעלים כאן, עלו כבר בדיון הראשון.

<גאל אזריאל: יש את ההתלבטויות והדילמות הקשות האלה וזה כבר נמצא בכתב המינוי של הוועדה כאשר יש תופעות קשות באינטרנט ומצד שני אנחנו כן רוצים לטפל בהן תוך שמירה על השיח החופשי שיש באינטרנט.

<גאל אזריאל: יש ערך נהדר ונפלא לכלי הזה ומאוד חשוב לכל אזרח ואזרח שיש כיכר עיר חדשה בה כל אחד יכול להתבטא בחופשיות ובחינם, ולא משנה מה המעמד ומה האמצעים של הדובר.

<גאל אזריאל: לכן חשוב שאנחנו נבחן את האמצעים גם בשים לב לכלי המאוד מיוחד הזה של האינטרנט.

אורי מקלב: אנחנו רואים את זה בחיוב ומעודדים את זה.

אורי מקלב: בדברי הסיכום שלנו נכניס את זה שאנחנו מברכים אבל גם נבקש בדיונים ההמשכיים שלנו לקבל מכם דיווח לגבי התקדמות הדיונים.

<גאל אזריאל: בהחלט.

<גאל אזריאל: כאמור, הוועדה רק התחילה לקיים את הדיונים אבל אנחנו נשמח גם לבוא ולעדכן.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: ודאי שאנחנו מוכנים להיות השולחן למהלכים של הוועדה הזאת.

אורי מקלב: עורכת הדין מי-טל גרייבר שוורץ מאיגוד האינטרנט הישראלי.

<מי-טל גרייבר שוורץ: יורם הכהן יתחיל.

<יורם הכהן: שלום.

<יורם הכהן: מזה חודשיים אני מנכ"ל איגוד האינטרנט.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: נציג אחד לאיגוד.

אורי מקלב: ברכות והצלחה גדולה מאוד.

אורי מקלב: את התודות כבר אמרתי בהתחלה.

<יורם הכהן: אני אבקש ממי-טל ומאורנה לדבר אבל אני רוצה להתייחס למה שחברת הכנסת יחימוביץ' אמרה.

<יורם הכהן: אני מסכים לרוב דבריה או לכל דבריה אבל אני רוצה להגיד משהו מהניסיון שלי כראש הרשות למשפט וטכנולוגיה במשרד המשפטים בהקשר של חקיקה בנושא של משפט וטכנולוגיה.

<יורם הכהן: אנחנו צריכים לנסות לזהות איפה יש שינוי שהתופעה הזאת הביאה שמחייב תיקון.

<יורם הכהן: אני בהחלט מסכים שהרבה מאוד מהדברים קיימים בכלים המשפטיים אלא שצריך לדעת להפעיל אותם נכון.

<יורם הכהן: אני יכול להצביע על שני דברים שאני חושב שמחייבים חשיבה כאשר האחד הוא אפקט התיעוד של הרשת בו היום באמת מזה עשרים שנים, כמעט כל דבר שנאמר ונעשה מתועד ולא התפוגג בכיכר העיר כמו שהוא התפוגג לפני כן.

<יורם הכהן: זאת התופעה שאני חושב שרויטל סויד דיברה על ההסרה ועל הזכות להישכח ואל מיני דברים כאלה שצריך לחשוב האם פה יש שאלות שמחייבות התערבות.

<יורם הכהן: הדבר השני הוא מה שהייתי קורא לו אפקט ההצתה.

<יורם הכהן: זאת אומרת – וזאת תופעה שהיא תופעה של כל כלכלת האינטרנט - יש איזשהו משהו שכולנו, אגב, מנסים להבין אותו וזה מה קורה, למה פוסט מסוים פתאום מוצת ויוצא החוצה.

שלי יחימוביץ': גלו לנו את הנוסחה.

<יורם הכהן: כאן אני רוצה לשאול את חברינו מפייסבוק, מכיוון שלפייסבוק עצמה יש מנגנוני מחקר פנימי והם עושים שיתופי פעולה עם אוניברסיטאות.

<יורם הכהן: זיהוי ההצתה הזה הוא רלוונטי להרבה מאוד דברים.

<יורם הכהן: בהקשר של סייבר בולינג כל התופעות שאנחנו מדברים כאן, זה אלמנט קריטי כי יש סיטואציה בה משהו מסתובב באיזושהי חברה קטנה מאוד שכולם מכירים אותה.

<יורם הכהן: אני זוכר את המחקר של דנה - - - מ-2010 בכנס שאנחנו ארגנו בו הילדים בעצם רואים את פייסבוק בתור ההמשך של הכיתה.

<יורם הכהן: הם לא מבינים שפתאום יש איזה עולם גלובלי ענק שמסתכל על הדבר הזה.

<יורם הכהן: כל עוד זה בתוך הכיתה, אתה נפגש אתם גם מחר בבוקר בכיתה ודברים יכולים להיסגר, אבל ברגע שזה מוצת, זה משתחרר.

<יורם הכהן: אני חושב שיש פתרונות טכנולוגיים, ואלה גם היו הדברים שאני כראש הרשות למשפט טכנולוגי ניסיתי מאוד מאוד לקדם, שהפתרונות יהיו פתרונות שהם נתמכי טכנולוגיה.

<יורם הכהן: זאת אומרת, לזהות.

<יורם הכהן: נניח מעין מנגנוני אזהרה כאלה שאגב, לא חייבים בשלב הראשון ללכת ולקרוא למאיר או למישהו אבל מספיק שאתה מזהה משהו שמתחיל להיראות כמו מוצת ואתה נותן לגולשים איזושהי אזהרה ואומר להם להיזהר, שישימו לב כי יש כאן משהו.

<יורם הכהן: יכול להיות שזה יחזיר את זה לתוך הבקבוק.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אני רוצה להשלים את הדברים.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו דנים כאן בתופעה שהיא תופעה עולמית.

<מי-טל גרייבר שוורץ: סייבר בולינג לא קורה רק בישראל למרות שאנחנו כישראלים יש לנו איזו נטייה לחשוב שהדברים גרועים רק אצלנו.

<מי-טל גרייבר שוורץ: זה קורה בכל העולם.

<קריאה: אבל אצלנו הכי גרוע.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אצלנו הכי גרוע.

<מי-טל גרייבר שוורץ: נמצא מולכם תקציר של מחקר שאנחנו ערכנו.

<מי-טל גרייבר שוורץ: השווינו איך התמודדו עם התופעה הזאת גם במדינות אחרות ואפשר לראות שבשנתיים-שלוש האחרונות יש חקיקה שנעשתה גם במדינות אחרות כדי לטפל בסייבר בולינג.

<מי-טל גרייבר שוורץ: היא טרייה מדי כדי לבחון מה ההשלכות שלה אבל כבר עכשיו מביעים חששות לפגיעה בחופש הביטוי בגלל החקיקה הזאת.

<מי-טל גרייבר שוורץ: התחושה היא שהחקיקה הקיימת מספיקה בדרך כלל וחלה גם על המרחב הווירטואלי ורק צריך לאכוף אותה ולהשתמש בה נכון.

<מי-טל גרייבר שוורץ: במרבית המדינות, הפתרונות שהתגלו כיעילים הם פתרונות שהם חוץ משפטיים.

<מי-טל גרייבר שוורץ: כלומר, פתרונות כמו קו חם שאיגוד האינטרנט מפעיל.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו מפעילים קו חם שפועל 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע ומקבל פניות בנושא של פגיעות באינטרנט.

<מי-טל גרייבר שוורץ: מקבלים אלפי פניות בשנה.

<מי-טל גרייבר שוורץ: אנחנו עושים פעילויות משותפות עם ארגונים רבים שבשלב שהדיון היה מלא, היו כאן מסביב לשולחן.

<מי-טל גרייבר שוורץ: בעשרת ימי תשובה יצאנו לקמפיין גדול עם כל ספקי התוכן ועם גוגל ועם פייסבוק שקורא לאנשים לחשוב לפני שהם מעלים טוקבק או פוסט פוגעני.

<מי-טל גרייבר שוורץ: הרבה דברים נעשים וצריך להמשיך ולעשות.

אורי מקלב: את מציעה להקים גוף מרכזי שיתכלל את כל המידע או את רוצה להתייחס להצעה להקים מועצה ציבורית לאינטרנט בטוח?

אורי מקלב: מה דעתכם בעניין הזה?

<אורנה היילינגר: אני חושבת שזה אחד הכיוונים.

<אורנה היילינגר: הצענו את זה כבר לפני זמן רב.

<אורנה היילינגר: זה הכיוון.

<אורנה היילינגר: לתכלל את כל המשאבים.

אורי מקלב: אנחנו נגיע לסיכום ולכן רציתי לשמוע את דעתכם.

אורי מקלב: רשות הדיבור לעודד פריד ואוריו לעורך דין יהונתן קלינגר.

<עודד פריד: שלום.

<עודד פריד: תודה רבה.

<עודד פריד: אני מנכ"ל האגודה למען הלהט"ב, ארגון היציג של קהילת הלהט"ב בישראל.

<עודד פריד: אני הצגתי גם בפני חברי וחברות הכנסת של הוועדה את הנתונים שאסף מרכז ניר כץ למאבק בלהטבופוביה שהוא המרכז היחיד כיום במדינת ישראל שמתעסק באופן ספציפי באיסוף נתונים על להטבופוביה גם ברשת, במרחב הווירטואלי, וגם כמובן במרחב הפיזי, במציאות.

<עודד פריד: הנתונים נמצאים בפניכם.

<עודד פריד: אני רק אציין שרק בשבוע האחרון, ממש לקראת הדיון הזה, בדקנו ובשבוע האחרון אותרו 1,726 פוסטים שליליים כנגד קהילת הלהט"ב.

<עודד פריד: אנחנו לא רק ממתינים לקבל דיווחים על אירועים כאלה אלא אנחנו ממש באופן יזום מחפשים את אותן אמירות הומופוביות, להטבופוביות, ברחבי הרשת.

<עודד פריד: חשוב גם לציין שמעבר לאיתור של אותם פוסטים להטבופוביים, אנחנו גם מעניקים במסגרת מרכז ניר כץ של האגודה סיוע לאנשים שנפגעים.

<עודד פריד: מניסיון של הרבה מאוד שנים אנחנו יודעים שכל פגיעה, גם זאת שנראית קטנה וכאילו שולית, בעיני אותו נער ואותה נערה, ובכלל בעיני אותו אדם להט"ב, היא פגיעה אמיתית של ממש.

<עודד פריד: זה אובדן הביטחון, זאת חזרה באמת לתקופה חשוכה ואפלה שלצערנו רבים מקהילת הלהט"ב חוו, של התעללות ואלימות לפעמים גם פיזית.

<עודד פריד: בהקשר הזה אני אומר לוועדה המכובדת וגם לאורחים הנכבדים שיש הרבה מה לעשות.

<עודד פריד: יש הרבה מאוד מה לעשות.

<עודד פריד: אנחנו לפעמים שוכחים במסגרת הדיון על אלימות ברשת להתייחס לאמירות להטבופוביות כאלימות והן אלימות כמו כל אלימות אחרת.

<עודד פריד: אלה שמות גנאי שאולי בכלל כאילו לא קשורים לדיון אבל לצערי הרב – ואני אולי אסכם בנקודה הזאת ואעביר לעידו את המשך זכות הדיבור – אנחנו רואים את התרגום המידי של מה שקורה במציאות לרשת ומה שקורה ברשת למציאות.

<עודד פריד: זה הולך וחוזר.

<עודד פריד: עלייה של שלושים וארבעים אחוזים יותר מקהילת הלהט"ב ברשת מיד אחרי הרצח במצעד הגאווה.

<עודד פריד: יצאנו במבצע דיווחים מיוחד של מרכז ניר כץ ואפילו הגשנו למשטרה עשרות תלונות על ממש הסתה לרצח.

<עודד פריד: אני מקווה שהן יתבררו.

<עודד פריד: גם בימים אלה אנחנו רואים את האלימות שגואה ברחובות והיא מתרגמת את עצמה לתוך הרשת ולא פעם ולא פעמיים – כאמור, רק בשבוע האחרון - אלפי פוסטים להטבופובים וגם אם זה לא קשור כביכול לתקיפה של אדם להט"בי, עצם זה שמשתמשים בשמות כמו הומו, טרנס, לסבית כקללה, כאמירה פוגענית, זה הרי מרחב שבו כולנו חיים בסוג של חשש וחשד.

<עודד פריד: בנייר העמדה שהגשנו לוועדה מופיעות גם ההמלצות שלנו לפעילות של ממש.

<עודד פריד: גם עבודה בבתי ספר, גם עבודה בקמפיין בפייסבוק עצמו לעידוד של דיווחים ולמאבק בלהטבופוביה.

<עודד פריד: אני אשמח שכל הגורמים הרלוונטיים ייתנו את הדעת על העניין הזה.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: ההבדל ביני לבינכם הוא שאני רואה את השעון מולי.

<עידו כהן: תודה אדוני.

<עידו כהן: תודה לחברת הכנסת רוזין שהזמינה אותי.

<עידו כהן: אני מנהל את הפעילות הדיגיטלית באיגי, ארגון הנוער הגאה.

<עידו כהן: במסגרת הפעילות מפעיל הארגון עשרות קבוצות חברתיות ברחבי הארץ, נפגשים עם אלפי בני נוער מדי שנה.

<עידו כהן: במסגרת הפעילות הדיגיטלית אנחנו נותנים לנוער מענה של 24/7 בעזרת מערכת הפורומים באתר שלנו ובאמצעות פייסבוק ואינסטגרם ולאחרונה גם השקנו שיחות של אחד על אחד עם מדריכים בעזרת הווטסאפ.

<עידו כהן: בחודש האחרון יצא לי לשבת באיכילוב פעמיים עם שני נערים שונים שנוצלו מינית באופן בוטה על ידי הפרטנרים שלהם שהם גדולים מהם בערך בעשור או שניים.

<עידו כהן: הפרטנרים שלהם שידלו אותם להוריד את הקונדום או שחדרו אליהם לא אזהרה.

<עידו כהן: שניהם אמרו להם: אל תדאג, נבדקתי לפני חודש והכול בסדר והנערים התמימים הסכימו.

<עידו כהן: את הבגירים הללו הם הכירו ברשת ועכשיו הנערים עצמם, שעברו טראומה קשה, צריכים לקחת במשך חודש כדורים לטיפול למניעת HIV וכל זה בסודיות שמא ההורים יגלו.

<עידו כהן: אחד הנערים היה בן 15 והפרטנר בן 35, מה שמוגדר על פי חוק אקט אסור.

<עידו כהן: הנוער שרובו בארון מוצא את המפלט היחיד שלו באתרים האלה, באתרי ההיכרויות כי רק שם הוא יכול לדבר עם אנשים כמוהו בדיסקרטיות.

<עידו כהן: אנחנו נתקלים באתרים האלה בפרופילים שמעודדים זנות אפורה.

<עידו כהן: זה מושג שמתאר יחסי כוחות ומין בעד תמורה כלשהי מבלי להגיד את המילה עצמה, זנות.

<עידו כהן: מלבדם תוכלו למצוא באתרים האלה אין ספור בוגרים שנפגשים עם קטינים, בני 18 ומטה וקטינים שמשודלים לקיום יחסי מין לא מוגנים.

<עידו כהן: שני המקרים הללו מייצגים מאות בני נוער שאני נתקל בהם ביום יום ברשתות החברתיות ובפורומים ואלה רק המקרים המדווחים.

<עידו כהן: חשוב לציין שרק שלשום היה בפורום מקרה של חניך שהשאיר הודעת אובדנות.

<עידו כהן: לאחר עירוב יחידת הסייבר של המשטרה החניך אותר בזמן והועבר לטיפול בבית חולים.

<עידו כהן: באיגי השכלנו להבין היכן הנוער מסתובב ואנחנו משקיעים המון משאבים מדי שנה בכל הערוצים הדיגיטליים האפשריים.

<עידו כהן: רק לפני חודשיים התחלנו בתכנית חדשה לאיתור נוער ברשת כדי לפנות אליו גם באתרי היכרויות ובמקומות סיכון.

<עידו כהן: למעלה מ-10,000 בני נוער חברים בפורומים שלנו, קרוב לחמישים פניות מתקבלות מדי משמרת בפעילות הווטסאפ שלנו.

<עידו כהן: הנוער נמצא כיום בעיקר בספרה הדיגיטלית כך שראוי לציין את החשיבות החיובית של המרחב הדיסקרטי הזה בכל הנוגע למתן מענה לנוער בארון.

<עידו כהן: המרחב הבטוח שאנחנו מעניקים לנוער מהווה אי של שפיות והתמודדות בתוך ים תופעות השיימינג שהוא חווה ברשת.

<עידו כהן: לצערנו הפעילות הדיגיטלית הענפה שלנו איננה נתמכת על ידי אף גורם ממשלתי.

<עידו כהן: אנחנו עמותה מקצועית שצריכה תמיכה לפעילות שהממשלה לא מאתרת בעצמה.

<עידו כהן: רק תקצוב ראוי יעזור לנו להמשיך לתחזק את המערך הדיגיטלי כדי להיות שם עבור הנוער הגאה שאולי נמצא במצבים הכי סיכוניים היום.

<עידו כהן: אני אסיים ואומר שאיגי הוא ארגון הנוער הגאה היחיד שנותן מענה ומאפשר גלישה בטוחה לנוער להט"ב אבל זה לא מספק.

<עידו כהן: דיברנו כאן קודם על חינוך.

<עידו כהן: אני רוצה לומר שאי אפשר להתעלם מהמחסור בחינוך מגדרי, חינוך למיניות, הכשרה לעובדים סוציאליים בבתי הספר.

<עידו כהן: הנערים הללו באמת פועלים בתמימות.

<עידו כהן: את מרבית התכנים החינוכיים האלה הנוער צורך באתרי פורנו ובגוגל.

<עידו כהן: הם חיים בדיכוי עם המון שנאה עצמית.

<עידו כהן: אם היו יותר תכניות חינוכיות של איגי בבתי ספר ואם הנוער היה שומע על הפעילות שלנו ומגיע, הוא היה פוגש שם נוער כמוהו והיינו יכולים לצמצם את כל הנושא והסיכון במפגש עם אנשים בוגרים.

<עידו כהן: אני קורא לחברי הכנסת לעזור באמצעי החקיקה והתקצוב על מנת למנוע הישנות של מקרים כאלה.

<עידו כהן: תודה.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון ניהלה היום ישיבה חשובה בוועדה לזכויות הילד בראשה היא עומדת.

אורי מקלב: תשכילי אותנו ונשמח לשמוע את דבריך.

יפעת שאשא ביטון: ממש בקצרה ואפילו בנקודות.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, תודה כבוד היושב ראש.

יפעת שאשא ביטון: אני באמת מתנצלת על האיחור אבל ניהלתי את הוועדה לזכויות הילד בנושא של העצמת הורים לתוך ההתמודדות עם כל הנושא של גלישה בטוחה באינטרנט והשיח האלים והבריוני שמתקיים בו.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לציין קצת מתוך מה שמעתי כאן שכל הסוגיה של חופש הביטוי בעיני היא סוגיה שהיא פחות רלוונטית לשיח שאנחנו מנהלים כאן כי גם חופש הביטוי צריך להתנהל בתוך איזושהי מסגרת של גבולות שאנחנו צריכים להגדיר אותם.

יפעת שאשא ביטון: לדעתי הגבולות האלה נפרצים ואולי אנחנו צריכים לנהל בעצם על גבולות השיח דיון כמו שאנחנו עושים היום אבל בצורה קצת יותר נרחבת ומעמיקה.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור של הלהטבופוביה כמו שאתם מציגים אותו, אני מוכרחה לומר שהתיאורים שאתם מתארים כאן הם נכונים בכלל לכלל הקהילות.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו מדברים על פגיעות מיניות, אם אנחנו מדברים על שיימינג, אם אנחנו מדברים על בריונות ברשת ואם אנחנו מדברים על כל התופעות הקשות שאנחנו נתקלים בהן ברשת, הן נוגעות לכלל האוכלוסייה ולכן אנחנו צריכים לטפל בהן ככאלה שנוגעות לכלל האוכלוסייה ולראות איך אנחנו מתמודדים אתן.

יפעת שאשא ביטון: אם אתם שואלים אותי, חקיקה לבד לא מספיקה.

יפעת שאשא ביטון: אמצעים טכנולוגיים שיאפשרו חסימה של אתרים כאלה ואחרים, זה לא מספיק.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים כאן על איזשהו מכלול של פעולות שאנחנו צריכים לעשות שבנוסף למה שאני ציינתי, חקיקה ואמצעים טכנולוגיים, אנחנו צריכים להכניס את הנושא של חינוך ואנחנו צריכים להכניס את הנושא של העצמת הורים.

יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר ההורים נמצאים ליד הילד וצריך שיהיו להם הכלים והכוח לבוא ולהתמודד ולראות היכן משוטטים הילדים שלהם ועם מה הם מתמודדים, עם איזה הודעות הם בעצם נפגשים ואיך הם צריכים להגיב.

יפעת שאשא ביטון: מערכת החינוך שצריכה לתמוך בהורים ובעשייה החינוכית הביתית.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שגם חקיקה וגם נושא של סינון אתרים אבל אם אנחנו לא נעשה את הכול כאיזשהו מכלול, אנחנו נפספס בדרך ולא נצליח לעשות את זה באופן שלם.

אורי מקלב: תודה על הדברים.

אורי מקלב: עורך דין יהונתן קלינגר.

<יהונתן קלינגר: צהרים טובים.

<יהונתן קלינגר: אנחנו הגשנו לוועדה נייר עמדה ואני מקווה שקיבלתם וקראתם אותו.

<יהונתן קלינגר: אני אתמצת אותו ואעלה נקודות שהועלו בנוסף, כדי לא לחזור על דברים שאנשים אחרים אמרו.

<יהונתן קלינגר: הבעיה היום היא לא הסרה וחסימה.

<יהונתן קלינגר: הסרה וחסימה הם משהו שניתן לעשות בצורה כמעט מידית.

<יהונתן קלינגר: כעורך דין פרטי אני אגיד לכם שכאשר לקוחות באים אלי עם תוכן שפוגע בהם, התכנים בפייסבוק, גוגל, יו טיוב וחבריהם מורדים כמעט מידית ברמה של חצי שעה מרגע הפנייה כאשר מדובר על תוכן שהוא לא חוקי.

<יהונתן קלינגר: הדברים יורדים.

<יהונתן קלינגר: הבעיה היא שאין תהליך של שקיפות בהחזרה של תכנים שהוסרו שלא כדין.

<יהונתן קלינגר: אם אנחנו מדברים בנשים שמניקות והרבה פעמים מסווג בטעות כפורנוגרפיה, אנשים שקוראים לסובלנות ומתקיפים אותם.

<יהונתן קלינגר: הייתה פרשת נתן אזולאי השבוע שפרסם סטטוס ואחרי הפרסום של הסטטוס שלו הורידו לו את החשבון למרות שהוא לא אמר משהו לא חוקי אלא רק בגלל שהרבה אנשים דיווחו.

<יהונתן קלינגר: ההצעה שלנו היא לערב את הקהילה גם בתהליכי קביעת ה-גייד ליינס.

<יהונתן קלינגר: כלומר, מה צריך להיות מקובל בחברה לבטא ולהתבטא ולא שהכללים האלה יהיו נוקשים ושרירותיים על ידי חברות עם אינטרסים מסחריים וגם לאפשר תהליכי החזרה שקופים יותר שלא יהיה לך מצב שבו אחרי שאתה מערער על ההחזרה לא יגידו לך למה הסירו, מי התלונן עליך, למה התלוננו עליך.

<יהונתן קלינגר: את התהליך הזה אי אפשר לעשות בחקיקה כי כפייה כזאת לא תעבוד.

<יהונתן קלינגר: צריך לעשות בשיתוף פעולה עם הענקיות שנמצאות כאן ובאו להקשיב – גוגל, פייסבוק ואתרי התוכן.

<יהונתן קלינגר: חברנו יואל חסון העלה בתחילת הדיון את ההצעה של ישראל חסון.

<יהונתן קלינגר: הצעת החוק של ישראל חסון לא עברה אבל היא כן הביאה למצב שבו הדיון התקדם לשלב שבו אתרי האינטרנט סיננו טוקבקים באחריות לעומת מה שהיה לפני, שהיה מערב פרוע עם מחיקות יתר ועם מחיקות בחסר.

<יהונתן קלינגר: אנחנו מבקשים מהוועדה להמשיך לפקח על הנושא ולייצר כאן קהילה וסטנדרטים ודרכים להחזרה של תכנים, שזה מה שחשוב אחרי ההסרה כי ההסרה לא קיימת היום.

אורי מקלב: תודה על הדברים.

אורי מקלב: נציג פייסבוק, מר מילנר.

אורי מקלב: אחרי כל הדברים שנאמרו, הגיעה לשמוע אותך.

אורי מקלב: ראינו שהקשבת בקשב רב ונשמח לשמוע את דבריך.

<סיימון מילנר: (אומר דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי:) לדעתי זה היה שיח מאוד מעניין אבל יש לנו כאן נקודה שהועלתה, האם ישראל שונה.

<סיימון מילנר: האם אנחנו רואים כאן דפוסי התנהגות שונים בפייסבוק.

<סיימון מילנר: אני רוצה לומר שכאשר אנחנו רואים דברים שנוגעים לישראל, הכול למעשה משקף את מה ששונה בישראל לגבי מדינות אחרות.

<סיימון מילנר: הרי זה משקף את החברה בישראל, את האנשים בישראל, את ההתארגנויות בארץ.

<סיימון מילנר: זה משקף את האוכלוסייה.

<סיימון מילנר: לכן פייסבוק ממש מאוד מקובלת והמון ארגונים ומיליוני אנשים משתמשים בפייסבוק.

<סיימון מילנר: יש גם תכנים מאוד חיוביים גם בין הארגונים והאנשים בישראל וגם בחוץ לארץ.

<סיימון מילנר: זאת אומרת, בישראל מדברים גם על האירועים השוטפים ויש דאגה, יש כעס, יש גם שיחות לגבי עניינים פוליטיים ואתם בוודאי מודעים לכך, חברי הכנסת, שמה שאתם אומרים, אנשים דנים בדברים.

<סיימון מילנר: יש דאגות נוספות של ארגונים לגבי האכיפה של החוק.

<סיימון מילנר: יש שאלות לגבי השאלה האם החוק נאות והאם הוא נאכף והאם הוא רלוונטי לנושאים שנוגעים לתחום האינטרנט.

<סיימון מילנר: מה ששמענו בשעה וחצי האחרונות, זה ממש אותו הדבר אותו אנחנו שומעים בפרלמנטים אחרים ובזירות אחרות.

<סיימון מילנר: אחת מן השאלות הנוספות ששואלים אותנו היא מה אנחנו עושים אחרת.

<סיימון מילנר: בישראל אנחנו עושים אותו הדבר כמו שעושים בכל מקום אחר.

<סיימון מילנר: המדיניות היא אותה מדיניות לגבי אלה שמשתמשים בשירותים שלנו בארץ ובעולם והתמיכה היא אותה תמיכה.

<סיימון מילנר: אנחנו נותנים מומחים, אנחנו נותנים מומחים ללשון, לשפה, אנשים דוברי עברית כשפת אם והם מעריכים את הדוחות.

<סיימון מילנר: לכן הייתי אומר שההצלחה ללא ספק מגיעה גם מדיונים שכאלה וגם מפעילות שנעשית.

<סיימון מילנר: לכן מדובר כאן בעבודה משותפת עם ארגונים כמו כפתור אדום ואחרים שעדיין לא התקשרנו אתם.

<סיימון מילנר: עבודה יחדיו וזאת כדי שאנשים צעירים ילמדו לסייע לעמיתיהם.

<סיימון מילנר: זה המודל אשר נראה לנו עובד בארצות אחרות בעולם.

<סיימון מילנר: הדבר הזה כמובן גם כן יסייע כאן.

<סיימון מילנר: עלי להוסיף אדוני היושב ראש ולומר לשאלתך אותי לכתחילה מה השתנה.

<סיימון מילנר: נראה לי שהדיון, השיח הזה השתנה.

<סיימון מילנר: אני רואה כאן חברה, קהילה, שהיא מודעת יותר והיא מנסה להתמודד עם הדברים.

<סיימון מילנר: בדרך כלל אני גם רואה הכרה שזאת לא בעיה של החוק אלא בעיה של מודעות והבנה.

<סיימון מילנר: יחדיו אנחנו נוכל להתמודד עם הבעיה.

<סיימון מילנר: אנחנו לא יכולים למנוע לחלוטין הצקה ואלימות.

<סיימון מילנר: אנחנו יכולים רק לדבר עם הצעירים, עם ההורים ועם המחנכים כדי שיעשו עבודה טובה יותר מכפי שעשו עד כה.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: (אומרת דברים בשפה האנגלית להלן התרגום החופשי:) יש לנו קווי הנחיה ברורים כאשר מדובר בהצקה ובשיח אלים.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: אנחנו מעסיקים אנשים אמיתיים, מגוון של אנשים לגבי התכנים.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: בישראל אנחנו מעסיקים ישראלים ולא רק שהם מבינים את השפה אלא גם את ההקשר.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: לפעמים עשינו טעויות ואנחנו עלולים לטעות ולכן אם משהו קורה והוא לא טוב, יש לכם זכות ערעור.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: אם הורדנו תכנים, אנשים יכולים לערער ואנחנו תמיד נבחן את הערעור.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: אם טעינו, אנחנו נתקן.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: פיתחנו יחסים עם הכפתור האדום כדי לקבל משוב.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: יש דברים שאולי השמטנו, אבל דברים כאלה שהובאו לידיעתנו מאוד מסייעים לנו.

<ג'ולי דה-ביילאנקורט: לאחר ששמענו את דאגתכם, הדברים שקרובים ללבכם, זה מועיל לנו ואנחנו נשפר גם את זכות הערעור של האנשים וגם נבהיר את הדברים ככל האפשר.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: נציגת גוגל, יש לך משפט אחד להגיד?

<נועה אלפנט לפלר: אני מצטרפת לדברים של חבריי מפייסבוק.

<נועה אלפנט לפלר: אני חושבת שעצם קיומו של הדיון מאוד חשוב.

<נועה אלפנט לפלר: אנחנו מאוד מאמינים בכוח של בני נוער להיות שגרירים של המסרים האלה ולכן גוגל יזמה כבר לפני ארבע שנים את תכנית שומרי המסך שנולדה בישראל וקורית ב-12 מדינות בעולם.

<נועה אלפנט לפלר: במסגרת המחויבות האישית בתיכון, בני נוער משמשים כשגרירי גלישה בטוחה.

<נועה אלפנט לפלר: אני מאוד מקווה שבכל בית ספר תהיה נבחרת כזאת.

<נועה אלפנט לפלר: אנחנו שותפים למאמץ לעורר מודעות ומסרים של דיבור סובלני.

אורי מקלב: בעוד תקופה נקיים ישיבה כדי לראות איך זה באמת עובד בשטח ומה התוצאות.

<נועה אלפנט לפלר: נשמח מאוד.

<נועה אלפנט לפלר: אני חושבת שבאמת נקודה חשובה שעלתה כאן היא שמה שאסור, מה שאינו חוקי מחוץ לרשת, הוא לא חוקי גם ברשת.

<נועה אלפנט לפלר: השאלה המאתגרת היא שאלת מנגנוני האכיפה ולכך כולנו מגויסים.

אורי מקלב: נכון.

<דוד דאהן: תודה.

<דוד דאהן: שמי דוד דאהן.

<דוד דאהן: בדיון הקודם בו שיבחתי מאוד את החובה של התרומה הגדולה שפייסבוק נותנת לנושא החברתי.

<דוד דאהן: את החיבור של הציבור.

<דוד דאהן: זאת אומרת, מה שפייסבוק עשתה כאן בעצם, היא אפשרה לנו, אנחנו עומדים לסגור קרוב ל-900 דיונים בכל ועדות הכנסת בארבע שנות הפעילות שלנו כאן.

<דוד דאהן: בשלוש השנים האחרונות השתמשנו בפייסבוק כעיתון פרטי שעזר לנו.

<דוד דאהן: אני כעיתונאי שידעתי מה עושה עבודה עיתונאית, כל העיתונים בעצם אינטרסנטים, לימין, לשמאל, לכל אחד, והם משמשים רק את האינטרס שלהם.

<דוד דאהן: האינטרס של הציבור לא בא בחשבון.

<דוד דאהן: יש את הראייה החיובית של ה-98 אחוזים החיוביים בתוך כל הנושא של פייסבוק, של שימוש לצורך הציבור.

<דוד דאהן: יש את שני האחוזים החריגים שצריך לטפל בהם.

<דוד דאהן: אני רוצה לומר גם שלפני שבועיים, בהפתעה, הם פשוט סגרו לנו את הפייסבוק ואני לא יודע למה.

<דוד דאהן: אני מקווה שהם לא ייתנו גם לגורמים פוליטיים להיכנס לפייסבוק כמו בעיתונים וישאירו את זה ממש לאינטרסנטים.

אורי מקלב: תהיה לך אפשרות לפנות אליהם.

אורי מקלב: אני מודה לכולם.

אורי מקלב: קודם כל, אני באמת רוצה לציין את הישיבה החשובה שקיימנו היום.

אורי מקלב: אני חושב שדנו בדברים.

אורי מקלב: היום הזה הוא יום חשוב.

אורי מקלב: הישיבה הייתה ישיבה חשובה.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שבנושאים האלה לא מספיק לדון יום אחד בשנה.

אורי מקלב: ההתמדה ודיון בנושאים האלה, לקחת את הפרטים, חשובה.

אורי מקלב: כפי שאמרתם, כפי שגם אמרו יפעת ומיכל, צריך לפעול בכמה אפיקים וזה לא רק נושא אחד.

אורי מקלב: זה גם החינוך, גם החקיקה, גם הפעילות הסייברית אבל הדבר הראשון שאנחנו צריכים לעשות הוא קודם כל לקבוע את המסגרת.

אורי מקלב: קודם כל צריך לקבוע את המסגרת.

אורי מקלב: אחרי שיש מסגרת, מה עשרת הדברות של כל הנושא בסייבר וכל הנושא של הפייסבוק או כל הדברים האחרים.

אורי מקלב: אז יש גבולות.

אורי מקלב: כשאין מסגרת, איפה הגבולות?

אורי מקלב: כשיש מסגרת, קובעים מסגרת, אז ממילא אפשר לקבוע גבולות.

אורי מקלב: ברשותכם, מכיוון שחלק מהדיון הזה היה הצעה לסדר, אנחנו חייבים לפי הפרוטוקול להוציא מסקנות ויש לנו מסקנות ביניים אותן נקריא במהירות.

אורי מקלב: ועדת המדע והטכנולוגיה רואה חשיבות רבה בשמירה על מאפייניו של האינטרנט כזירה פתוחה המאפשרת נגישות למידע, חופש ביטוי ויצירה החיוניות לקיומה של מדינה מודרנית ומפותחת.

אורי מקלב: עם זאת, הוועדה מודעת לכך כי אותם מאפיינים של פתיחות הם גם המאפשרים ביטוי לגורמים למעשים שליליים.

אורי מקלב: בריונות ברשת היא בריונות לכל דבר והחקיקה הקיימת נותנת מענה לרוב התופעות ברשת.

אורי מקלב: עם זאת, לעולם המקוון יש מאפיינים ייחודיים ושונים.

אורי מקלב: התמודדות עם בריונות זו מעלה דילמות וקשיים חדשים אתן מערכות החינוך, המשפט, המשטרה נדרשות להתמודד ועל כך יש לתת את הדעת.

אורי מקלב: הוועדה ממליצה כהמלצות ביניים לחזק את המערך הממשלתי המטפל בפשעי סייבר ואלימות ברשת.

אורי מקלב: לתגבר את שעות הלימוד במוסדות החינוך לנושא שימוש נבון ברשת ולכלול את הנושא בתכנית הלימודים בכל שלבי החינוך.

אורי מקלב: צריך להכניס גם את מה שאמרת, את ההורים וכל מה שמעבר לכך.

אורי מקלב: הוועדה רואה בחיוב ומעודדת את פעילותם של ארגוני המגזר השלישי, חברות מסחריות הפועלות בתחומי החינוך לשימוש נבון באינטרנט וביצירה ובפיתוח של מנגנוני דיווח וסיוע במקרים של פגיעה ברשת.

אורי מקלב: הוועדה עודכנה כי משרד המשפטים הקים ועדה לגיבוש אמצעים להגנה על הציבור ובהם נושאי משרה בשירות הציבורי מפני פעילות ופרסומים פוגעניים - זה לא רק לגבי נושאי משרה כי כמו אמרנו כאן, זה אמור לגבי כולם, לכלל הציבור – כמו בריונות ברשת האינטרנט ומבקשת כי פעילות הוועדה ומסקנותיה יוצגו בפניה.

אורי מקלב: הוועדה תמשיך ותקיים דיונים נוספים בנושא פיקוח ומעקב.

אורי מקלב: אני מודה לכולם.

אורי מקלב: תודה רבה ויום טוב.