ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 53, 2015-10-12 12:00

דוד אמסלם: צהריים טובים.

דוד אמסלם: אני רוצה לפתוח את הישיבה, ברשותכם.

דוד אמסלם: הנושא שביקשתי להעלות בוועדת הפנים זה מצב הביטחון האישי בירושלים.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם, את הנושא הזה העליתי כבר לפני חודשיים ואני אסביר לכם גם מדוע.

דוד אמסלם: אני עשיתי דיון לגבי הרכבת הקלה, עשיתי דיון לגבי הר הזיתים, עשינו סיור של הוועדה, הסתבר לנו, ואני אומר את זה כרגע באופן חד משמעי ובצורה הכי פשוטה והכי בוטה, אין ביטחון בירושלים.

דוד אמסלם: אני פניתי לשר לבטחון פנים, ביקשתי ממנו לעשות דיון, השר ביקש ממני לעכב קצת את הדיון, בגלל מה שקרה גם בהליכי המפכ"לות וכו' וכו', עד אחרי החגים, לכן הדיון הזה נקבע בלי קשר לאירועים האחרונים.

דוד אמסלם: מה שקרה באירועים האחרונים, הנושא רק קיבל משנה תוקף בגלל שהסיפור הלך והידרדר.

דוד אמסלם: אני מספר כרגע איך האבולוציה של כל הסיפור הזה התחילה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה להגיד איך אני רוצה לנהל את הדיון.

דוד אמסלם: אנחנו ניתן לשר לומר כמה מילים, אחרי זה למפכ"ל, אחרי זה למשנה ליועץ המשפטי, חברי הכנסת - - -

<קריאה: יש מפכ"ל?

דוד אמסלם: ממלא מקום.

דוד אמסלם: ואחרי זה אני אעבור בין חברי הכנסת, כל אחד לפי הסדר שרשום לי כאן.

דוד אמסלם: אני רק מבקש דבר אחד, ברשותכם.

דוד אמסלם: בסופו של עניין מהוועדה הזאת אני רוצה, בסוף, בתוצאה שלה, לסכם דברים אופרטיביים, לא נאומים לאומה, אנחנו פה לא בנאומי בר מצווה.

דוד אמסלם: ודבר שני, הנושאים בין הדתות או בין הדברים, לא מעניינים אותי.

דוד אמסלם: אנחנו באים, יש בעיה של ביטחון, גם ליהודים, גם לערבים, גם לצ'רקסים, לכל האזרחים, זה מה שמעניין אותי, ללא הבדל דת, גזע ומין, זה באמת לא חשוב לי.

דוד אמסלם: מי שיודע איך אני מנהל את הוועדה, אותי לא מעניין מי, אם צריך ביטחון, ביטחון לכולם.

דוד אמסלם: אדוני השר, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: אני קודם כל מודה לך על כינוסה של הישיבה החשובה הזו.

גלעד ארדן: אני אכן מעיד על כך שאני קצת יותר מארבעה חודשים בתפקידי והיו לי איתך מספר שיחות ופגישות על הנושא של הביטחון האישי בירושלים.

גלעד ארדן: כינסת כאן דיונים בהשתתפות אנשי משרדי וכמובן אנשי המשטרה, מי כמוך מכיר את המצב ברחובות ירושלים ואני חייב לומר שזה נכון שאנחנו היום בעיצומה של מערכה, עיצומו של גל טרור, כשבחזית ניצבים יחדיו, שוטרי משטרת ישראל יחד עם האזרחים התמימים והחפים מפשע, אבל הגל הזה הוא לא גל פתאומי, שפרץ יש מאין, שאין לו שום בסיס ולא ניתן היה לראות שהוא יגיע בסופו של דבר.

גלעד ארדן: לצערי הרב, כשאנחנו מסתכלים שנים אחורה, ואני לא בא עכשיו להסתכל על ממשלה כזו או ממשלה אחרת, עובדתית, האכיפה בירושלים הייתה יותר אכיפה שמכילה אירועים אלימים ולא יוזמת.

גלעד ארדן: לא רק זו, אם נסתכל אחורה במזרח ירושלים לפני כשנתיים פורקו שתי תחנות משטרה, פלוגות מג"ב שהיו קיימות פוזרו ברחבי המדינה.

גלעד ארדן: אני מניח שהייתה כוונה טובה בכך, ואולי לא זיהו מגמות מסוימות, מגמות של הקצנה בכל המזרח התיכון, בתהליכי האיסלמיזציה הדתית, תהליכים שהשפיעו על כל המדינות במזרח התיכון ולצערי הרב אנחנו חווים אותם כאן היום כשהתוצר הוא אותן החלטות של יחידים רבים, לצערנו, שלוקחים את החוק לידיהם ומחליטים לבצע פעולות טרור רצחניות.

גלעד ארדן: לכן בהקשר הזה, לא מהיום, אלא כבר בחודשים האחרונים, על בסיס המדיניות שלי וההחלטות של ממלא מקום המפכ"ל נעשה מספר רב של שינויים ופעולות, קודם כל בירושלים.

גלעד ארדן: הריבונות של ממשלת ישראל ומדינת ישראל מתחילה קודם כל בבירת ישראל, כך זה בכל מדינה נורמלית בעולם וכך זה צריך להיות גם כאן.

גלעד ארדן: אני מציע שממלא מקום המפכ"ל יסקור את כל הפעולות שנעשו כאן.

גלעד ארדן: כיוון שאני בטוח שהדיון יתעורר בהמשך, בהקשר של הר הבית, ואני רואה שהנושא הזה עדיין נמצא בשיח, אני לא מדבר כרגע על רשות פלסטינית ועולם ערבי, אני מדבר על השיח הציבורי במדינת ישראל, אני הפכתי להיות כמעט דוקטור לענייני הר הבית בעל כורחי, אז גם ממלא מקום המפכ"ל יתייחס לזה.

גלעד ארדן: אני ביקשתי ממנו גם שהמשטרה, בלי קשר למעורבות של פוליטיקאים, גם לא שלי, גם אני נמנעתי מלבקר בהר מאז כניסתי לתפקיד בגלל הרגישות המיוחדת והקונוטציות שניתנות לביקורים כאלה של נבחרי ציבור, אבל ביקשתי מהמשטרה להוביל בימים הקרובים סיורים מקצועיים לאנשי תקשורת, כי אני מזהה שאנשים לא מבינים בכלל על מה הם מדברים.

גלעד ארדן: כל דבר היום ניתן להגיד, ולצערנו בזכות הסמרטפונים, זה מגיע ומטעה אנשים רבים, כל אותם שקרים ואותה הסתה כאילו יש מישהו ששינה משהו בסטטוס קוו ובסטנדרטים שהיו נהוגים בהר הבית עשרות שנים אחורה.

גלעד ארדן: אני שוב חוזר ואומר מעל כל בימה, לא השתנה שום דבר.

גלעד ארדן: דרך אגב, אם השתנה משהו בשנים האחרונות, אני אומר את זה בצער, הוא השתנה לרעת המבקרים היהודים ולא בשום היבט אחר.

גלעד ארדן: מכאן אני מציע שממלא מקום המפכ"ל ימשיך ואם יהיה צורך שאני אתייחס בהמשך ואתה תאפשר לי, כך אעשה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רק לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לממלא מקום המפכ"ל אני מבקש לתחום את הדיון.

דוד אמסלם: הדיון הוא לא על הר הבית, אני מבקש, הדיון זה על האלימות.

גלעד ארדן: אבל הנפץ, חלק מהתירוץ - - -

דוד אמסלם: לא, אני מבקש, היה פה דיון על הר הבית שסגרתי אותו בזמנו ואני סיכמתי איתך על איזה שהוא מתווה של דיון אחר, שאני אעשה אותו.

דוד אמסלם: הדיון הוא לא על הר הבית - - -

ינון מגל: רק שהמציאות לא מחכה ל - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, הדיון הוא אלימות.

ינון מגל: יש אלימות בהר הבית.

דוד אמסלם: אמרתי, אלימות, לא חשוב, לא רק - - -

אראל מרגלית: יש אלימות בכל ירושלים, לא רק בהר הבית.

דוד אמסלם: אראל, עוד מעט אני אתן לכם זכות דיבור.

דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לממלא מקום המפכ"ל.

דוד אמסלם: בבקשה בנצי.

<בנצי סאו: צהריים טובים.

<בנצי סאו: המציאות הביטחונית בירושלים היא כזו והעובדות הן כאלה שמזה כשנה, מאז הקיץ של 2014 יש עלייה משמעותית מאוד באירועים של יידוי אבנים והשלכה של בקבוקי תבערה, לעבר צירים ולעבר השכונות היהודיות שנמצאות בתפר במזרח ירושלים.

<בנצי סאו: אנחנו הגענו במהלך החודשים האחרונים לממוצע של מאות אירועים, מאות אירועי יידוי אבנים ועשרות אירועים של בקבוקי תבערה.

<בנצי סאו: המציאות הזו חייבה אותנו, כשאני אומר חייבה, זה את משטרת ישראל, לבחון מחדש את תפיסת הביטחון ותפיסת האבטחה בירושלים.

<בנצי סאו: אגב, זה לא צעד חריג, זה צעד מתבקש ומתחייב מעת לעת, זו חובתנו כפיקוד משטרתי וכך נהגנו.

<בנצי סאו: לפני חודשיים גיבשנו תפיסה מבצעית ותפיסה ביטחונית שלטעמי מתאימה ועומדת בהלימה למציאות הביטחונית הקשה שהוצגה כאן.

<בנצי סאו: התכנית הזו הוצגה כמובן לשר לביטחון פנים וקיבלה את אישורו.

<בנצי סאו: העקרונות של התכנית הללו הם בראש ובראשונה לייצר מצב שבו שוטרי משטרת ישראל מהווים חציצה אל מול מיידי האבנים ובקבוקי התבערה, שזו התכלית.

<בנצי סאו: התרגום שלה זה כניסה של פעילות שיטור ואכיפה בתוך הכפרים ובתוך היישובים הערביים של מזרח ירושלים.

<בנצי סאו: לאמור, לא להמתין אך ורק ברחובות התפר או בכבישי התפר, אלא להיכנס פנימה ולבצע פעילות של שיטור ואכיפה.

<בנצי סאו: לצערי הפעילות הזו והכניסה הזו גם יצרו חיכוך גדול שהוביל לפגיעה גדולה מאוד בכוחות המשטרה.

<בנצי סאו: אנחנו סוכמים את החודשיים האחרונים עם 68 שוטרים פצועים, חלקם פצועים בדרגות קושי חמורות כתוצאה מדקירות, כתוצאה מירי וכתוצאה מפגיעה מבקבוקי תבערה.

<בנצי סאו: כל מה שאני אומר כאן ידוע לציבור וגם פורסם.

<בנצי סאו: לצורך שינוי תפיסת ההפעלה הזו תגברנו את מחוז ירושלים באופן משמעותי.

<בנצי סאו: יש במחוז ירושלים למעלה מ-2,000 שוטרים שמתגברים את המחוז הזה מכל תחנות ומחוזות משטרת ישראל.

<בנצי סאו: יש בכך גם סיכונים, יש כאן סיכון מחושב ושינוי בסדר העדיפות משום שזה גורע ופוגע במידה מסוימת ברמת השירות של משטרת ישראל בערים אחרות ובמחוזות אחרים, אבל במציאות הביטחונית הזו זה סדר העדיפות של משטרת ישראל, זו הדירקטיבה שאנחנו קיבלנו מממשלת ישראל.

<בנצי סאו: תגבור הכוחות הוא לא רק בתגבור של שיטור קלאסי, הוא כולל תגבור של כוחות משמר הגבול שמתגברים בירושלים, הוא כולל תגבור של הרבה מאוד יחידות סיור מיוחדות, כמו שאנחנו קוראים לזה יס"מ, שהוסטו ממחוזות אחרים ופועלים בירושלים.

<בנצי סאו: אנחנו ריכזנו כאן הרבה מאוד כוחות מיוחדות של יחידות מיוחדות, שמבצעות פעילות מיוחדת ומעצרים איכותיים בתוך ירושלים.

<בנצי סאו: התכלית של הפעילות הזו, בעיקר הפעילות המיוחדת, היא לצמצם את השימוש באמצעים, להגיע קרוב מאוד לחשודים, לבצע מעצרים, מבלי שאנחנו נזקקים לשימוש באמצעים.

<בנצי סאו: אנחנו רוצים לצמצם באופן משמעותי את כמות הנפגעים, גם את כמות הנפגעים כתוצאה מיידוי האבנים ובקבוקי התבערה וגם את כמות הנפגעים מקרב מפירי הסדר.

<בנצי סאו: בהתאם להחלטה ובהתאם לאישור של שר הבט"פ ושר הביטחון וראש הממשלה אנחנו בגיוס מסיבי של מערך יחידות המילואים של משמר הגבול.

<בנצי סאו: למעשה עד סוף השבוע הבא אנחנו נגייס 16 פלוגות של מילואים ממשמר הגבול.

<בנצי סאו: הפלוגות האלה תפרוסנה פעילות מבצעית בירושלים, חלקן כבר בפעילות מבצעית בירושלים והחלק האחר של הפלוגות יפעלו בנקודות חיכוך, נקודות בעייתיות.

<בנצי סאו: אנחנו כבר מזהים את הצירים המרכזיים, את הכבישים המרכזיים כנקודות תורפה, כנקודות חיכוך בעייתיות ובעיקר כנקודות שעלולות לייצר לנו פגיעה חמורה במשתמשים בדרך.

<בנצי סאו: לצערי בשבוע האחרון היו מספר אירועים של השלכות אבנים ובקבוקי תבערה על כביש 6.

<בנצי סאו: החל מהיום בבוקר הקמנו מפקדה ייעודית שלוקחת אחריות על הגזרה הזו משום שברור לנו שפגיעת אבן באוטוסטראדה עלולה להפוך להיות פגיעה קטלנית.

<בנצי סאו: כך גם לגבי כבישים מהירים נוספים.

<בנצי סאו: אנחנו שיפרנו משמעותית את הפעילות המשולבת של משטרת ישראל, צה"ל ושב"כ בפעילות בתוך ירושלים.

<בנצי סאו: אני לא כושל בלשוני כשאני אומר שילוב ולא שיתוף פעולה.

<בנצי סאו: ברוב ימות השנה העבודה מתבססת על שיתופי פעולה, העברת מידע מודיעיני ופעילות מתואמת.

<בנצי סאו: אנחנו הקמנו שתי מפקדות ייעודיות שיושבות ביחד בשילוב, השב"כ יושב בתוך מחוז ירושלים עם דסק מודיעין של השב"כ ודסק מודיעין של המשטרה.

<בנצי סאו: אני חוזר ומדגיש, הפעולות הללו אמורות לצמצם הפעלה כוחנית של הכוח, כי כשיש לך מודיעין מדויק אתה יודע לבצע מעצרים בשקט מבלי להפעיל כוח ומבלי להפעיל אמצעים.

<בנצי סאו: אז יש מזה שלושה שבועות דסק מודיעין משותף של שירות ביטחון כללי ומשטרת ישראל שעובדים בשילוב זרועות.

<בנצי סאו: כנ"ל מִפְקדת חקירות משותפת שלנו ושל שירות הביטחון.

<בנצי סאו: אנחנו רוצים לייצר הרתעה.

<בנצי סאו: אין מקום לענישה קולקטיבית, אנחנו לא רוצים להגיע לענישה קולקטיבית, אנחנו לא רוצים לסגור את אותם אזורים במחסומים, להגביל את חופש התנועה של ערביי מזרח ירושלים ולכן אנחנו רוצים לעבוד באופן ממוקד ובאופן נקודתי.

<בנצי סאו: אנחנו רוצים לייצר הרתעה אל מי שמפר את הסדר, אל מי שמשליך אבנים ואל מי שכמובן נוקט בפעילות חמורה יותר של השלכת בקבוקי תבערה.

<בנצי סאו: המציאות המאוד מאוד מסוכנת הזו חייבה אותנו לחדד את הוראות הפתיחה באש.

<בנצי סאו: אנחנו לא שינינו, אני מבקש להבהיר, הוראות הפתיחה באש לא השתנו, לא שונו וגם לא מצאנו לנכון וצורך לשנות אותן.

<בנצי סאו: אנחנו כן חידדנו אותן - - -

דוד אמסלם: דרך אגב מה הוראות הפתיחה באש?

<בנצי סאו: אני כבר מסביר.

<בנצי סאו: אנחנו כן מצאנו צורך לחדד את ההנחיות הללו, בעיקר אל מול הדרג של השוטרים.

<בנצי סאו: שוטרי משטרת ישראל לאורך השנים האחרונות חשו חוסר ביטחון בהפעלת אמצעים והחשש להפעיל אמצעים גם כאשר היו אירועים שהצדיקו זאת, כגון ירי זיקוקים בכינון ישיר לעברם.

<בנצי סאו: זה אמצעי פוגעני, זה אמצעי שמסכן חיים, יש לנו לא מעט שוטרים שנפגעו בשנתיים האחרונות כתוצאה מהירי לעברם והשוטרים לא הגיבו.

<בנצי סאו: אני מבקש להבהיר ושזה יהיה מאוד מאוד ברור, ההתאמות והחידוד של הוראות הפתיחה באש אינן מתייחסות לאירועים של הפרות סדר.

<בנצי סאו: אנחנו עושים הבחנה בין אירועים של מחאה והיא מחאה לגיטימית, אנחנו בחברה דמוקרטית, אנחנו במדינה דמוקרטית, חובתה של המשטרה לאפשר לציבור להביע את מחאתו ואת עמדותיו וכאשר יש הפגנות, גם אם הן הפגנות סוערות, יש לנו תורת לחימה, יש לנו תורת הפעלה, יש לנו אמצעים שהם פחות קטלניים, כמו שימוש במכת"ז (מכונית התזה), כמו שימוש בפרשים, אלות, גז והלם, שהם אמצעים פחות קטלניים.

<בנצי סאו: אלה הם האמצעים של הפרות הסדר, אנחנו נמשיך להפעיל אותם.

<בנצי סאו: אנחנו חידדנו את הוראות הפתיחה באש לאירועים שהם מסכני חיים, לאמור, כאשר יש יידוי אבנים לעבר כלי רכב, השלכת בקבוקי תבערה לעבר שוטרים, אזרחים או כלי רכב, אלה הם אירועים ותרחישים שהם מסכני חיים.

<בנצי סאו: בסיטואציות שכאלה מותר לשוטר, וגם מצופה מהשוטר, שהוא יעשה את הכול כדי למנוע את הסכנה, גם אם מניעת הסכנה היא באמצעות ירי.

<בנצי סאו: כאן יש את שיקול הדעת של השוטר, השוטר נדרש ומצופה ממנו לשיקול דעת, לקיים הערכת מצב בשטח ולהבין, האם הוא צריך לירות ויכול לירות, יש מקרים שהוא יוכל לירות לעבר פלג גוף תחתון כדי לנטרל את הסכנה, וגם יהיו מקרים שלא תהיה ברירה והוא יצטרך לירות גם לכיוון המסה העליונה או החלק העליון של פלג גוף עליון, זה מרכז המסה.

<בנצי סאו: שם הפגיעה עלולה להיות יותר קטלנית.

<בנצי סאו: כדי לצמצם את ההסתברות לפגיעה קטלנית שהיא אל חזור, אנחנו קיבלנו אישור להשתמש בנשק קליעי מסוג רוגר, זה נשק שיורה קליעים ב-022, הם בטווחים יותר קצרים.

<בנצי סאו: אנחנו יורים אותו לפלג גוף תחתון באותן נקודות, כפי שאמרתי, ובאותם אירועים של סכנת חיים, אנחנו לא רוצים להרוג, אנחנו רוצים לסכל את סכנת החיים.

<בנצי סאו: אני יכול לומר שבשלושת השבועות האחרונים בתחום מחוז ירושלים האמצעי הזה הופעל בלמעלה מ-40 אירועים, אם אני אתייחס גם למקרים של הלילה, אנחנו מדברים על כ-40 מיידי אבנים ובקבוקי תבערה שנפצעו בפלג גופם התחתון.

<בנצי סאו: בכל המקרים האלה שמשטרת ישראל השתמשה בירי רוגר לעבר מיידי אבנים או בקבוקי תבערה מסכנים, אני חוזר ואומר, שהייתה בהם סכנת חיים, האירועים הללו הסתיימו בפציעה.

<בנצי סאו: בכל המקרים.

<בנצי סאו: בכל שלושת השבועות ובכל המקרים האירועים הסתיימו בפציעה בפלג גוף תחתון, בגפיים התחתונות.

<בנצי סאו: אנחנו משתדלים להקפיד על שימוש באמצעים פחות קטלניים, אבל אני חוזר ואומר שוב, עלולים להיווצר מצבים ששוטרים גם יירו באש חיה והתוצאה תהיה גם בלתי הפיכה.

באסל גטאס: רוגר זה לא נחשב אש חיה?

<בנצי סאו: אני אמרתי, זו אש חיה, זה נשק קליעי, הסברתי, בקליבר קטן ש - - -

דוד אמסלם: גטאס, אתה תקבל את זכות הדיבור, בינתיים לא מפריעים למ"מ.

באסל גטאס: קריאות ביניים.

דוד אמסלם: אין אצלי גם קריאות ביניים.

דוד אמסלם: רק אני.

<בנצי סאו: באשר לתמונה הכוללת של האלימות, אדוני היושב ראש, אתה ביקשת שאנחנו נתייחס לאלימות בכלל, אבל אם תרשו לי אני מבקש להתייחס להר הבית אך ורק דרך ההיבט של האחריות המשטרתית לאכוף את החוק ולשמור על הסדר הציבורי במקום.

<בנצי סאו: ברור לכולנו ולכל מי שיש ניסיון במשטרת ישראל שלהר הבית יש השפעות גדולות מאוד על רמת האלימות והפרות הסדר במזרח ירושלים.

<בנצי סאו: זה מקרין על רמת הפרות הסדר והאלימות ביהודה ושומרון וזה גם משפיע, חד משמעית, על מרקם החיים עם החברה הישראלית בכל תחומי מדינת ישראל.

<בנצי סאו: אנחנו משתדלים מאוד ועושים כל מאמץ לא להכניס כוחות משטרה לתוך רחבות הר הבית, ואני מדגיש, לתוך הרחבות ולתוך הרחבה של הר הבית.

<בנצי סאו: אין לנו כניסה של מסגדים, אנחנו לא מכניסים כוח משטרתי לפעילות אכיפה והשלטת הסדר בתוך המסגדים, על אף העובדה שלצערי בשבועות האחרונים מתוך מסגד אל אקצא, שהוא אתר תפילה קדוש וחשוב מאוד, הופנתה והופעלה אלימות מאוד מאוד מסוכנת כנגד כוחות המשטרה, החל מהשלכת אבנים, גדולות מאוד, השלכת מוטות ברזל, בקבוקי תבערה, ולצערי הרב אף אירוע חריג מאוד של השלכת שלושה מטענים מתוך המסגד לעבר כוחות המשטרה.

<בנצי סאו: אני חוזר ואומר, כתפיסה, אנחנו משתדלים מאוד שלא לפרוץ או לא להיכנס ולהפעיל כוח של השלטת סדר בתוך הרחבות.

<בנצי סאו: אנחנו מבינים שהאקט הזה הוא משפיע על מעגלי האלימות שציינתי קודם.

<בנצי סאו: יחד עם זאת - - -

דוד אמסלם: ברשותך, הייתי רוצה שתחדד את זה.

דוד אמסלם: אין מקרה יוצא מידי פשוטו.

דוד אמסלם: מה שאתה אומר, לפי הבנתי, שבהר הבית אתם מאפשרים אלימות ואתם לא פועלים.

<בנצי סאו: לא, זה לא מה שאמרתי.

דוד אמסלם: אז תסביר לי.

<בנצי סאו: אז אני רוצה להסביר.

ג'מאל זחאלקה: תסביר לו כמה פעמים נכנסתם למסגדים.

מיקי לוי: אף פעם.

ג'מאל זחאלקה: נכנסו, אני ראיתי במו עיניי.

מיקי לוי: אף פעם.

ג'מאל זחאלקה: זה שקר.

ג'מאל זחאלקה: אני ראיתי אותם.

מיקי לוי: אתה לא ראית כי לא - - -

דוד אמסלם: מיקי, חבר'ה, מיקי, אל תפריע לי בדיון.

דוד אמסלם: זחאלקה, אני אוציא אותך - - -

ג'מאל זחאלקה: זה שקר, המשטרה נכנסה.

דוד אמסלם: זחאלקה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש - - -

דוד אמסלם: פעם שנייה אני קורא אותך לסדר.

דוד אמסלם: ותקשיב לי טוב, אתה בוועדה שלי - - -

ג'מאל זחאלקה: שוואיה, שוואיה, תירגע גם אתה.

דוד אמסלם: לא, אל תיתן לי עצות.

דוד אמסלם: תקשיב, אני מכבד את כולם, אתה תכבד את כולם.

דוד אמסלם: אתה תקבל את רשות הדיבור, אני אדאג שאף אחד לא יפריע לך, אתה לא תפריע לאף אחד לדבר.

ג'מאל זחאלקה: דבר עם לוי.

דוד אמסלם: לא, לא, אני מדבר איתך, אתה התחלת, אני שמעתי אותך ראשון.

דוד אמסלם: ואתה, מיקי, אני מבקש, כולם, כל אחד יקבל את זכות הדיבור, אף אחד לא מפריע לשני.

<בנצי סאו: אני מבקש להבהיר לכולנו.

<בנצי סאו: עד שנת 2000 היו ביקורים סדירים של תיירים ושל יהודים ברחבות הר הבית ואף ביקורים בתוך המסגד.

<בנצי סאו: אגב, הביקורים היו בתשלום.

<בנצי סאו: היו ביקורים בתוך המסגדים.

<בנצי סאו: בעקבות האירועים והמהומות של - - -

גלעד ארדן: אתה מדבר עד 2000, וגם אז, רק לידיעת הציבור, היו מגנומטרים בתוך הר הבית.

<בנצי סאו: כפי שאמרתי, עד שלהי שנת 2000 היו ביקורים בהר הבית של תיירים ושל יהודים, וכפי שהשר לביטחון פנים ציין, היו גם מגנומטרים בחלק הפנימי של הר הבית.

<בנצי סאו: המגנומטרים הללו הופעלו על ידי הוואקף, שגם אחראי לשמור על הסדר הציבורי במסגדים וברחבת הר הבית.

<בנצי סאו: לחלון זמנים של מספר שנים, לאור הערכת המצב והבנה שיש מתיחות מאוד מאוד גדולה באותה עת הביקורים האלה פסקו בהמלצת המשטרה וזו הייתה תמונת המצב.

<בנצי סאו: החל ממחצית העשור הקודם הביקורים האלה חודשו.

<בנצי סאו: הביקורים הללו בשנים האחרונות ובעיקר בשנתיים האחרונות מלווים בניסיונות הפרעה ובחלק מניסיונות ההפרעה גם באלימות פיזית.

<בנצי סאו: אני אומר גם באלימות פיזית, כי בדרך כלל האלימות הייתה אלימות מילולית.

<בנצי סאו: הייתה אלימות מילולית של הטרדה, של התרסה, של הפרעה.

<בנצי סאו: בתקופה האחרונה גם באלימות פיזית והפרעה לקיום הביקורים והסיורים של תיירים ויהודים.

<בנצי סאו: רבותיי, ממוצע המבקרים ברחבות הר הבית הוא יחס של 70-30, לאמור 70% מהמבקרים המסיירים ברחבות הר הבית הם תיירים מכלל מדינות העולם, 30% מהמבקרים ברחבות הר הבית הם יהודים.

<קריאה: תיירים?

<בנצי סאו: חלקם תיירים וחלקם תושבים ישראלים.

<בנצי סאו: לאור העובדה שהביקורים הללו הופרעו והסדר הופר והמציאות הזו, ואדוני יושב ראש הוועדה, לשאלתך, כאשר מופגנת אלימות כנגד המבקרים או הסדר מופר המשטרה נכנסת לתוך רחבת הר הבית ואוכפת את הסדר, גם אם יש צורך במעצרים.

<בנצי סאו: ואנחנו ביצענו לא מעט מעצרים כדי למנוע את הפרות הסדר.

<בנצי סאו: יחד עם זאת, לאור העלייה המאוד מאוד משמעותית באלימות, אני מדגיש באלימות, כי היא עברה להיות אלימות פיזית כולל שימוש באמצעים פוגעניים כמו אבנים, מוטות ברזל, בקבוקי תבערה, וכפי שציינתי, מטענים, אנחנו הבנו שבעת הזו המשטרה צריכה להשתמש בסמכויות שיש לה ונתונות לה סמכויות בחוק ונקטנו בפעולות שאמורות לרסן את האלימות ולצמצם אותה, לרסן אותה ואף למנוע אותה.

<בנצי סאו: זה מה שקרה בשבועות האחרונים.

<בנצי סאו: בימים מסוימים, על בסיס הערכת מצב או על בסיס מודיעין אנחנו הגבלנו את גיל המתפללים במסגדי הר הבית, זאת כדי למנוע את התבצרות הצעירים בתוך המסגדים.

<בנצי סאו: לצערנו אנחנו זיהינו בשבועות האחרונים עשרות צעירים שנשארו ללון בתוך המסגד, למרות בקשות חוזרות ונשנות של הוואקף, הוואקף פנה אליהם וביקש מהם לא ללון במסגד, הם בכל זאת לנו במסגד, התבצרו שם, אגרו שם את כל מה שציינתי, אגב, כל מה שציינתי הוא לא פרי דמיוני אלא הוצגו בתמונות לתקשורת, הלינה הזאת הפכה להיות התבצרות והתבצרות שהפכה להיות פעולה אלימה.

<בנצי סאו: לאור המציאות הזו אנחנו החלטנו שאנחנו בחלק מהימים מגבילים את גיל המתפללים בהר ונקטנו בכמה פעולות נוספות יחד עם שירות ביטחון כללי ויחד עם המערכת המשפטית.

<בנצי סאו: החלטנו להרחיק את המתבצרים מהר הבית, חלקם מורחקים מהר הבית לתקופות של מספר חודשים עד כדי חצי שנה, חלק אחר הורחקו משערי העיר העתיקה ויש גם קבוצה שהורחקה מירושלים.

<בנצי סאו: יש קבוצה אלימה מאוד, מצומצמת, של כ-10 צעירים כאלה שיש לנו מידע מודיעיני מאוד מאוד מוצק שהם היו המסיתים והאלימים המרכזיים ומולם אנחנו ממליצים בפני המערכת המשפטית לנקוט בצעדים של מעצרים מנהליים.

<בנצי סאו: היום במשטרת ישראל, ואני רוצה להבהיר זאת, אנחנו נוקטים בקו מאוד מאוד תקיף ומאוד נחוש גם כלפי קיצוניים ימנים וגם כלפי מי שמסית בהר הבית, נקודה.

<בנצי סאו: יש היום 54 מורחקים מאזורי יהודה ושומרון משום ששירות ביטחון כללי, החטיבה היהודית בשירות הביטחון הכללי ואנחנו סימנו 54 ישראלים יהודים שמתגוררים ביהודה ושומרון ככאלה שמסכנים את הסדר הציבורי ביהודה ושומרון ועוסקים במה שאנחנו מגדירים פשיעה לאומנית, הם מורחקים מיהודה ושומרון.

<בנצי סאו: הם מורחקים מחוץ ליהודה ושומרון, למגוון רחב מאוד של יישובים, כמו צפת, רמלה, לתחום הקו הירוק.

<בנצי סאו: אנחנו שינינו בחודשיים האחרונים את דפוס הפעולה מולם.

<בנצי סאו: אנחנו מבצעים את כל פעולות הבקרה, המניעה והפיקוח אל מול הקבוצה הזאת.

<בנצי סאו: אז כפי שאנחנו נוקטים באותן פעולות אל מול הקבוצה הזו של הימין הקיצוני, אנחנו העתקנו את המודל הזה גם אל מול קבוצה של כ-62 צעירים שאנחנו מזהים אותם כצעירים שמשפיעים מאוד על האלימות בהר הבית.

<בנצי סאו: יש נגדם צווי הרחקה ואנחנו מבצעים את פעולות האכיפה.

<בנצי סאו: זה אומר שאם הצעיר הזה מתגורר בשכונת בית חנינא והוא מוגבל בתנועתו ומורחק מהר הבית אנחנו כמשטרה נפקוד את ביתו ונוודא שהוא לא מגיע להר הבית.

<בנצי סאו: אם הוא מתגורר בעיר שפרעם, אז אנחנו נגיע לביתו בעיר שפרעם ואנחנו נוודא שהוא לא מגיע לירושלים.

<בנצי סאו: אלה הן הפעולות שאנחנו - - -

דוד אמסלם: בנצי, לא הבנתי משהו, ברשותך.

דוד אמסלם: אתה אמרת שאתם הרחקתם כמעט 60, אתה מתכוון לחבר'ה יהודים?

<בנצי סאו: 54 יהודים.

דוד אמסלם: 54 יהודים שהם בעצם פעלו ופועלים באלימות?

דוד אמסלם: זו הכוונה?

<בנצי סאו: שעל פי המידע המודיעיני שיש לשב"כ ויש לנו הם מעורבים בפעילות אלימה כנגד ערבים בתחומי יהודה ושומרון או במקומות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': והפרופורציות נראות לך הגיוניות?

בצלאל סמוטריץ': 54 מול 64?

דוד אמסלם: בצלאל, רק שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אני מוחה על ההשוואה.

בצלאל סמוטריץ': מזל שיש יהודים, אז אפשר לפתח עליהם שיטות ואז להעתיק אותם לערבים.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שהוא אמר.

דוד אמסלם: בצלאל, אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: אתה תקבל את זכות הדיבור, מבטיח לך, ואתה תגיד מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: תרשום.

דוד אמסלם: אתה רוצה עט?

דוד אמסלם: אני אתן לך.

תמר זנדברג: אתה מוחה על ההשוואה בין יהודים לערבים?

תמר זנדברג: זה לא אותו דבר?

בצלאל סמוטריץ': אני מוחה על ההשוואה בין אויב שמנהל מולנו טרור - - -

תמר זנדברג: אתה מוחה על ההשוואה בין בני אדם יהודים לבני אדם שהם ערבים?

תמר זנדברג: רק שנבין למה אתה מתכוון.

בצלאל סמוטריץ': בין מחבלים לבין - - -

תמר זנדברג: אף אחד לא דיבר על מחבלים.

תמר זנדברג: הוא תיאר בצורה מאוד מאוד מקצועית, אתה מוחה על ההשוואה בין בני אדם לבני אדם על בסיס הגזע שלהם.

בצלאל סמוטריץ': אני מוחה על ההשוואה בין אויב שמנהל מולנו טרור רצחני לבין עבריינים - - -

דוד אמסלם: בצלאל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

תמר זנדברג: תתבייש לך.

דוד אמסלם: גב' זנדברג, מספיק.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, מספיק.

<קריאה: דודי, תראה איפה הושבת אותי.

דוד אמסלם: אתה ישבת לבד.

בצלאל סמוטריץ': אוי לרשע ואוי לשכנו.

דוד אמסלם: אני רוצה לבקש מהחברים משהו, באמת.

דוד אמסלם: תראו, יש שתי אופציות להתקדם, או בשיח הזה, שיכול להיות שיראו אתכם היום בערב בטלוויזיה, או שתנהלו את העסק הזה בצורה קצת יותר מתורבתת.

דוד אמסלם: אני באמת לא יכול לסבול את הוויכוח הזה, אני לא יכול.

דוד אמסלם: לא משנה מי צודק, מי לא צודק, זה לא מתורבת.

ג'מאל זחאלקה: אתה היית מורה פעם?

תמר זנדברג: מול גזענות צריך להתקומם.

דוד אמסלם: תמר, מספיק.

דוד אמסלם: את תקבלי את זכות הדיבור, מבטיח לך, את רשומה, תגידי מה שאת רוצה.

<בנצי סאו: מכובדיי, אני לא נכנס לשיקולים פוליטיים, אני מתייחס למציאות הזו באחריות המקצועית שיש לנו כגוף אוכף חוק.

<בנצי סאו: אני אומר פה באחריות, ואני מתכוון לכך, משטרת ישראל נחושה להרחיק את כל מי שמנסה להסית, את כל מי שינסה להפוך את הר הבית למקום מריבה שידליק את המזרח התיכון, לא משנה מה דתו ולא משנה מה הלאומיות שלו.

<בנצי סאו: אני אומר את זה בצורה חד משמעית.

<בנצי סאו: אנחנו נוקטים בקו מאוד מאוד תקיף, גם כלפי יהודים שמנסים להסית וגם כלפי מוסלמים שמנסים להסית, נקודה.

<בנצי סאו: אני לא עוסק בפרופורציות וזה בכלל לא מטריד אותי, אנחנו מתייחסים פרסונלית, מי שמהווה סיכון שהוא עלול להפר את הסדר או לגרום להפרת הסדר ולגרום לתסיסה סביב הר הבית, הוא יורחק מהר הבית, נקודה.

<בנצי סאו: אני אומר זאת באחריות וכך זה יימשך.

<בנצי סאו: אנחנו זיהינו קבוצה נוספת שתרמה לתסיסה בהר הבית, זו קבוצה שמוגדרת כקבוצת המוראביטאת, זו קבוצת נשים שאנחנו יכולים להוכיח באופן ודאי - - - אנחנו לא 'יכולים', אנחנו הוכחנו באופן ודאי שהיא ממומנת בכסף, זו קבוצת נשים שמקבלת כסף כדי להגיע להר הבית ולייצר את הפרובוקציה ואת הפרות הסדר.

<בנצי סאו: גם הקבוצה הזו הורחקה מהר הבית.

<בנצי סאו: ולא רק מהר הבית.

<בנצי סאו: לאור העובדה שכאשר הקבוצה הזו הורחקה להר הבית והתמקדה בסמטאות העיר העתיקה והפרות הסדר גלשו לשם, העימות גלש לשם, על פי סמכות שיש למפקד מחוז ירושלים, סעיף 4א, הקבוצה הזו הורחקה מחוץ לשערי העיר העתיקה.

יעקב פרי: אתה יכול לגלות את אוזנינו מי המממן?

<קריאה: ולמה הם רק מורחקים ולא נעצרים?

<בנצי סאו: אני רוצה להמשיך, ברשותכם.

<בנצי סאו: באשר לעיר העתיקה, לאור העובדה שמניתוח אירועי הטרור ובעיקר טרור הסכינאות בשנים האחרונות, ואם אני אהיה ממוקד יותר, בשנתיים האחרונות, מרבית הפיגועים התרחשו בסמטאות העיר העתיקה, המציאות הזו חייבה אותנו לבחון את תפיסת האבטחה ברחובות העיר העתיקה, מהשערים פנימה.

<בנצי סאו: אז אנחנו תגברנו את כוחות המשטרה באופן משמעותי.

<בנצי סאו: כוחות המשטרה הונחו להגדיל את היקף הבידוק אל מול החשודים בסכנה ובסיכון עוברי האורח.

<בנצי סאו: אנחנו הצבנו מגנומטר ממספר סיבות ברחובות העיר העתיקה.

<בנצי סאו: סיבה אחת הרתעה, סיבה שנייה, אנחנו מוצאים בזה אמצעי אפקטיבי ביותר באיתור אמל"ח קר.

<בנצי סאו: המגנומטר לא חושף חומרי נפץ, אבל הוא כן יכול להתריע על נשיאה של נשק קל וחפצים חדים שעלולים לשמש את הדוקרים.

<בנצי סאו: האמצעי הזה נועד לשימוש נוסף מבחינתי כקצין במשטרה, אני רוצה לצמצם את המפגש ואת החיכוך בין שוטרים לבין נשים.

<בנצי סאו: חלק מאירועי הדקירה התבצעו על ידי נשים ולכן אם אותה אישה תעבור דרך המגנומטר, אם הוא לא נותן התראה וזה לא מצפצף, אז היא תמשיך בדרכה, ואם הוא נותן התראה והיא מצפצפת, אז אנחנו נבין שיש כאן מישהי שמחייבת התייחסות ביטחונית ובידוק ביטחוני אחר.

<בנצי סאו: אנחנו רוצים לצמצם את מפגשי החיכוך שיכולים לייצור ניצוץ באדי הדלק שיש בעיר העתיקה.

<בנצי סאו: גם שמעתי ביקורת על ההחלטות האלה, אני מקבל את הביקורות האלה ואני גם מסביר למה ההחלטה הזו התקבלה.

<בנצי סאו: אנחנו רוצים להעלות את רמת האבטחה, לשפר את רמת האבטחה, לשפר את הביטחון, אבל זה צריך להיעשות בשיקול דעת, תוך כדי צמצום האפשרות של חיכוך וחיכוך שמייצר החרפה של האירועים במציאות הביטחונית הכול כך רגישה.

<בנצי סאו: הונחינו על ידי ראש הממשלה לבחון ולהכין תכנית של הצבת שערי בידוק במבואות וברחובות שמובילים להר הבית.

<בנצי סאו: אין עדיין החלטה כזו, זו החלטה שמחייבת אישור של הדרג המדיני, קבינט וראש הממשלה, אבל גם זה אמצעי.

<בנצי סאו: אני מציין את העובדה הזו משום שאני מניח שאתם נחשפתם לכך בתקשורת וחשוב שאנחנו נבהיר אותה.

<בנצי סאו: אין עדיין החלטה למימוש, אבל יש החלטה לבחינה ואנחנו בוחנים זאת.

<בנצי סאו: המטרה היא לשפר את רמת האבטחה והבידוק למי שנכנס להר הבית ובעיקר לצמצם את האפשרות של החדרת אמצעי לחימה, חומרי נפץ ואמצעים אחרים שמסכנים את הסדר הציבורי ואולי את השלום שכל כך חשוב לנו, את השקט שכל כך חשוב לנו במקום הזה.

<בנצי סאו: באשר לשכונות מזרח ירושלים.

<בנצי סאו: כפי שציינתי וכפי שציין השר בתחילת דבריו, עד לפני פרק זמן מסוים של כשנתיים הייתה נוכחות גדולה יותר של כוחות משטרה בחלק המזרחי של ירושלים, בין אם זה תחנות משטרה, הייתה תחנת עוז ותחנת שלם.

<בנצי סאו: מיקי, כמפקח מחוז, מכיר את התחנות הללו.

<בנצי סאו: הייתה גם נוכחות של פלוגות משמר הגבול, לשמירת הסדר, הביטחון והשיטור במקומות הללו.

<בנצי סאו: הבנו שאנחנו צריכים לחזור חזרה ולכן, כפי שצוין, בתנועה ותוך כדי תנועה אנחנו הקמנו שני גדודים של משמר הגבול עם שמונה פלוגות מבצעיות שפועלות בגזרות הללו.

<בנצי סאו: הפעילות הזו נועדה לשפר את הביטחון - - -

דוד אמסלם: מתי הקמתם אותם?

<בנצי סאו: בחודשיים האחרונים.

דוד אמסלם: ולמה צמצמתם את זה בירושלים?

<בנצי סאו: אתה מדבר על העבר?

דוד אמסלם: כן.

<בנצי סאו: אני לא פיקדתי על מחוז ירושלים, גם לא הייתי המפכ"ל, כך שאני לא יודע מה הסיבות.

<בנצי סאו: אני מניח שכפי שאמרתי, אנחנו מקיימים הערכות מצב עיתיות ובהתאם להערכות המצב גם קובעים את סדר העדיפות של פריסת כוחות המשטרה והפעלת הכוח המשטרתי.

<בנצי סאו: אני יכול לומר שהפעילות הזו, בעיקר בחודש האחרון, גרמה לכך שחלק משמעותי מאירוע יידוי אבנים ובקבוקי התבערה בתפר אל מול השכונות היהודיות במזרח ירושלים הוסטו לעבר הכוחות של משטרת ישראל ובעיקר משמר הגבול שפועל שם.

<בנצי סאו: הפעילות של הכוחות המיוחדים מאפשרת לנו מעצר מאוד מאוד ממוקד.

<בנצי סאו: בחודש האחרון אנחנו עם למעלה מ-300 עצורים שמעורבים ביידוי אבנים ובקבועי תבערה ופעילות ביטחונית אחרת.

<בנצי סאו: אנחנו במאמץ גדול מאוד להגיש כתבי אישום על מנת לייצר הרתעה.

<בנצי סאו: אני חייב לומר נתון שהוא מאוד מאוד מדאיג, מאוד מאוד מדאיג, למעלה מ-50% מהעצורים הם קטינים.

<בנצי סאו: ונתון עוד יותר מדאיג הוא שחלק מהקטינים הם אינם ברי עונשין, לאמור הם בגילאים 12 ומטה.

<בנצי סאו: זו המציאות, איתה אנחנו מתמודדים.

<בנצי סאו: אנחנו משתדלים להיות מאוד מאוד ממוקדים בהפעלת הכוח, גם הכוח הפיזי של המשטרה וגם בהפעלת האמצעים, להיות מאוד מאוד ממוקדים, להיות מאוד מדויקים, מתוך כוונה להחזיר את הסדר.

<בנצי סאו: אדוני היושב ראש, אם אתה רוצה אז מספר משפטים לגבי כל מה שקורה בארץ, אלא אם כן אתה רוצה שאני אשאר בירושלים.

דוד אמסלם: בוא נתחיל להתכנס טיפה.

<בנצי סאו: אז אני מסיים.

<בנצי סאו: באשר לטרור הסכינאות, הפריסה שלנו היא מאוד מאוד גדולה, מאוד מאוד רחבה, מתוך כוונה להגיב מהר.

<בנצי סאו: מניתוח של השבועות האחרונים, בעיקר של השבועיים האחרונים, ברוב המקרים התגובה שלנו הייתה בפרקי זמן של שניות עד דקה וחצי תגובה של כוח משטרתי, ואז או שמיד הגענו בגל השני, אחרי שאזרחים השתלטו, או שאנחנו הגבנו ונטרלנו את הסכנה.

<בנצי סאו: חלק מנטרול הסכנה גרם לפציעה, חלק מנטרול הסכנה גם הסתיים בהריגת המפגע, כפי שקרה הבוקר.

<בנצי סאו: במקרים ובאירועים הללו אנחנו נמשיך את המתווה הזה של הצפת השטח בכמה שיותר שוטרים, בעיקר בירושלים, אני אומר שוב, זה קורה בעיקר בירושלים, זמן תגובה מהיר, נחישות וחתירה למגע אל מול כל גורם שיסכן ואנחנו נשתדל מאוד לייצר כמה שיותר פעולות מניעה.

<בנצי סאו: אני יכול לומר לכם שבשבועיים האחרונים, דרך החיכוך והחיפוש ובידוק ומעצר על בסיס מודיעין, גם עצרנו לא מעט כאלה שעל פי מידע כנראה התכוונו לבצע פיגועים וסיכלנו אותם.

<בנצי סאו: זו תמונת המצב.

דוד אמסלם: תודה, בנצי.

דוד אמסלם: יש לי רק ברשותך שאלה אחת.

דוד אמסלם: אתה, כממלא מקום המפכ"ל, כפוף לכל האירועים בארץ, אבל בדגש על ירושלים, והאחריות, אתה מרגיש שיש לך את כל האמצעים כדי לפתור את הבעיה בהקדם האפשרי?

<בנצי סאו: בסל המשאבים הנתון בידי משטרת ישראל, הוא כולל גם את המערך הסדיר וגם את מערך המילואים, אנחנו קיבלנו את כל המשאבים, אנחנו קיבלנו את כל האמצעים, אנחנו קיבלנו את כל הגיבוי המדיני וגם קיבלנו את כל הגיבוי המשפטי.

<בנצי סאו: מכובדי ידידי רז נזרי יושב כאן, כל השינויים שדיברנו עליהם, גם הענישה, הרתעה, מעצרים מנהליים וחידוד הוראות פתיחה באש, הכול נעשה בתיאום ובשיתוף פעולה מלא עם משרד המשפטים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: עורך דין נזרי, בבקשה.

<רז נזרי: צהריים טובים, אדוני היושב ראש וחברי הוועדה.

<רז נזרי: אני אציג בתמצית את הפעילות שלנו.

<רז נזרי: כפי שנאמר, בסופו של דבר מול גל הטרור הזה מי שפועלת זו המשטרה, זה תפקידה, ואנשי המשטרה הם אלה שנמצאים בשטח יום ולילה.

<רז נזרי: אנחנו, כמערכת משפטית, מסייעים ונדרשים ושותפים לכל הדיונים שנעשים במסגרות האלה עם הדרג המדיני ועם הקבינט ועם הצוותים שיש בדרגי העבודה מול המשטרה והייעוץ המשפטי שם.

<רז נזרי: אני רוצה לומר כמשפט, אנחנו מקבלים וקיבלנו בחודש האחרון פניות משני צדי הבית הזה וטענות מגורמים שונים כאלה ואחרים, כאלה שבאים ואומרים למה אנחנו בעצם לא מגבים ולא נותנים אפשרות למשטרה להילחם בטרור, מצד אחד, וכאלה שבאו ואמרו מצד שני, מדוע אנחנו מאפשרים יותר מדי, מתירים את הרסן והוראות פתיחה באש ואפשר לירות והפגנות.

<רז נזרי: קיבלנו פניות כאלה והדברים ייענו כמקובל, אבל אני רוצה להציג בתמצית מה שכן עשינו.

<רז נזרי: אנחנו לא מהאו"ם, אנחנו הייעוץ המשפטי לממשלה.

<רז נזרי: אנחנו לא מהאו"ם ובהחלט בנושא כזה כייעוץ משפטי אנחנו רואים את תפקידנו לתת את הכלים המתבקשים בידי הרשויות, בידי המשטרה, השב"כ וכוחות הביטחון שנאבקים כדי להגן על כל אחד מאזרחי ישראל, ולא משנה אם הוא ערבי או יהודי, כולנו פה אזרחים, כולנו חיים כאן, כולנו תושבים כאן, ומחובתנו לתת בידי הממשלה את הכלים המתאימים.

<רז נזרי: לכן בהקשר הזה אנחנו לא מנסים לומר אמירה כזאת או אחרת שלכאורה אנחנו לא מסייעים מצד אחד.

<רז נזרי: מצד שני אנחנו גם לא מתבלבלים ויודעים שתפקידנו כמערכת משפטית זה גם לעמוד על הכללים המתבקשים, גם לעמוד על הרסנים המתבקשים, מה כן אפשר, מה אי אפשר.

<רז נזרי: מטבע הדברים יש בנושאים האלה לפעמים דיונים, לפעמים ויכוחים, אנחנו מנסים למצוא את הפתרונות תוך נתינת הדעת לכך שבעיתות כאלה לפעמים אתה נוקט כלי שלא בהכרח אתה נוקט בעיתות שגרה, אבל גם זה במסגרת הגבולות האפשריים במשפט, במסגרת פרשנות שניתנת והחלטות שניתנות על ידינו, אני כמשנה הרלוונטי, ועל ידי היועץ המשפטי לממשלה, מה שמגיע אליו.

<רז נזרי: אני אומר בתמצית נקודות שעשינו ואנחנו עושים ופועלים כמובן יחד עם השר לבט"פ והמשטרה וכל מי שקשור בכך, משרד המשפטים ושרת המשפטים.

<רז נזרי: אנחנו העברנו אתמול בוועדת שרים שני חוקים שעניינם טיפול ספציפי בנושא הזה של יידוי אבנים.

<רז נזרי: לפני מספר חודשים העבירה הכנסת בקריאה שנייה ושלישית את החוק שבעצם נועד להחמיר ענישה בנושא של יידוי אבנים, עבירה של 10 שנים במקרים מסוימים ועבירה של 20 שנה במקרים אחרים, לא ניכנס כרגע לפרטים, מה שעבר אתמול בוועדת שרים ואמור להגיע השבוע לדיון בכנסת, זה חוק אחד שקובע ענישת מינימום במקרים של יידוי אבנים, ענישת מינימום של חמישית מהעונש המקסימלי לפי העניין, אם זה 20 שנה זה 4 שנים, אם זה 10 שנים אז זה שנתיים במקרים של יידוי אבנים.

<רז נזרי: זה עניין אחד שעבר אתמול.

<רז נזרי: עניין נוסף שעבר אתמול זה מתן אפשרות לבית המשפט להטיל קנסות על הורים או התחייבות על הורים של קטינים שזורקים אבנים.

ג'מאל זחאלקה: אתם הסכמתם לכל זה, אדוני היועץ?

<רז נזרי: אנחנו הגשנו את הצעת החוק, מן הסתם אנחנו מסכימים לזה.

ג'מאל זחאלקה: גם בעניין עונשי מינימום?

<רז נזרי: אנחנו הגשנו את הצעת החוק, משרד המשפטים.

<רז נזרי: היו דיונים פנימיים, אני לא אכנס לכל הפרטים, אבל דוגמה, כן דובר על כך שתהיה אפשרות למה שנקרא סעיף הימלטות, שיש עדיין שיקול דעת במקרים חריגים לבית המשפט לא לתת את עונש המינימום, וגם זה היה בדיון פנימי וויכוחים ובסופו של דבר זה המנגנון שנקבע.

<רז נזרי: אנחנו לא רק הסכמנו, אנחנו חושבים שבעת הזאת זה בהחלט כלי שניתן לנקוט בו.

<רז נזרי: נושא נוסף, דובר על קטינים.

<רז נזרי: כפי שממלא מקום המפכ"ל הזכיר, התופעה רווחת לצערנו בקרב קטינים, חלקם מגיל האחריות הפלילית, זה גיל 12, חלקם אפילו מתחת.

<רז נזרי: בהקשר הזה בחקיקה שעברה אתמול אנחנו מציעים, אבל הכנסת כמובן תחוקק, לאפשר לבית המשפט להטיל קנסות והתחייבות על הורים.

<רז נזרי: זה קיים היום בחוק הנוער לגבי מצב שבו הליך נגמר באי הרשעה, כלומר נקבע שהקטין עשה את העבירה אבל זה נגמר באי הרשעה, אנחנו מציעים לחוקק שגם במקרה שבית המשפט הרשיע יהיה את הכלי הזה להשתמש בו, כמובן לפי שיקול דעתו של השופט, במקרה המתאים, אחרי שהוא יבחן אם זה מתאים, האם זה רלוונטי, האם יש להורה סוג של אחריות בהקשר הזה, להשתמש בקנסות או התחייבות של הורים.

<רז נזרי: נושא נוסף בהקשר הזה, יצאה הנחיית פרקליט המדינה לפני כחודש, והפרקליטות פועלת לפיה, שעניינה החמרה בכל שלבי ההליך הפלילי כאשר מדובר ביידוי אבנים.

<רז נזרי: צריך להזכיר, אבן היא נזרקת, אני תמיד אומר, האבן שנזרקת, לא מעניין אותה, במרכאות, אם מי שזרק אותה זה קטין או בגיר.

<רז נזרי: האבן היא אותה אבן, היא עלולה לפגוע בכל אחד, ואבן יכולה לפגוע בכינון ישיר ואז היא פוגעת ויכולה להרוג, היא יכולה לפגוע גם בכך שהנהג מאבד שליטה ודרך תאונה שנגרמת הוא יכול להיפגע ולצערנו היו דברים מעולם, כולל בעת האחרונה, וגם בשנים קודמות, ונהרגו אנשים, החל מאותו אדם שנהרג בליל ראש השנה והמשך באשר פלמר ובנו ואדל ביטון וכיוצא בזה.

<רז נזרי: בהקשר הזה גם בית המשפט העליון הכיר בכך שאבנים זה כלי.

<רז נזרי: למרות שזה נראה לפעמים כסוג של שעשוע או משובת נעורים כזאת שחוזרים מבית הספר וזורקים אבנים, הדבר הזה מסוכן ביותר ועלול לסכן חיים ולצערנו גם אכן מסכן חיים וגודע חיים או גורם לפציעות קשות ולכן כמדיניות של העת האחרונה שגובשה, לכל שלבי ההליך הפלילי, החל מההעמדה לדין, המשך בבחירת הסעיפים הרלוונטיים, המשך בבקשה למעצר עד תום ההליכים במקרים המתאימים, המשך במה העמדה העונשית שהתביעה תבקש, מה העמדה העונשית שאנחנו מבקשים, מה העונש שמתבקש, וכמובן גם במקרים מתאימים, אם אנחנו חושבים שהעונש לא מתאים אנחנו מערערים לבית המשפט והנחיית פרקליט המדינה שיצאה בהקשר הזה נועדה לקבוע כללים לפרקליטויות הרלוונטיות, איך אנחנו באים בגישה מחמירה בכל הנושא הזה לאורך כל הדרך.

דוד אמסלם: עורך דין נזרי, עוד שתי דקות יש לך, אנחנו צריכים גם לתת לחברי הכנסת לדבר.

<רז נזרי: נושא נוסף שדיברנו עליו זה הנושא של הוראות פתיחה באש.

<רז נזרי: הזכיר המפכ"ל, זה בתיאום איתנו.

<רז נזרי: כמו שנאמר, וחשוב לנו להדגיש את זה, ההוראות לא שונו.

<רז נזרי: שאלת אדוני היושב ראש קודם, מה הוראות הפתיחה באש אומרות, הכלל הבסיסי בהוראות פתיחה באש, אם אדם נמצא בסכנת חיים מוחשית ומיידית מותר לו לירות גם כדי לפגוע.

דוד אמסלם: האדם עצמו?

<רז נזרי: לא, זה נאמר לגבי כל אדם, זה קיים בחוק העונשין.

<רז נזרי: שוטר, מתפקידו זה לא רק להגן על עצמו, אלא שוטר נועד להגן על האזרח, אז ודאי שהוא יכול, אם הוא רואה מישהו אחר, ואגב לא רק שוטר, גם אדם רואה מישהו אחר והוא יכול למנוע את זה, אם זה סכנת חיים מוחשית ומיידית, וזה הכלל הבסיסי בהוראות פתיחה באש.

<רז נזרי: הנושא הזה לא שונה, מה שכן נעשה, בעקבות שיח עם המשטרה ושר הבט"פ, שדובר על זה שצריך להנחיל לשוטרים בשטח, מעבר לעיקרון המשפטי הבסיסי הזה, ברמה של דוגמאות, ברמה של יישום, הדבר הזה חודד והדברים האלה, כפי שאמר ממלא המקום המפכ"ל, נושאים פרי, במובן זה שלפעמים, דווקא כשאתה מאפשר לירות אתה מביא לפחות נפגעים.

<רז נזרי: כי אם אתה יכול, כמו שנאמר, לירות באמצעים של רוגר וכו' ולנטרל את הפגיעה לפני זה, אתה לא צריך אחרי זה לירות כדי להרוג.

דוד אמסלם: 30 שניות.

<רז נזרי: דקה וחצי עברה מהר.

<רז נזרי: בכל זאת ברשותך, אדוני היושב ראש, אני מבקש - - -

דוד אמסלם: לא, 30 שניות.

<רז נזרי: בסדר, אפשר לא לשמוע.

<רז נזרי: אני אדבר עד שתקטע אותי.

גלעד ארדן: תן לו - - -

<רז נזרי: שמתי לב שאתה זה שדוחף, אדוני השר, לזה.

<רז נזרי: כי בפורומים אחרים טוענים שאנחנו עושים או לא עושים, אז עכשיו - - -

דוד אמסלם: עזוב, תתקדם.

גלעד ארדן: ביקשתי ממנו להוסיף לך על חשבוני.

<רז נזרי: כלי נוסף שאפשרנו זה שימוש במעצרים מנהליים וצווי הרחקה מנהליים.

<רז נזרי: כמובן שזה דבר שנבחן איתנו, כל מקרה ומקרה, זה לא דבר שאנחנו מרבים ומשתמשים בו בעת הצורך.

<רז נזרי: הנושא של הוצאה מחוץ לחוק, כפי שפורסם על התנועה האיסלמית, זה כרגע נבחן על ידי הדרג המדיני.

<רז נזרי: זה נבחן איתנו, אמורה לעבור חוות דעת משרד המשפטים כדי לבחון את האפשרות המשפטית להוצאה מחוץ לחוק ובהמשך לכך - - -

יעקב פרי: שלוש שנים אתם - - -

<רז נזרי: לא, ממש לא, אדוני חבר הכנסת.

<רז נזרי: ממש לא שלוש שנים.

<רז נזרי: אני לא אכנס לפרטים של דיונים בקבינט - - -

גלעד ארדן: כיוון שאתה באת מארגון מסוים, אני מציע לך לא לפתוח את הדיון בין שני הארגונים, מי יותר אחראי על למה זה לא הוכרע.

<רז נזרי: הוא רמז לך מדוע - - -

גלעד ארדן: זה סבטקסט.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: כבוד השר, תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: מה העמדה שלכם בנושא ה - - -

דוד אמסלם: לא, לא.

ג'מאל זחאלקה: חצי משפט.

דוד אמסלם: לא, הוא לא יגיד גם רבע משפט.

דוד אמסלם: אנחנו מתקדמים.

דוד אמסלם: רבותיי, הדיון הוא עד שעה שתיים, יש לי פה בדיוק 20 דוברים לפי מה שמנהלת הוועדה רשמה.

דוד אמסלם: אני מבקש, כל דובר שלוש דקות, אף אחד לא מפריע לו, מי שמפריע, אני מודיע, אני מוציא אותו במקום, במיידי.

דוד אמסלם: לכן אני עומד על זה, כל אחד שלוש דקות, רק הוא מדבר ומה שהוא רוצה, גם אם זה מרגיז מישהו.

דוד אמסלם: מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: בבקשה, מיקי זוהר, שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית אני פונה לשר וממלא מקום המפכ"ל, הגישה הבלתי מתפשרת בסופו של דבר כלפי טרוריסטים היא זו ש - - -

ג'מאל זחאלקה: איך קרה שאתה הגעת אחרון ונרשמת ראשון?

דוד אמסלם: אדון זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: רק שאלה.

ג'מאל זחאלקה: לא, סתם, אני מביע תמיהה.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת זחאלקה, אני לא אקרא אותך לסדר פעם שלישית, אתה כבר רשום לי פעמיים.

ג'מאל זחאלקה: אם יש לך טענה מהסוג הזה נא לשאול את מנהלת הוועדה, אני מקבל את מה שהיא רשמה.

ג'מאל זחאלקה: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית, הגישה הבלתי מתפשרת כלפי טרוריסטים היא בסופו של דבר תביא לשקט.

מכלוף מיקי זוהר: אני באמת מבקש שתשמרו על הגישה הזאת, זה אומר שכל אחד שמחזיק סכין בידו, אבן, בקבוק תבערה, צריך להבין שדינו יכול מאוד, בסיכויים גבוהים, אפילו גבוהים מאוד, דינו מוות, במקום.

מכלוף מיקי זוהר: באותו רגע שהוא מחזיק משהו שמאיים על חייהם של יהודים - - -

תמר זנדברג: גזר דין מוות עם משפט או בלי משפט?

דוד אמסלם: גב' זנדברג, פעם שנייה, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: לא, עם יפות הנפש שלך - - - את יפות הנפש שלך תשאירי למקומות אחרים, כי היפות נפש שלך - - -

דוד אמסלם: מיקי.

דוד אמסלם: גב' זנדברג, פעם שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: אז ברשותכם, אני אומר שבסופו של דבר גם אנחנו מכירים את המושג הבא להורגך השכם להורגו.

<קריאה: גם יהודי, כן?

מכלוף מיקי זוהר: אם יהודי מאיים על חייך - - - אם יהודי רוצה להרוג יהודי אחר, כמובן שצריך לחשוף את חייו, אבל כל אחד שמסכן חיים של מישהו אחר, מוטב שימות.

מכלוף מיקי זוהר: חד משמעית.

מכלוף מיקי זוהר: אחרת זה לא ייפסק.

מכלוף מיקי זוהר: המטורפים בסופו של דבר ייגמרו, אם הם יבינו שאם הם מגיעים עם סכין או מנסים לפגוע ביהודים הם מתים, הם לא יבואו יותר לעשות נזק ולכן אפס סובלנות כלפי טרור הוא הפתרון.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני מקווה שתמשיכו ליישם את הסוגיה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני מקשיב לך, אדוני ממלא המקום המפכ"ל, ואני באמת מעריך אותך, אבל זה ניכר שבאיזה שהוא מקום אתה נופל קורבן למשפטיזציה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא חושב שאתה צריך להצדיק את האכיפה נגד טרור ערבי בכך שאתם גם עושים פעולות נגד יהודים כאלה ואחרים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין את המושג הזה, שיש גם יהודים שעושים פעולות בניגוד לחוק ואני מבין שהם גם מסכנים את בטחון המדינה ואני מבין גם שצריך לטפל בהם, אבל עדיין לא צריך להשתמש בזה כדי להצדיק אכיפה של טרור ערבי, שאנחנו מכירים אותו ואנחנו מודעים לו ואנחנו - - -

טלב אבו עראר: לא, יש טרור יהודי גם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו משלמים על זה מחיר בדם.

דוד אמסלם: טלב, אתה מפריע.

<קריאה: אתה משווה את הטרור היהודי לכמות ול - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת טלב, אתה לא מכבד אותי.

טלב אבו עראר: אבל תענה במקומי.

דוד אמסלם: אתה תענה, אתה עוד מעט תענה.

דוד אמסלם: אתה תקבל את זכות הדיבור ואתה תענה.

דוד אמסלם: מיקי, משפט אחרון, ברשותך.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לומר ואני אסיים בפנייה אליכם, חברי הכנסת הערבים, אמר את זה ראש עיריית נצרת, אמר את זה נכון, חאלס, די, מספיק.

מכלוף מיקי זוהר: תתעסקו בערביי ישראל, תתעסקו בצרכים של החינוך שלהם, בצרכים של הרווחה שלהם, בעתיד של הילדים שלכם.

תמר זנדברג: במה אתה מתעסק?

מכלוף מיקי זוהר: זה לא נותן לכם שום דבר, הם לא מצביעים בשבילכם.

מכלוף מיקי זוהר: אתם עושים נזק לאוכלוסייה, חבל.

מכלוף מיקי זוהר: תתעסקו במה שצריך להתעסק, יותר טוב.

מכלוף מיקי זוהר: יותר טוב לכולם.

מכלוף מיקי זוהר: חאלס, מספיק, די.

דוד אמסלם: מיקי, סיימת.

דוד אמסלם: אני מבקש, כשאני אומר למישהו 'סיימת', סיימת.

טלב אבו עראר: אל תטיף לנו מוסר איך לעבוד - - -

מכלוף מיקי זוהר: מספיק, די.

דוד אמסלם: טלב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: אתה לא מכבד אותי.

טלב אבו עראר: אז תענה במקומי.

דוד אמסלם: אתה תענה עוד מעט, אתה.

מכלוף מיקי זוהר: תדאג לציבור שלך.

מכלוף מיקי זוהר: תעזוב את כל השטויות האלה.

דוד אמסלם: מיקי זוהר, חבר הכנסת זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: תדאג לציבור שלך.

מכלוף מיקי זוהר: הוא שלח אותך לכנסת, תדאג לו.

מכלוף מיקי זוהר: מספיק, חאלס, עשיתם בלגן, רק הסתה - - -

דוד אמסלם: מיקי זוהר, פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: חאלס, מספיק.

דוד אמסלם: חברת הכנסת נאוה בוקר, בבקשה.

נאוה בוקר: טוב, אני חושבת שמן הראוי לפתוח קודם כל במילה טובה לשוטרים ולמשטרת ישראל.

נאוה בוקר: את זה שכחתם להגיד כאן בצהריים.

נאוה בוקר: באמת משטרת ישראל וכוחות הביטחון עושים בימים האחרונים עבודת קודש, הם מסכנים את חייהם ואני רוצה באמת להגיד לכם מכל הלב, תודה רבה בשם כל אזרחי מדינת ישראל, אנחנו מעריכים את העבודה שלכם ואני יודעת שאתם עושים את המרב ואת המיטב שאתם יכולים לעשות בשמירה על בטחון האזרחים במדינה הזאת.

נאוה בוקר: מהאירועים של הימים האחרונים אנחנו רואים שנושא הביטחון לא נוגע רק לירושלים, אלא לשאר חלקי הארץ.

נאוה בוקר: אני חושבת שהמסר צריך להיות ברור, אי אפשר שאזרחים יתקוממו באלימות ובהתפרעויות נגד מדינת ישראל ובמקביל ייהנו מהרווחה, מכלכלה ומתנאים סוציאליים שהמדינה הזאת מאפשרת לתושבים שלה.

נאוה בוקר: כל אזרח ישראלי שמחליט לקחת חלק בהתפרעויות האלה צריך להבין בצורה הברורה ביותר שברגע שהוא יוצא מהבית שלו במטרה לפגוע, וזה לא משנה אם הוא זורק אבן או דוקר בסכין, התנאים הסוציאליים שלו, איכות החיים והרווחה הכלכלית שלו צריכה פשוט להיפגע.

נאוה בוקר: זו הדרך.

נאוה בוקר: לא ייתכן שבמוצאי שבת תושבי אום אל פחם יידו אבנים, יזרקו בקבוקי תבערה על הנוסעים בכביש 65 וביום ראשון בבוקר הם ישובו לעבודתם כרגיל כאילו כלום.

נאוה בוקר: אני חושבת שצריך לדרוש מהמנהיגים שלהם לרסן את המתפרעים ולגנות בתוקף את מעשי הטרור האלה.

נאוה בוקר: ומשפט אחרון למתפרעים הקטינים, צריך לטפל בהורים שלכם, לקנוס אותם בראש ובראשונה.

נאוה בוקר: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אראל מרגלית, בבקשה.

אראל מרגלית: אז קודם כל, דודי אמסלם, אני רוצה להודות לך שכינסת את הישיבה החשובה הזאת וזה שאתה שם את היד על הדופק על כל הנושא הביטחוני כל הזמן, לא רק בזמן הזה.

דוד אמסלם: תחסוך לך את הזמן - - - אני מבקש שאף אחד לא להודות לי - - -

אראל מרגלית: זה חשוב.

אראל מרגלית: כראש השדולה לענייני ירושלים אנחנו מדברים על הנושאים האלה כבר הרבה זמן, גם במושב הקודם, גם עם האמהות, גם עם ההורים.

אראל מרגלית: הדבר שנפתר עכשיו כבר היה הרבה מאוד זמן, לכאורה, ומה שאני רוצה להגיד, שהרבה מאוד מהאזרחים בירושלים מרגישים חוסר ביטחון בצורה מדהימה.

אראל מרגלית: אני מברך אותך, השר, שהגעת לפה ועל היוזמות שאתה לוקח ואני מברך אותך, ממלא מקום המפכ"ל ומפקד מחוז ירושלים, שאני יודע שלא רק עוסק בעניינים ביטחוניים, אלא גם מנסה לעסוק בעניינים האזרחיים שהם לא פחות חשובים כדי להחזיר פה את הסדר לעיר.

אראל מרגלית: עכשיו אני רוצה להגיד, מושב החורף של הכנסת הזאת נפתח כאשר טרור שוטף את מדינת ישראל וטרור שוטף את רחובות ירושלים.

אראל מרגלית: הדבר הזה נמצא, לצערי, אני אומר את זה בצורה קשה, באחריות שלכם בממשלה הזאת ובממשלה הקודמת.

אראל מרגלית: הכתובת הייתה על הקיר.

אראל מרגלית: הכתובת הייתה על הקיר כי הרבה מאוד מהפעולות, לא רק הביטחוניות, הרבה מאוד פעולות של האווירה הכוללת היו פעולות שהלכו והידרדרו מרגע לרגע.

אראל מרגלית: אני מסכים עם נאוה בוקר, אני מברך, אני רואה את זה, אנחנו רואים את זה, יש לי פה 3 בנות בעיר הזאת, אני רואה את השוטרים ואני רואה את החיילים ואני רואה את כוחות הביטחון עובדים ימים כלילות, בסוף השבוע, בלילות, פשוט עובדים, עושים עבודת קודש כדי להחזיר את השקט, ואני מודה לכם בשם תושבי ירושלים.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד לכם כרגע מה פונקציית המטרה שאני רוצה לשמוע פה.

אראל מרגלית: הייתה לנו כבר פה אינתיפאדה בין 2000 ל-2005 ואנחנו הצלחנו להחזיר את העיר הזאת בכוח לחיים נורמליים וחיים של דו קיום ושיתוף פעולה.

אראל מרגלית: זו פונקציית המטרה.

אראל מרגלית: כל אחד פה במדינת ישראל הוא קודם כל גנרל.

אראל מרגלית: לא, כל אחד פה צריך להיות קודם כל מנהיג אזרחי כדי להחזיר את השפיות לעיר הזאת.

אראל מרגלית: עכשיו לכם אני אומר, לחברי הכנסת הערבים, תקשיבו ותקשיבו טוב, הרבה מאוד מהדאגה האמיתית שלכם לתושבים הערבים, הרבה מהפעולות שלכם נתפסות כפעולות פרובוקטיביות שמסיטות את הדברים מדאגה לאזרחים שנמצאים פה לפרובוקציה, והפרובוקציה הזאת חייבת להיפסק.

אראל מרגלית: אני חייב להגיד לך, סמוטריץ' ולבנט שלך ולאיילת שקד שלך מרמת השרון ולהוא מרעננה, תקשיבו ותקשיבו טוב, אנחנו חיים פה בירושלים, כאן זה לא חברון ואתם לא תהפכו את העיר העתיקה לרחוב השוהדה בחברון, זה לא איתמר ולא יצהר, כאן החנויות יישארו פתוחות וכאן המסחר יישאר פתוח וכאן אנשים ימשיכו לחיות בחיים נורמליים.

אראל מרגלית: לא תהפכו את זה פה למקום לאומני.

אראל מרגלית: זה עיר בירה של מדינת ישראל וזה עיר בינלאומית שאנחנו מכבדים ועומדים עליה על המשמר.

דוד אמסלם: אראל מרגלית, אתה רוצה להשתלט על הדיון?

אראל מרגלית: אני לא משתלט על הדיון - - -

דוד אמסלם: תסתכל, אתה כבר דיברת דקה יותר.

אראל מרגלית: דקה יותר, בסדר גמור.

אראל מרגלית: זה המצב - - -

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אראל, אראל.

אראל מרגלית: וראשי אגודות הסטודנטים ואיתי גוטלר נמצא פה מתוך המועצה וראש הגמלאים ו - - -

דוד אמסלם: אראל, אראל, אתה מאלץ אותי לעשות דבר - - - אראל מרגלית - - -

אראל מרגלית: כולם רוצים להחזיר את החיים הנורמליים לעיר.

אראל מרגלית: זו פונקציית המטרה.

דוד אמסלם: אראל, אני מבקש דבר אחד, באמת.

דוד אמסלם: אני מבקש מהחברים להיות הוגנים.

דוד אמסלם: כשאתה מדבר לרמקול אז אני לא יכול עכשיו לסתום לך את הפה ככה.

דוד אמסלם: אני מבקש, אז תקשיב לי.

דוד אמסלם: אני משתדל לתת לכל אחד את אותו זמן, אז אני מבקש מכל אחד ואחד לא לענות ולקבל את אותה מכסת זמן.

דוד אמסלם: בבקשה, חברת הכנסת רויטל סויד.

דוד אמסלם: שלוש דקות.

רויטל סויד: שמענו פה סקירה, גם של ממלא מקום המפכ"ל, גם של השר, גם של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

רויטל סויד: הדברים שאנחנו שומעים פה, ואנחנו גם רואים את זה בשטח, זה שלמעשה ובפועל משטרת ישראל מקבלת גיבוי מלא ופועלת בצורה מופתית.

רויטל סויד: המערך המשפטי מקבל גיבוי מלא וגם הוא מתנהל כפי שצריך.

רויטל סויד: אנחנו, במפלגת העבודה, במחנה הציוני, תמכנו בתיקון לחוק העונשין לגבי שינוי הענישה בכל מה שקשור למיידי האבנים.

רויטל סויד: אנחנו נותנים כמובן גיבוי מלא גם לכוחות ההצלה והביטחון, אין אופוזיציה לטרור, כולנו מאוחדים כנגד טרור.

רויטל סויד: אבל האחריות חייבת להתחיל קודם כל בנו ובבית הזה.

רויטל סויד: ראש הממשלה שלנו, בנימין נתניהו, נכשל בלתת לנו ביטחון כאן ואי לכך מה שנותר לנו, לחברי הכנסת שנמצאים פה, זה לא שני צדי המתרס, זה בכל הגוונים של הדעות שיש כאן, אידיאולוגיה בבית הזה.

רויטל סויד: לא יכול להיות, חברי הכנסת הערבים, שאתם תובילו מחאות שקטות שגורמות לכך שבסופו של דבר מגיעים לכך שיש מפגעים ומחבלים ומחבלות.

רויטל סויד: לא יכול להיות שיהיו ארגוני ימין, כמו לה פמיליה, כמו להב"ה, שיתסיסו באופן כל כך בוטה את רחובות העיר הזו.

רויטל סויד: מי שמשלם את המחיר זה הילדים שלנו, זה האזרחים שלנו, זה ירושלים, זה קרית גת, זה בכל מקום, זה בעפולה ובכל מקום.

רויטל סויד: ברגע שאין מדיניות של שלטון, של ראש ממשלה שמסוגל למגר טרור, אנחנו חברי הכנסת צריכים קודם כל להיות אחראים לכך שמאיתנו לא תצא בשורה של התססה.

רויטל סויד: וזה חל על כולנו.

רויטל סויד: ואני קוראת לך, השר ארדן, ארגונים גם בימין וגם בשמאל שבאים ועושים צעדות בירושלים, צעדות שמתסיסות, צעדות שגורמות אחר כך לזה שיש יידויי אבנים וגורמות לכך שיש אחר כך תגובות של בקבוקי תבערה, להוציא אותם מחוץ לחוק, גם ימין וגם שמאל קיצוני, לא ניתן לכם להפר בשום דרך וצורה שהיא את השקט.

דוד אמסלם: תודה רבה, חברת הכנסת רויטל סויד.

דוד אמסלם: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני.

תמר זנדברג: אני רוצה לשים איזה שהוא מצע או איזה שהוא רקע שלא נאמר כאן, לכל הסיטואציה שאנחנו רואים כרגע בירושלים, כפי שציינו השר והמפכ"ל בתחילת הדברים, כבר מאז קיץ 2014 ובשבוע-שבועיים האחרונים בכל הארץ, יש גם הקשר פוליטי.

תמר זנדברג: אנחנו נמצאים בסכסוך פוליטי שירושלים היא בלבו, גם במזרח ירושלים, הר הבית והמצב כולו.

תמר זנדברג: המצב הפוליטי הזה הוא חלק מסכסוך פוליטי שאין לו כרגע אופק ואין לו עתיד ונאמר כבר רבות, שזה אולי עומד יותר מכול במוקד כל התפרצות אלימה, יושב על מצב של הזנחה ואפליה בתשתיות ובשירותים שגם הוא פוליטי, שגם לו יש הקשר, רקע וסיבה פוליטית והמצב הזה הרבה יותר מדי פעמים והרבה יותר מדי מהר מידרדר לאלימות.

תמר זנדברג: את האלימות הזו צריך, ואני מצטרפת לקריאה המאוד נרגשת של חבריי הירושלמים, צריך לסיים וצריך להחזיר לרגיעה.

תמר זנדברג: זה לא יקרה באמצעות תגובה אלימה, זה יקרה רק באמצעות ריסון התגובה האלימה.

תמר זנדברג: כאשר בשבוע האחרון ראש הממשלה, אחרי הרבה מאוד פרובוקציות והידרדרות קשה, אסר עליית חברי כנסת ושרים להר הבית והקפיא או ביטל תכניות בנייה במזרח ירושלים על מנת להרגיע את השטח, המשמעות היא הודאה ברורה שהצעדים האלה מתסיסים, הם פרובוקטיביים והם גורמים לאלימות.

תמר זנדברג: אז זה קרה מעט מדי ומאוחר מדי, אבל טוב שזה קרה, רק איפה היינו?

תמר זנדברג: האם יש בכך אמירה ברורה והייתה אמירה כזאת, אגב שמענו אותה מכוחות הביטחון על כל גוניהם, שיושבים כאן מסביב לשולחן, שזה המצב, ורגע לפני ההידרדרות, רגע לפני ההתלקחות הסופית נעשה סוף סוף הצעד הזה.

תמר זנדברג: אז צריך להמשיך בכיוון הזה ובעוד צעדים מרגיעים כאלה שקורים בירושלים.

תמר זנדברג: להוציא סוף סוף את להב"ה מחוץ לחוק.

תמר זנדברג: אני לא מבינה, אדוני השר, למה אנחנו מחכים, מה לוקח כל כך הרבה זמן בזה.

תמר זנדברג: להימנע מענישה קולקטיבית, להימנע מצעדים שמגבירים את האלימות ויביאו לעוד ילדים או אזרחים ירויים ברחובות במקום פחות.

תמר זנדברג: ורק מילה אחרונה, נאמר כאן לגבי המצב בכלל הארץ.

תמר זנדברג: אנחנו שומעים בזמן האחרון ושמענו גם כאן

תמר זנדברג: מחברי הכנסת יותר מדי פעמים את המילים 'כדור בראש', 'לירות כדי להרוג'.

תמר זנדברג: חברות וחברים, זה לא לקחת את החוק לידיים, זה עונש מוות ללא משפט וללא שהוא קיים בישראל.

תמר זנדברג: אני רוצה שנבין את זה.

תמר זנדברג: הפסוק 'הקם להרגך השכם להורגו', כמו שכתב בצורה מאוד מאוד ברורה הפילוסוף ואיש האתיקה אסא כשר, זה רק כאשר יש לך שתי אפשרויות, או שאתה מת או שהשני מת.

בצלאל סמוטריץ': זה נכתב כמה אלפי שנים קודם.

תמר זנדברג: כאשר יש אפשרות שלישית אנחנו כמדינת חוק ומדינה דמוקרטית, חובה על כל אזרח, על כל שוטר וכל חייל - - -

נאוה בוקר: אני לא מאחלת לך לעמוד במצב כזה.

תמר זנדברג: גם אני מאחלת לך חיים ארוכים ואני מאחלת חיים ארוכים - - -

נאוה בוקר: אמרתי שאני לא מאחלת לך לעמוד במצב כזה ששוטר צריך להחליט באותו רגע אם לירות - - -

דוד אמסלם: סליחה, לא, אף אחד לא הפריע לך, למה את מפריעה לה?

תמר זנדברג: חברת הכנסת בוקר, במדינת ישראל עדיין אין עונש מוות, בטח ובטח לא ללא משפט.

נאוה בוקר: מה את אומרת?

נאוה בוקר: אם בן אדם עומד עם סכין אז באמת לא לירות בו.

דוד אמסלם: נאוה, מספיק.

דוד אמסלם: קיבלת את הזמן שלך, מספיק.

דוד אמסלם: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בבקשה.

טלב אבו עראר: מכובדי, אני הקשבתי קשב רב לקודמיי.

טלב אבו עראר: היום המצב שאנחנו נקלענו אליו היום, הזהרנו מלפני חודשים, חברי הכנסת הערבים, הזהרנו את נתניהו ואת ממשלת ישראל וחברי הכנסת מהימין, שמצב כזה יוביל למצב או לתוצאות שאנחנו לא רוצים ולא מקווים, ואז המשיך נתניהו.

טלב אבו עראר: כל העולם יודע שזה התחיל משינוי הסטטוס קוו במסגד אל אקצא, למרות שמכובדי השר וגם סגן המפכ"ל אמרו והם גם משדרים בתקשורת שאין שינוי.

טלב אבו עראר: אבל אף אחד לא יתווכח איתי שאני בא כל יום למסגד שם ורואה במו עיניי.

טלב אבו עראר: רק במשטר חשוך, רק במשטר דיקטטורי, עושים דברים כאלה, שעושים - - -

מיקי לוי: מה?

מיקי לוי: שיספר לי מה.

דוד אמסלם: הוא יספר מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: הוא יכול עכשיו לספר מה שהוא רוצה.

טלב אבו עראר: רק במשטר חשוך, רק במשטר דיקטטורי, מונעים ממוסלמים, מבעלי המקום, בעלי המסגד, להיכנס למסגד ולהתפלל.

טלב אבו עראר: הגבלת גילאים, אפילו שבאחד הימים הודיעו בתקשורת שרק מעל גיל 50 נכנסים, הייתי שם, גם אנשים בגיל 60 אפילו, לא נותנים להם להיכנס.

<קריאה: אבל צעקת.

טלב אבו עראר: אל תפריע לי.

טלב אבו עראר: תגן עליי, מכובדי היושב ראש.

דוד אמסלם: צודק, לא להפריע לו, אני מבקש.

טלב אבו עראר: זה המצב.

טלב אבו עראר: מצב כזה אי אפשר, אני לא חושב שיש טרור יותר מאשר למנוע ממוסלמים להיכנס למסגד שלהם.

טלב אבו עראר: המסגד שלהם היה שמור עד שבא נתניהו וממשלתו החדשה עם הבית היהודי, עם חברי הכנסת מהימין, שהפעילו לחצים ואז שינו את הסטטוס קוו.

דוד אמסלם: טלב, יש לך 30 שניות לסיים.

טלב אבו עראר: שלוש דקות נגמרו?

דוד אמסלם: מה לעשות.

דוד אמסלם: הכיף נגמר מהר.

טלב אבו עראר: השעון שלך לא מדויק בכלל.

דוד אמסלם: זה זה, השעון ממול.

טלב אבו עראר: ולכן אני רוצה לדעת שהמשטרה - - - כל קודמיי דיברו על כך שהמשטרה היא משטרת חוק ופועלת, יהודים וערבים, לא אכפת להם מי, אבל ראינו מקרים שנהרגו ערבים רק שהם חשודים לכאורה שהם - - -

דוד אמסלם: תודה.

טלב אבו עראר: אני אסיים את זה בשאלה לכבוד השר, רק לגבי - - -

דוד אמסלם: אבל אין תשובה.

טלב אבו עראר: יש לנו הפגנה ביום שלישי, מחר, בסכנין, יש שמועה שהשר לבטחון הפנים - - -

מיקי לוי: תגיד לי בבקשה, יש רישיון, טלב?

טלב אבו עראר: מה, נהיית עכשיו שר?

דוד אמסלם: טלב, אתה גמרת את הזמן שלך, אז אני מכבד אותך, תשאל את השאלה בשנייה ולא תקבל תשובה.

טלב אבו עראר: אני שמעתי שהוא הולך למנוע את האוטובוסים שיגיעו להפגנה, האם זה נכון או לא?

דוד אמסלם: דבר איתו אחרי הישיבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה, כבוד היושב ראש.

חיים ילין: כבוד, קודם כל, שלא יגידו שאנחנו מקבלים לפניהם.

דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: באמת כואב הלב ונקרע הלב על המראות שאנחנו רואים בארץ ואני חושב שחובתו המוסרית של כל פוליטיקאי לעשות הכול כדי שלא תהיה שפיכות דמים, כדי שלא ייפגעו חפים מפשע.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שעניין המשטרה פה הוא עניין שולי.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה באה, זה כמו השחקן והמפיק, יש מפיק שאומר לשחקן מה לעשות, בערך.

ג'מאל זחאלקה: השחקן יכול להיות קריאטיבי, אבל בכל זאת פרנסיס דה קופולה יותר חשוב מכל השחקנים שלו, אפילו משון קונרי.

חיים ילין: במאי.

ג'מאל זחאלקה: במאי.

ג'מאל זחאלקה: אפילו משון קונרי.

ג'מאל זחאלקה: האחריות רובצת לפתחו של בנימין נתניהו.

ג'מאל זחאלקה: הוא קיבל את ההחלטות והוא יכול לשנות את המצב.

ג'מאל זחאלקה: הוא הדליק את האש והוא יכול לקחת דלי מים - - -

נאוה בוקר: גם אתה הדלקת את האש.

ג'מאל זחאלקה: הוא יכול לקחת דלי מים ולשפוך על זה, או יכול לקחת דלי שמן ולשפוך על זה.

ג'מאל זחאלקה: עד עכשיו הוא שופך שמן.

ג'מאל זחאלקה: הוא משנה את החוקים ליותר כוחנות, הוא חושב שיהיה פתרון כוחני.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם, אין פתרון כוחני, אפילו אין פתרון ביטחוני, יש רק פתרון פוליטי.

ג'מאל זחאלקה: בסופו של דבר הפתרון הפוליטי יהיה רק בסיום הכיבוש.

ג'מאל זחאלקה: מה שיקרה באל אקצא וזה וזה, סיום הכיבוש באל אקצא הוא שיפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: עד אז ישנם דיבורים עם ממלכת ירדן.

ג'מאל זחאלקה: אני פגשתי את המלך ופגשתי את הנשיא ארדואן ופגשתי את הנשיא עבאס, יש זעם רב בכל האזור על מה שעושה ישראל במסגד אל אקצא.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להגיד לכם - - -

מיקי לוי: תגיד לנו - - - אני רוצה שהוא יגיד לי - - -

ג'מאל זחאלקה: בוועדה הזאת אני אמרתי - - -

גלעד ארדן: תגיד לי, זה שמתו בסעודיה מעל 1,000 איש לא מעורר זעם?

גלעד ארדן: כשמתו בטורקיה מעל 100 איש לא מעורר זעם?

גלעד ארדן: רק פה מעורר זעם.

גלעד ארדן: זה זעם צבוע.

מיקי לוי: - - - משקרים במצח נחושה.

דוד אמסלם: זחאלקה, אני מוסיף לך עוד 30 שניות.

גלעד ארדן: קופולה יכול ללמוד מכם את השיעורים במשחק.

ג'מאל זחאלקה: אני אמרתי לכם, הייתי פה בוועדת הפנים - - -

דוד ביטן: - - - זה מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: מספיק.

גלעד ארדן: צודק דוד.

טלב אבו עראר: צודק דוד, בטוח.

ג'מאל זחאלקה: אני אמרתי פה בוועדה עשרות פעמים, בוועדת הפנים, אסור לשחק במסגד אל אקצא, זה לשחק באש, זה לעשות תבערה.

ג'מאל זחאלקה: אל תתקרבו לעניין הזה, אל תעלו את העניין הזה של התרת תפילה של יהודים במסגד אל אקצא, לעשות בית כנסת שם.

ג'מאל זחאלקה: כל הדברים האלה, אני חושב שעוררו זעם רב.

<קריאה: אבל על מה אתה מדבר?

ג'מאל זחאלקה: המסגד לא נסגר מאז הצלבנים, מאות שנים, רק בשבועות האחרונים הוא נסגר לשעות רבות בפני המוסלמים.

ג'מאל זחאלקה: זה בלתי נסבל.

ינון מגל: אתה בכלל אתיאיסט, לא?

ג'מאל זחאלקה: אתה קוטע אותי, אז אני רוצה לתת הצהרה קצרה ומסר למשטרה ולכולם.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו הציבור הערבי בארץ, הנהגת הציבור הערבי בארץ, מנהלים, אתם לא מאמינים, לא חשוב לי, אני רק רוצה להגיד, שיירשמו הדברים בפרוטוקול, אנחנו מנהלים מאבק ציבורי לגיטימי חוקי לא אלים.

ג'מאל זחאלקה: במקום לכבד זאת אתם מתריעים נגדנו.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה רוצה להוציא את התנועה האיסלמית מחוץ לחוק, בטיפשות, זה המעשה הכי טיפשי שהוא יכול לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אני מזהיר אתכם, זה מעשה טיפשי.

ג'מאל זחאלקה: שיירשם בפרוטוקול שג'מאל זחאלקה אמר לכם שזה מעשה מרושע וטיפשי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: הוא רוצה להעמיד לדין את חברת הכנסת חנין זועבי, זה לא מקובל.

דוד אמסלם: חבר הכנסת זחאלקה - - -

דוד ביטן: כל הזמן - - - אם נעשה ככה יהיה - - - אם נעשה ככה יהיה ככה.

דוד ביטן: מספיק כבר.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ביטן, מספיק.

דוד אמסלם: יש לך את זכות הדיבור.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה להעביר מסר, שיעבור גם לאזרחים הערבים כולם, אני מעביר מסר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מחנכים בעברית, ערבית ואנגלית, בישיבות הנסתרות, בישיבות הפנימיות, בכל מקום, אנחנו אומרים רק מאבק ציבורי לא אלים, רק זה, זו דרכנו במאבק.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נגד - - -

נאוה בוקר: תגנה את הפיגועים.

מיקי לוי: איך מה ש - - -

ג'מאל זחאלקה: אני מציע לך - - - אני חושב שאני אומר - - - היות שיש כאן סטריאוטיפים, צר לי לשבור לכם את הסטריאוטיפ.

דוד ביטן: מה סטריאוטיפ?

דוד ביטן: כל היום הורגים - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת ביטן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד ביטן: איך הוא יכול להגיד את הדברים האלה?

דוד אמסלם: אני אקרא אותך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת זחאלקה, משפט אחרון.

ג'מאל זחאלקה: אני סיימתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: לא רוצים להקשיב, סיימתי, מה לעשות?

דוד ביטן: לא רוצים להקשיב?

דוד ביטן: אתה מדבר על דברים שלא קורים במציאות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מעולם לא קראנו לאלימות, אתם קראתם לאלימות ומשתמשים באלימות.

ג'מאל זחאלקה: כמה פעמים הרגתם, כמה פעמים הרגתם, כמה אנשים פה הרגו ערבים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מעולם לא קראנו לאלימות, אנחנו נגד אלימות, אתם מתחילים, אתם לא נורמלים, אנחנו רוצים שלום, אנחנו רוצים צדק, אנחנו לא רוצים שפיכות דמים, אתם - - - צאו אנשי הדמים.

ג'מאל זחאלקה: צאו אנשי הדמים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

גלעד ארדן: אם אפשר לעדכן גם את טיבי וזועבי, שיבואו גם, כדי שיוכלו להיכנס לפריים.

גלעד ארדן: זה לא הוגן, הם לא ידעו ש - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: קודם כל אני רוצה לחזק את משטרת ישראל ואת כוחות הביטחון.

חיים ילין: ככה זה, הגלגל מסתובב לו, רק לפני כמה חודשים הייתם בכותרות לא במעשים שכולנו היינו רוצים שתהיו והיום אתם הגיבורים של מדינת ישראל.

חיים ילין: זה חלק מהיותנו בני אדם עם אמוציות.

חיים ילין: הייתי היום בסיור ופגשתי מפקדים, מפקדי משטרה, אני חושב שאתם כאנשי שטח יודעים יותר טוב מכל חברי הכנסת ומהפוליטיקאים מה צריך לעשות ואתם מגובים על ידי היועץ המשפטי, אתם מגובים על ידי הרבה מאוד גורמים, אני לא בטוח שאתם מגובים על ידי מדיניות מאוד נחושה של ממשלת ישראל, כי אתם כלי בסוף.

חיים ילין: אתם מבצעים מדיניות שמישהו קבע אותה.

חיים ילין: אני לא מדבר על השר, אני מדבר על משהו שהוא הרבה יותר גדול.

חיים ילין: ואומר לי אחד המפקדים את מה שאני כבר ידעתי מעוטף עזה, 'תשמע, יש לנו כאן קרוב ל-600 שוטרים', אבל ככל שיש יותר שוטרים תחושת הביטחון יורדת.

חיים ילין: אמנם אתה רואה בכל פינה שוטר, מצד שני אתה רוצה להחזיר את השגרה, אתה לא יכול להחזיר שגרה כשיש לך 600 שוטרים.

חיים ילין: זה בדיוק התלם שאנחנו פועלים בו כל הזמן.

חיים ילין: אני זוכר בדיוק את האנשים שדיברו איתי בתוך היישובים כשגדודים של צה"ל נכנסו פנימה ואמרו 'אנחנו מפחדים כשיש הרבה צבא', כי משהו כנראה קורה פה.

חיים ילין: אם באמת משהו קורה וכולנו יודעים שמשהו קורה, צריך לקרוא, וזו אחת הבעיות וזה כבוד השר יאמר לך, לא קוראים לזה אינתיפאדה, לא קוראים לזה מלחמה, לא קוראים לזה כלום.

חיים ילין: כשמפקדים ואנשי שטח צריכים לפעול הם צריכים לדעת מה המצב הביטחוני שהם פועלים בו, זה א'-ב'.

חיים ילין: כשיש מלחמה, יודעים לפעול מול מלחמה.

חיים ילין: אנחנו חייבים את המלחמה הזאת מול הטרור, להפוך אותה למלחמת טרור, ותסלחו לי, כל מי שנמצא פה, מהימין הקיצוני ומהשמאל הקיצוני, אסור לנו להפוך את המלחמה הזאת למלחמת דת.

חיים ילין: אם המלחמה הזאת תהפוך למלחמת דת כולנו מפסידים.

דוד אמסלם: תודה, חיים.

חיים ילין: לא סיימתי.

דוד אמסלם: אז תסיים.

ינון מגל: אז מה זה עד עכשיו?

דוד ביטן: הם ייצרו מלחמת דת, לא אנחנו.

דוד ביטן: אנחנו יצרנו מלחמת דת?

דוד ביטן: הם יצרו מהסיפור של הר הבית מלחמת דת.

דוד ביטן: אנחנו בינתיים רק - - -

דוד אמסלם: דוד ביטן, אתה נמצא בקריאה לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: אל תאסוף עוד.

חיים ילין: אסור לנשום, ישר מתנפלים עליך.

דוד אמסלם: לא, יש לך משפט אחרון.

חיים ילין: המלחמה צריכה להיות מלחמת טרור ולא מלחמת דת.

חיים ילין: כשיש לך כמו בעוטף את הפצמ"ר הראשון בשנת 2000, תסלחו לי עכשיו - - -

אחמד טיבי: עדיף בלי מלחמה.

חיים ילין: הביטחון הכי טוב זה בלי מלחמות, אבל זאת המציאות שלנו.

חיים ילין: בשנת 2000 התפוצץ הפצמ"ר הראשון, במקום שיורידו את הבניין אנחנו נמצאים בשלוש מלחמות וההסלמה לא נגמרת.

חיים ילין: במקום שתהיה יד נחושה מול הטרור בשביל למנוע את המשך ההסלמה, אז אנחנו לא פועלים ולזה אני קורא לא פעולת משטרה אלא גיבוי של ממשלת ישראל למדיניות ברורה איך נלחמים מול הטרור.

דוד אמסלם: חיים, תודה.

חיים ילין: הם לא יודעים, תסלח לי.

חיים ילין: ממש לא יודעים, זה לא שייך לשמאל וימין.

דוד ביטן: מי יודע?

דוד ביטן: הרצוג יודע?

דוד אמסלם: רבותיי, גם אתה, דוד, כולם.

דוד אמסלם: רבותיי, תהיו הוגנים.

דוד אמסלם: אני מבקש, אני מקפיד על הזמן, יש זמן.

דוד אמסלם: חיים ילין, שלוש דקות זה חמש דקות.

חיים ילין: לא הפרעתי לאף אחד.

דוד אמסלם: אז מה?

דוד אמסלם: זה שאתה לא מפריע זה מצוין, זה הטבעי, אבל זה לא אומר שכשאתה לא מפריע אתה מקבל עוד שתי דקות.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: ראשית באמת לקצר, אבל אי אפשר בלי תודה גדולה לאנשי משטרת ישראל ולממלא מקום המפכ"ל ולמפקד מחוז ירושלים ולכולם, לילות כימים.

מרדכי יוגב: אני עושה את זה קצר.

מרדכי יוגב: שנית, ברור לכולנו שיש פה, מעבר לאלימות, לפניה גם ממד דתי ואולי הזנחה ואחריה גם מיצוי משפטי.

מרדכי יוגב: אנחנו עוסקים כרגע באלימות, כמו שאתה ביקשת למקד, אני מבקש למקד בשלושה דברים.

מרדכי יוגב: לא אוכל למצות את כל דבריי, אסתפק במה שתיתן לי.

מרדכי יוגב: אחת, זה ההסתה.

מרדכי יוגב: חייבים לטפל בשורש שלה והשורש שלה הוא גם בהסתת אימאמים במסגדים ואלה שיורדים מהרמקול כאשר הם עוררו לקריאה להרג או נגד מדינת ישראל, הם צריכים להיות מטופלים.

מרדכי יוגב: כך בתקשורת של תחנות שידור שמסיתות גם מתוך ירושלים, של הרשות הפלסטינית, מהר הזיתים ומקומות אחרים, וכך בכל הסתה, צריך לסגור אותה ולעצור את מנהליה.

מרדכי יוגב: זה ההסתה.

מרדכי יוגב: אתם יודעים, דיברתם, הממשלה דיברה, לכן אעצור את עצמי, הנושא של החינוך בירושלים חייב להיות מטופל.

מרדכי יוגב: זה לא עניין פה, זה עניין של ועדת חינוך, עניין של אחרים, אבל אמרתי מחוללי הסתה.

מרדכי יוגב: גם בפייסבוק, מחוללי ההסתה הם אלה שחייבים להיות מטופלים, שם השורש, בכל הממדים.

מרדכי יוגב: הדבר השני, ארגון הכוח והפעלתו.

מרדכי יוגב: משטרת ישראל, המשטרה בכלל ומשטרת ירושלים סובלת ממחסור גדול בכוח אדם, בין אם מלפני כמה שנים, בין אם כיום.

מרדכי יוגב: התגבור הזה חייב להיות קבוע, אמרתי גם לשר, תוספת הכסף לאלה שהם בקו ראשון, ביהודה ושומרון שוטרים שהם בקו שני מקבלים יותר.

מרדכי יוגב: התוספת איננה מספקת, צריך לתמוך בכך שהיא תהיה גדולה יותר, שהגיבוי יהיה גדול יותר, הגיבוי המשפטי והגיבוי הכלכלי.

מרדכי יוגב: אבל תגבור איננו פתרון קבוע.

מרדכי יוגב: עם יחידות קבועות בירושלים, גדולות הרבה יותר, מיומנות הרבה יותר, לבנות אותן ועד אז אולי גם בפינות שונות תגבור צבאי, כגון במחנה פליטים שועפט, לחסוך מהמשטרה את הטיפול.

מרדכי יוגב: לא בגלל שהיא לא טובה, היא מצוינת.

מרדכי יוגב: הדבר האחרון, צריך הרתעה.

מרדכי יוגב: הרתעה לרוצח, להרוג, להרוס, לגרש ולמנוע את הרצח הבא וגם לקחת קצבאות, והרתעה לטרור הרחוב.

מרדכי יוגב: טרור הרחוב לא טופל.

מרדכי יוגב: קללות, יריקות, יום יום, מה שאני שמעתי מנוער שגר במקום הזה זה השפלות קבועות.

מרדכי יוגב: אי האכיפה הזאת לאורך השנים האחרונות, הדשא צמח.

מרדכי יוגב: את זה צריך להרוג כשהוא קטן.

מרדכי יוגב: ועוד פעם חיזוק למשטרת ישראל ולשוטרים.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: חבר הכנסת זוהיר בהלול, בבקשה, ואחריו ינון מגל.

זוהיר בהלול: אדוני היושב ראש, מעריפים מחמאות ותשבחות על המשטרה באופן כללי ובכנות אני אומר לך, זה גם אינטרס שלי שהמשטרה תהיה טובה, כי אז היא גם מגנה עליי ועל האחרים.

זוהיר בהלול: אין לי שום בעיה עם העניין הזה.

זוהיר בהלול: המשטרה גם, באמצעותו של השר ארדן, מינתה מפכ"ל חדש שכולם גומרים עליו הלל, ובנוסף לכך מי שמנהל את המשטרה כיום הוא איש מנוסה, ממלא מקום המפכ"ל.

זוהיר בהלול: אז אם למשטרה אין כל רבב והיא מיומנה ומוכנה לכל תרחיש במדינתנו הלוהטת והיוקדת, שמדממת ושוכלת וקוברת את מיטב בניה, אם המשטרה היא כל כך טובה מדוע מראש הממשלה וגם מהשר בוגי יעלון יצאה הבקשה לאזרחי מדינת ישראל להצטייד בנשק חם לכל מי שבחזקתו רישיון כדי להתגונן?

זוהיר בהלול: אם הממשלה הכול כך אוטופית שיש לנו במדינת ישראל טרחו לרענן את הוראות הפתיחה באש, האם אתם הכנתם את אזרחי מדינת ישראל מה הן הוראות הפתיחה באש ומה הוא איום אקוטי כאשר כן אפשר להשתמש בנשק שבחזקתם של האנשים או לאו?

זוהיר בהלול: נדמה לי שבמו ידיכם, אנשי המשטרה וגם ראש הממשלה וגם שר הביטחון במדינת ישראל, כולם במו ידיהם רוצים להפוך את מדינת ישראל לבלפסטיזציה ולבלקניזציה.

זוהיר בהלול: אתם רוצים להפוך את חיינו לגיהינום מכיוון שאינכם סומכים, רחמנא ליצלן, על משטרת ישראל - - -

דוד ביטן: האלימות נמצאת בכל מקום, אבל השוטרים לא נמצאים בכל מקום.

זוהיר בהלול: שתיישם את עבודתה הלכה למעשה.

זוהיר בהלול: אני רוצה לראות את המשטרה כגורם האכיפתי האחד ויחידי במדינת ישראל.

זוהיר בהלול: אינני רוצה לחיות במדינה, ואני אומר לך, דודי אמסלם, שהאזרחים שולפים אקדחים ויורים ללא אבחנה, מכיוון שהמדינה חיה בפוביות ובחרדה ואז כל דכפין יכול לירות על האחר.

בצלאל סמוטריץ': - - -

זוהיר בהלול: אל תפריע.

זוהיר בהלול: תעזוב, אתה קיקיוני עם ההערות שלך.

זוהיר בהלול: באמת, תן לדברי חכמים לומר את דברם.

זוהיר בהלול: באמת.

זוהיר בהלול: תפסיק כבר עם כל הציניות המגוחכת הזאת - - -

בצלאל סמוטריץ': אם אתה מדבר על פוביה - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: בצלאל, מספיק להפריע.

זוהיר בהלול: אני מתחלחל, באמת.

זוהיר בהלול: דודי, תנקה את האורוות.

דוד אמסלם: לא, עזוב, כל אחד זכותו להגיד מה שהוא רוצה.

זוהיר בהלול: אבל הוא לא יכול לדבר בציניות.

זוהיר בהלול: אני לא מדבר איתו בציניות.

דוד אמסלם: אבל בוא תתקדם.

זוהיר בהלול: דבר אחרון, מילים יכולות להרוג.

זוהיר בהלול: אתם במשטרת ישראל ממשיגים את האירועים בצורה דרמטית, אתם בעצם זורעים פאניקה בציבור כיוון שכל מעשה של ניסיון דקירה, שהוא כמובן מטורף ומגונה עד אין סוף, אי אפשר לכנות אותו פיגוע.

זוהיר בהלול: אתם יודעים מה זה בזיכרון הקולקטיבי של מדינת ישראל פיגוע?

זוהיר בהלול: פיגוע זה אוטובוס עם עשרות אנשים מרוטשים, עם גופות מושלכות - - -

גלעד ארדן: אתה מתכוון לסטנדרט גבוה.

גלעד ארדן: זה פיגוע דרדלה, נקרא לזה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, אל תיכנס לפוביה.

זוהיר בהלול: אדוני השר ארדן, מה שאני מנסה לומר לך - - -

גלעד ארדן: זה לא מתאים לך להגיד.

זוהיר בהלול: אדוני השר, מה שאני מנסה לומר, רק להמשיג את זה בצורה מעודנת יותר, אם אפשר לומר מעודנת על מעשים שכאלה, אבל שלא לזרוע פאניקה.

<קריאה: דקירות זה לא פיגוע?

<קריאה: זה לא נחשב פיגוע?

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ינון מגל, בבקשה.

ינון מגל: כבוד היושב ראש, וכבוד השר, המפכ"ל, אני מצטרף לחזק את ידיכם, אני לא חושב שיש ביטוי שיותר מתאים מהקוזק הנגזל למה שקורה כאן.

ינון מגל: לקחו את הר הבית, לקחו את ארץ ישראל, הגלו אותנו, אלפיים שנה לא היינו פה, אנחנו חוזרים, עכשיו הם אומרים לנו 'אתם לא יכולים להתפלל בהר הבית'.

באסל גטאס: מי עשה את זה?

ינון מגל: אתה נוצרי בכלל, לא?

ינון מגל: איך אתה קשור לזה?

באסל גטאס: אני פלסטיני - - -

דוד אמסלם: לא, לא, חבר הכנסת באסל, אתה לא היית פה.

באסל גטאס: הוא אומר לי שאני נוצרי, מה הקשר שאני נוצרי?

באסל גטאס: תראה את המנטליות - - -

ינון מגל: אתה בדיחה היסטורית.

באסל גטאס: אתה בדיחה - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל, אני לא רוצה להוציא אותך מהדיון.

דוד אמסלם: בזמן שלך, אתה רשום לי פה - - -

באסל גטאס: אתה צריך להגן עליי מהבחינה החוקית, מוסרית ואנושית.

באסל גטאס: כשמישהו אומר 'אתה נוצרי בכלל' - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל, אני מבקש ממך - - -

באסל גטאס: יום עסל יום באסל.

דוד אמסלם: באסל, אני מבקש ממך לא להפריע, אתה תקבל את זכות הדיבור שלך ותגיד מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: ינון מגל, בבקשה.

ינון מגל: ואנחנו שומעים מממלא מקום המפכ"ל שהם מנצלים את המסגד לאלימות, לאבנים, מטענים וכדומה.

ינון מגל: למה לא נכנסים למסגד?

ינון מגל: אני לא מבין את זה.

ינון מגל: הם לא מכבדים את המסגד ואנחנו צדיקי הדור לא נכנסים למסגד?

ינון מגל: מה הם מדברים כל היום, המסגד המסגד?

ינון מגל: תראו בסוריה, כל היום מחריבים שם מסגדים, מישהו מהם פוצה פה?

ינון מגל: תראו בעירק, מטענים בתוך מסגדים, מפוצצים הכול, מה שאתם רוצים, הורסים אחד לשני, אני לא מדבר על בכלל מה שעושים שם, מישהו מהם פותח פה?

ינון מגל: לא מוסלמים ולא נוצרים, הכול שקר, כרגיל.

ינון מגל: אף אחד לא רוצה לגעת במסגד אל אקצא, אני רוצה לחדש לכם, המסגד הזה בכלל נמצא מחוץ לתחום של בית המקדש.

ינון מגל: הוא לא מעניין אותנו בכלל, כי ביתי בית תפילה ייקרא לכל העמים, שיתפללו לאללה במסגד שלהם, זה לא מפריע לנו.

ינון מגל: מישהו מהיהודים עושה פרובוקציה כשהוא עולה להר הבית?

ינון מגל: מישהו מהיהודים עושה פרובוקציה?

ינון מגל: הם נוקטים באלימות, הם לא מוכנים לחיות עם היהודים בארץ, הם לא מוכנים שיהודים יעלו להר הבית, הם לא מוכנים שיהודים יתפללו בהר הבית, הם לא מוכנים, הם נוקטים באלימות.

ינון מגל: בואו נגיד את האמת, רק אלימות, דם ואלימות.

ינון מגל: הם רוצים להביא את מה שקורה עם האומה הערבית בכל המזרח התיכון, להביא את זה גם לפה.

ינון מגל: אגב, אני חושב שלהוציא את התנועה האסלמית מחוץ לחוק זה לא נכון, הם יהפכו כולם לדאעש, ערביי ישראל יהפכו לדאעש.

ינון מגל: זה מה שיקרה.

ינון מגל: לכן אני אומר, אנחנו לא רוצים לפגוע באל אקצא, אבל אנחנו רוצים להתפלל.

ינון מגל: אני לא רוצה להקים בית כנסת ולשנות את הסטטוס קוו, אבל לא יכול להיות שיהודי ממלמל 'שמע ישראל' על הר הבית ויעצרו אותו, וזה לא יעזור, כמו ששינו פה את הסטטוס קוו בנושא ההומואים והלסביות, בצדק, ומותר להם לעשות מצעד בירושלים, בצדק, ומגנים עליהם מפני רוצחים מתועבים כמו ישי שליסל, אנחנו ניאבק על זה שיהודי יכול להתפלל בהר הבית ולמלמל 'שמע ישראל', בצדק.

דוד אמסלם: תודה רבה, ינון מגל.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, אדוני היושב ראש, אני מוכרח לומר שאם כבר חס וחלילה אנחנו חווים אירועים כאלה, אז מבחינתי הכי טוב שזה קורה במשמרת של השר ארדן.

בצלאל סמוטריץ': אם יש מישהו שאני סומך עליו בגזרה שיוכל לטפל בזה זה הוא.

בצלאל סמוטריץ': אבל, וזה אבל גדול, אני לא מצליח להבין, אדוני ממלא מקום המפכ"ל, איך אדם שמסוגל היום, אחרי שבועיים של גל טרור ערבי רצחני, שהמוטיבציות שלו הן להשמיד אותנו, מסוגל להשוות, עוד היום, בין הקיצוניים משני הצדדים, יכול להכריע את הטרור.

בצלאל סמוטריץ': מחילה, זה בעיניי אובדן עשתונות ערכי.

בצלאל סמוטריץ': יש הבדל אדיר בין אנשים שהולכים לאיבוד ועושים שטויות ונוהגים באלימות ורשויות אכיפת החוק חייבות לטפל בהם, זה הבדל שמים בארץ, בין אויב אכזר שהמוטיבציות שלו, שהשורש שמניע אותו זה לחסל אותנו כאן בארץ ישראל.

בצלאל סמוטריץ': זה הבדל אדיר.

גלעד ארדן: הוא לא השווה, בצלאל, והוא אמר שהוא לא נכנס לפרופורציות.

גלעד ארדן: הקשבתי היטב למה שהוא אמר ולידיעתך, המעצרים שבוצעו ביהודה ושומרון היו נגד אנשים שגם חלק נכבד מהם לא מכירים במדינת ישראל כמדינה והם אויבי המדינה, חלק, בחזון שלהם.

גלעד ארדן: גם אני כמובן לא עושה השוואה בין הפרופורציות ובין הכמויות.

בצלאל סמוטריץ': לא רק בין הפרופורציות.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, אדוני השר, אני שמח על ההבהרה, אני אמרתי את הדברים כדי לקבל את ההבהרה ואני שמח שהצלחתי.

דוד אמסלם: בצלאל, כשאתה שואל שאלה ויש תשובה זה על חשבונך.

בצלאל סמוטריץ': לא, תוסיף לי את הזמן.

דוד אמסלם: אז דבר, יש לך עוד דקה וחצי.

בצלאל סמוטריץ': אין מה להשוות, קודם כל במהות, עוד לפני הפרופורציות.

בצלאל סמוטריץ': אין מה להשוות במהות בין, עוד פעם, אנשים שהם עבריינים אולי וצריך לטפל בהם, לבין טרור ערבי אכזר שהמוטיבציה שלו היא לחסל אותנו.

בצלאל סמוטריץ': זה הבדל אדיר של שמים וארץ והיו כאן השוואות, הקיצוניים משני הצדדים וקוראים לשניהם להרגיע.

בצלאל סמוטריץ': אין פה שני צדדים שצריך להרגיע את שניהם, זאת נקודה ראשונה.

דוד ביטן: זאת לא הבעיה עכשיו.

דוד ביטן: הבעיה היא מה שעושים הערבים והמוסלמים, לא מה שעושים - - -

גלעד ארדן: גם יהודי ששורף משפחה לוקח בחשבון שזה עלול להביא לסוף המדינה היהודית דרך פגיעה בלגיטימציה שלה, ולכן הוא אויב המדינה לא פחות מערבי שנוקט באלימות.

בצלאל סמוטריץ': השר ארדן, אין ויכוח, בשונה מחברי הכנסת הערבים, אצלנו הגינוי הוא מקיר לקיר.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: בצלאל, תראה.

דוד אמסלם: אנחנו פה לא באיזה שהוא דיאלוג, בגלל שאחרת לא נצא.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה לשאול שאלה, תקבל אותה על חשבון זמנך, אין לי בעיה.

בצלאל סמוטריץ': לא שאלתי, אני אמרתי.

דוד אמסלם: אז דבר עוד דקה ובזה אנחנו מסיימים.

בצלאל סמוטריץ': אני מתקדם.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, באמת כדי שגם תהיה תועלת, לדבר על נקודה אחת מעשית.

בצלאל סמוטריץ': פורסם הבוקר באתר האינטרנט של ערוץ 7 על תושבת העיר העתיקה, שרישיון האקדח שלה נשלל ממנה ממש בימים האחרונים, רק בגלל שהיא עלתה והתפללה בהר הבית.

בצלאל סמוטריץ': יש יד קלה מאוד מאוד על ההדק במשטרת ישראל בשלילת רישיונות נשק.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לקרוא לאזרחים, בצדק אגב, להסתובב, גם אני חזרתי להסתובב עם אקדח בימים האחרונים, וזה כמובן טבעי ונורמלי, ואחר כך לשלול אקדח על כל - - - צריך פה יותר שיקול דעת ויותר אחריות.

דוד אמסלם: תודה רבה, בצלאל.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להפנות שאלה לממלא מקום המפכ"ל ניצב סאו, כמה פעמים לאחרונה פרצה משטרת ירושלים לתוך המסגד הדרומי, אלמוסאללה אלכיבלי בשבועות האחרונים.

אחמד טיבי: עובדתית.

אחמד טיבי: האם היא פרצה?

אחמד טיבי: למשל ינון שאל למה אתם לא פורצים לתוך המסגד.

אחמד טיבי: כמה פעמים פרצתם ומי נתן את ההוראה בפעם הראשונה בשבועות האחרונים לפרוץ לתוך המסגד הדרומי?

דוד אמסלם: הוא יענה בסוף.

דוד אמסלם: הוא ירשום את השאלות ויענה.

אחמד טיבי: אם הוא יכול עכשיו, ארבע, שלוש.

דוד אמסלם: לא עכשיו.

אחמד טיבי: אני ספרתי ארבע.

מיקי לוי: לאן, לאל אקצא, אחמד טיבי?

אחמד טיבי: המסגד הדרומי.

דוד אמסלם: אנחנו ניתן לו את זכות הדיבור בסוף לענות על כל השאלות שנשאלו פה.

אחמד טיבי: אפילו לא פעם אחת?

גלעד ארדן: אפשר שישאלו את חבר הכנסת טיבי מה רף האלימות של - - -

דוד אמסלם: לא, אני לא שואל.

מיקי לוי: על פי מפקד מחוז ירושלים, שנמצא שם כל - - -

גלעד ארדן: - - - פריצה למסגד כדי לנטרל את האלימות, או שאין רף כזה?

גלעד ארדן: אפשר שירצחו משם, שיירו משם טילים.

גלעד ארדן: שום דבר לא מצדיק.

גלעד ארדן: לא, כי הוא חבר כנסת בישראל, שיסביר עד איזה רף אלימות הוא מגבה, רצח, רצח המוני, ירי טילים, מה הוא מגבה?

דוד אמסלם: כבוד השר, אנחנו אחרי זה נזמין את אחמד טיבי לכוס קפה, אתה, אני והוא ונדבר.

גלעד ארדן: בסעודיה נהרגו מעל 1,000 שם במקום קדוש, לא שמעתי אותו בכלל מתעניין בעניין הזה, אומר מילה אפילו.

גלעד ארדן: פה לא נהרג אחד.

גלעד ארדן: די, יש גבול לצביעות שלו, עם כל הכבוד.

דוד אמסלם: אחמד, בבקשה.

אחמד טיבי: אגב, יכול להיות שאני היחידי שיודע למה השר מתרגש.

אחמד טיבי: כי הבוקר הוא אמר שמה שאני טוען, שהיו פריצות לתוך המסגד הדרומי הוא שקר.

אחמד טיבי: אז אני חוזר על מה שאמרתי, נמצא כאן מפקד מחוז ירושלים, לפחות בתקופה האחרונה ארבע פעמים.

אחמד טיבי: יכולת להגיד, אדוני, שיש סיבה לפריצה, שיש שם אנשים שהתבצרו, אבל אתה עובדתית אמרת דבר שקר ואתה שר, אתה היית צריך לומר רק את האמת ולא להתפרץ לעברי.

אחמד טיבי: קל מאוד, אגב, אני מבין את ההתרגשות לך ואת ההתפרצות כאן, קל מאוד להטיח בח"כ ערבי, קל מאוד, זה בון טון עכשיו בציבור.

אחמד טיבי: יש מצב קשה, יש התלהמות.

אחמד טיבי: אני מצפה ממך לשמור על איפוק, מידה רבה של איפוק, יותר מאשר אחרים, יותר מאשר סמוטריץ' למשל, או יותר מאשר אדם דמוקרטי כמו יוגב.

אחמד טיבי: לא קל, אבל אפשר, זו הציפייה שלי ממך.

אחמד טיבי: ואל תשווה, לא עם עירק, לא עם סעודיה, לא עם סוריה, כי אף אחת מהמדינות האלה לא מטיפה מוסר לעולם שהיא מדינה דמוקרטית.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אחמד טיבי: לא, הייתה התפרצות, עניתי.

דוד אמסלם: קח עוד דקה.

דוד אמסלם: ההתפרצות זה גם על חשבון הזמן.

אחמד טיבי: לגבי הצורה שבה משטרת ישראל מטפלת במקרים דומים של אזרחים על רקע לאומי.

אחמד טיבי: למשל דוקר בדימונה שהוא יהודי, במסע דקירות, פצע ופגע בארבעה אנשים, שניים מהם פצועים קשה, לא ירו לעברו, הוא נוטרל.

אחמד טיבי: יהודים מנוטרלים בשקט ובערבים יורים, חלק נהרגים, כמו פאדי עלון, וחלק נפגעים כמו איסרא עבד.

אחמד טיבי: אפשר היה עם 10 אנשים חמושים, שוטרים וקצינים מסביב לאיסרא עבד לנטרל אותה בלי לירות.

אחמד טיבי: ישי שליסל, כבר אמרנו?

אחמד טיבי: אז אני מדבר על השוויון ועל הצורה שבה מטפלים במקרים, והמקרה של דימונה קשה יותר מאשר המקרה של עפולה.

אחמד טיבי: ושאלה אחרונה, שאלה בלבד.

אחמד טיבי: האם למען השוויון הקדוש והאיזון, כדי למנוע התלהמות והסתה, כמו שאמרו, האם תמנעו מח"כים יהודים וערבים כאחד להגיע לרחבת הכותל, אדוני השר?

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל גטאס.

מיקי לוי: אם הם יתלהמו, כן, אני גם מנעתי.

אחמד טיבי: סליחה, מיקי.

אחמד טיבי: לא פרצו לתוך המסגד וכל האירוע הסתיים בשקט.

מיקי לוי: - - - היה פרטנר.

אחמד טיבי: אני התקשרתי אליו.

באסל גטאס: חבר הכנסת טיבי אמר שיש בון טון איך לתפוס חברי כנסת ערבים - - -

דוד ביטן: - - -

דוד אמסלם: דוד, אתה מדבר.

אחמד טיבי: לא אמרתי את זה ככה.

אחמד טיבי: היו סיבות אחרות.

דוד ביטן: למה לא?

באסל גטאס: הבון טון השני הוא עניין מסגד אל אקצא והכניסה למסגד אל אקצא.

באסל גטאס: בשלושה-ארבעה הימים האחרונים אנחנו נשאלים על העניין הזה כאילו סוף העולם, פה התהום, פה מי שנכנס למסגד אל אקצא, 'אתם עולים להר הבית', כמובן בטרמינולוגיה של התקשורת הישראלית, אפילו לא מתאמצים להגיד ביחד את המילה מסגד אל אקצא, ואם אנחנו עולים, נו?

באסל גטאס: מה יהיה?

באסל גטאס: כאילו כל הביטחון העולמי תלוי בכניסת חברי הכנסת הערבים או ועדת המעקב.

באסל גטאס: אתם עושים מזה עניין.

באסל גטאס: יכולנו להגיע, להיכנס, כמו שעשינו עשרות פעמים בחודשיים-שלושה האחרונים - - -

אחמד טיבי: רבע שעה, חצי שעה ולצאת.

אחמד טיבי: לא יקרה כלום.

באסל גטאס: מה זה?

באסל גטאס: אתם מלהיטים, מסלימים, ולראיה, ואני פה, אדוני השר, פונה אליך - - -

גלעד ארדן: גם אורי אריאל יכול לבוא לרבע שעה.

אחמד טיבי: זה אותו דבר?

גלעד ארדן: לא, יש לו זכות גדולה יותר.

באסל גטאס: לאיפה הלך המשנה ליועץ המשפטי?

אחמד טיבי: אני מבקש שתשמע, באסל, מה שענה השר.

אחמד טיבי: הוא אמר 'אורי אריאל, יש לו זכות גדולה יותר מכם', הוא אמר.

באסל גטאס: טוב - - -

אחמד טיבי: זה הציבור צריך לשמוע, מי מסית, הח"כים הערבים או הח"כים היהודים?

אחמד טיבי: מי מסית יותר, הח"כים הערבים או השרים היהודים?

דוד ביטן: - - - מי התחיל עם זה, היה ברור שזה יתפתח ל - - -

דוד אמסלם: דוד ביטן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: בסוף אתה לא תדבר.

באסל גטאס: אני מכיר את האידיאולוגיה הקיצונית, היא נעה בין קיצונית למשיחית.

באסל גטאס: הממשלה הזו יושבת בין קיצוני, שעכשיו הופך להיות כאילו מרכז, נתניהו הופך בעולם למבוגר האחראי, לבין המטורפים, שרוצים בכלל לשרוף את כל האזור.

באסל גטאס: אבל אני פונה לדרג המקצועי, לא לדרג המדיני, אני יודע מה ארדן חושב ומה יגיד להם.

באסל גטאס: אני פונה אל המפכ"ל או לממלא מקום המפכ"ל והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, איך הם מכשירים צעדים כאלה, אנטי חוקיים בעליל.

באסל גטאס: אדוני ממלא המקום, אני הייתי בשלוש תחנות משטרה ב-72 השעות האחרונות, מנעו קציני חקירות מעורכי דין לפגוש עצורים, מנעו מהם לפגוש קטינים, סיימו את החקירה עוד לפני שהקטין פגש אחד מההורים או אחד מעורכי הדין.

באסל גטאס: זה בניגוד מפורש לחוק.

באסל גטאס: חקרו קטין עם רגל מרוסקת לפני שלקחו אותו לבית החולים.

באסל גטאס: ואני יכול לספק לך שמות, גם של קצינים וגם של תחנות משטרה.

באסל גטאס: אם היה יושב כאן המשנה ליועץ המשפטי, איך מונעים חופש תנועה.

באסל גטאס: באים לכפרים, מונעים מאנשים לעלות לאוטובוסים ולבוא להתפלל.

דוד ביטן: למה הם צריכים להתפלל ב - - - שיתפללו במסגד.

דוד ביטן: למה הם צריכים להגיע לאל אקצא?

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: יש להם מסגד לידם.

דוד אמסלם: דוד ביטן, אני מזכיר לך שאתה נמצא כאן בפעם השנייה.

דוד אמסלם: מספיק.

אחמד טיבי: אבל חשוב לחזור על מה שהוא שאל.

דוד אמסלם: לא, הוא בזמן שלו ידבר.

דוד ביטן: למה הם חייבים - - - יש להם מסגד ליד הבית, שיתפללו שם, הם לא צריכים לבוא לאל אקצא.

דוד אמסלם: דוד ביטן, אני אוציא אותך.

דוד ביטן: זה המצב - - - עברתם את הגבול שלכם.

דוד ביטן: גם לזה יש גבול.

דוד אמסלם: גאטס, אל תענה.

דוד אמסלם: דוד, מספיק, אתה פה לא בשוק.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד ביטן: למה בשוק?

דוד ביטן: תגיד - - -

דוד אמסלם: אני אתן לך את זכות הדיבור ואתה תדבר.

דוד אמסלם: אני כבר אמרתי לך פעמיים מספיק.

דוד ביטן: אז אתה יכול להגיד שלוש פעמים.

דוד אמסלם: לא רוצה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי זה סתם מרגיז.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שרוצה שאני אוציא אותו רק שיגיד, אני אוציא אותו, לא צריך עכשיו גם להרגיז.

דוד ביטן: אין צורך.

באסל גטאס: הייעוץ המשפטי היה צריך להסביר לראש הממשלה שאין לו סמכות למנוע מחברי כנסת להיכנס לתוך - - - מניעה גורפת.

באסל גטאס: אם המפקד האחראי בשעה מסוימת, מגיעים חברי כנסת והוא אומר להם 'עכשיו מסוכן', 'אנחנו סגרנו', אבל איך הוא סוגר את המקום הקדוש ביותר למוסלמים בפני חברי כנסת להיכנס להתפלל, בעוד שלאחרים מותר באותו זמן?

באסל גטאס: כלומר העניין הוא עניין חוקתי שלדעתי היועץ המשפטי נכשל כאן.

באסל גטאס: גם חופש התנועה, מונעים מאוטובוס לנוע, מונעים מאנשים לעלות לאוטובוס ולהגיע לירושלים?

באסל גטאס: איפה נשמע דבר כזה?

דוד ביטן: כשיש הסתה - - -

באסל גטאס: אדוני השר וממלא המקום, אני פונה אליכם, אתם יודעים את מצב הרגישות, יש מחר שביתה כללית בכל המגזר, יש הפגנה ארצית בסכנין, אנחנו קוראים וקראנו וזה יהיה הדבר החוקי ביותר, על פי כל אמות המידה שהחוק מתיר לנו, אל תמנעו מאנשים להגיע על ידי עצירת אוטובוסים.

באסל גטאס: אז תקבלו, במקום הפגנה יהיו מאה הפגנות.

<קריאה: אתה מאיים?

באסל גטאס: זה לא איום.

באסל גטאס: אני אומר ומדבר לעניין.

באסל גטאס: הפגנה זה איום?

דוד אמסלם: חבר הכנסת גטאס, נתתי לך חמש דקות.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי, בבקשה, ואחרי זה חבר הכנסת ביטן.

איתן ברושי: תודה רבה.

איתן ברושי: גם אני מצטרף לגיבוי.

איתן ברושי: אנחנו בימים לא פשוטים, אפילו רעים, אבל היו כבר ימים יותר קשים.

איתן ברושי: אני חושב שצריך לחלק את התקופה לשניים, אדוני השר ומפקדי המשטרה, אחת, צריך לדכא את הטרור ביד קשה וצריך להגיע לשגרה ככל האפשר מוקדם ולהחזיר את הביטחון בכל מקום.

איתן ברושי: והדיון הוא לא רק על ירושלים, ירושלים הבירה פה תרתי משמע.

איתן ברושי: הדבר השני, שפה אני אומר גם לך, יושב ראש הוועדה, נשאלת השאלה בדיון כזה מה יקרה ביום שאחרי, מה אנחנו עושים ביום שהגענו למה שאתם רוצים, 13 פלוגות, אני חושב שהדיון מחולק לשניים.

איתן ברושי: יש אחדות מלאה, ואני מדבר גם כמי שמכיר את המפקדים ומכיר את המציאות, אחדות מלאה בדיכוי ביד ברזל של טרור מכל כיוון שהוא מגיע, ואני לא מבחין, ומצד שני מוכרחים לחשוב מה יקרה ביום שאחרי, איך אנחנו עוברים ממצב שהוא לא נורמלי, איך חוזרים לשגרה ולמצב נורמלי.

איתן ברושי: זו הערה מספר אחת.

איתן ברושי: כדאי לדבר על זה ואין לי פריבילגיה לחרוג מהזמן.

איתן ברושי: הדבר השני, ופה אני פונה לשר ולממלא מקום המפכ"ל, ואני מכיר את בנצי, היו ימים שהמדינה הזאת ידעה להתגייס ואם נותנים מחמאות לשוטרים ולכוחות הביטחון צריך להגיד גם מילה טובה לאזרחים.

איתן ברושי: היה פעם תפקיד במשטרה של מפקד המשמר האזרחי, אנחנו גדלנו ואני בא מההתיישבות ואתה יודע את המידה הרבה של ההתגייסות.

איתן ברושי: אני לא מקבל את ההערות של זוהיר בהלול, צריך להבין שהגנה עצמית אין בה מילה רעה וצריך לחזור למשמר האזרחי וצריך לחזור לאמן כוחות וצריך לחזור לגדנ"ע וצריך לחזור לאמן בעזרה ראשונה וזה לא המבחן האחרון שלנו, וידענו להתגייס וידענו להיות חומה בצורה ולא היינו תלויים רק בכוחות ביטחון ולא רק בגיוס מילואים.

איתן ברושי: ואני לא שומע את זה.

איתן ברושי: אז צריך פעם אחת לחזק את ההתגייסות ואת הנחישות, פעם שנייה לתת כלים להתמודד עם אתגרים, ואיך אמרתי בזמנו בעמק יזרעאל?

איתן ברושי: מי שיש לו רישיון על טרקטור יכול ללכת גם למשמר האזרחי.

איתן ברושי: צריך לבנות מחדש את הכוחות שבנויים על ההתגייסות ולבנות ולחזק את הנחישות, זה לא במקום, זה משלים וזה מרכיב חשוב בביטחון ובחוסן הלאומי.

דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת ברושי.

אחמד טיבי: בשתיים יש ישיבות סיעה לחלק מהסיעות, אדוני.

דוד אמסלם: אין בעיה, מי שרוצה משוחרר.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לשמוע את המפכ"ל.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מכבד כל חבר כנסת שנרשם.

דוד אמסלם: כל חבר כנסת שנרשם ידבר, זה לפי החלוקה שעשיתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, יכולנו לסיים את זה בשתיים, רק בגלל ההפרעות - - - חבר הכנסת ביטן, בבקשה, שלוש דקות.

דוד ביטן: עכשיו אני בזכות דיבור, אני מבין?

דוד אמסלם: כן, בוודאי, מלאה.

דוד ביטן: אני שומע ולא מאמין.

דוד ביטן: אנחנו אשמים במה שקורה, אנחנו יצרנו את הבעיה.

דוד ביטן: צריך להבין שלצערי הרב הרשימה של בשארה השתלטה על הח"כים הערבים, זאת רשימה קיצונית ומי שיושב בקטאר, אנחנו יודעים מה הוא עשה ואנחנו יודעים מה הוא עושה והוא מנחה אותם משם לפה והם היום נותנים את הכיוון לכל הח"כים הערבים.

דוד ביטן: ברור היה שברגע שיתחלו לדבר על מסגד אל אקצא זה יגרום לתסיסה בקרב הערבים בישראל וביהודה ושומרון ובעזה ובכל מקום.

דוד ביטן: זה היה ברור להם.

דוד ביטן: זחאלקה עמד שם וראית מה הוא עשה וזה העביר את המסר לכולם.

דוד ביטן: אתם, לצערי הרב, נכנסים לפינה לא נכונה.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לחיות בדו קיום, אנחנו לא צריכים לחיות באופן שאנחנו חיים, מה שקורה היום.

דוד ביטן: לצערי אתם יצרתם חלק מהבעיה הזאת, משיקולים שלכם, וזכותנו להגן על עצמנו, ואם ההגנה על עצמנו אומרת שלא ניתן לערבים מהכפרים סובב ירושלים לבוא לאל אקצא ושיתפללו במסגד שלידם, אז זה מה שיהיה.

דוד ביטן: אין פה פגיעה בחופש הפולחן, יש פה מצב של הגנה עצמית.

דוד ביטן: אתם מגיעים לשם, לא אתה, מסיתים שם את כל המתפללים ומשם יוצאים לקרבות.

דוד ביטן: אנחנו לא נמצאים בקרב בכל הארץ בגלל העניין הזה.

דוד ביטן: אתם רוצים לשנות את הסטטוס קוו, אתם רוצים שיהודים לא יעלו להר הבית בכלל, לא יתפללו ולא יעלו, זה מה שאתם רוצים.

דוד ביטן: ועכשיו אתם רוצים לנקוט לחץ בינלאומי, שזה מה שיגידו לנו לעשות.

דוד ביטן: אנחנו לא יכולים לתת לזה לקרות.

דוד ביטן: ולגבי מה שנאמר, בסופו של דבר אין ברירה, אנשים צריכים לצאת עם אקדחים.

דוד ביטן: המשטרה לא יכולה להיות בכל מקום, לא יכולה להיות.

דוד ביטן: ולעומת זאת הסכינאים נמצאים בכל מקום, אנחנו לא יודעים איפה הם נמצאים, לא יודעים מה הם יעשו והם עושים.

דוד ביטן: מה שאני מבקש מהמשטרה, אתם עושים עבודה מצוינת, זו עבודה קשה, אני יודע את זה, אבל אתם צריכים להוסיף דברים, לעשות דברים נוספים, להיות יותר נוקשים, לא לתת להם, לעשות עוצר אפילו בכפרים אם צריך, גם ביישובי ישראל, גם באום אל פחם וגם בכל מקום.

דוד ביטן: אין שום סיבה שהם ייצאו מהבית אם זה המצב.

דוד ביטן: אנחנו חיים איתם בדו קיום שנים ופתאום אנחנו צריכים להתגונן מערביי ישראל, איפה נשמע דבר כזה?

דוד אמסלם: חבר הכנסת ביטן, תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת רחל עזריה ואחריה חבר הכנסת עוזי מקלב.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: אני כן אומר שאני שמחה שאתה עושה את הדיון הזה ומאוד חשוב לי לשבח את עבודת המשטרה.

רחל עזריה: נמצאים פה כמה וכמה ממפקדי משטרת ישראל שזכיתי להכיר ונמצא גם ראש האגף, איציק נידם, מעיריית ירושלים, שגם זכיתי לעבוד איתם, אנשים מאוד מאוד רציניים.

רחל עזריה: אני חושבת שצריך לעשות איזה שהיא הבחנה במה שקורה בירושלים בין תחושת הביטחון, שצריך לייצר בכל האזורים המרכזיים בעיר, כדי להחזיר את האנשים לעסקים, כדי שעסקים לא ייפגעו, כדי שהתושבים לא ייפגעו, ממילא, מרכז העיר, שוק מחנה יהודה, כי אנחנו רואים שיש ירידה בפדיון של העסקים וזה דבר שאנחנו נצטרך להתמודד איתו.

רחל עזריה: אני חושבת ששם דווקא נעשית עבודה לא רעה בכלל ואנחנו רואים את הנוכחות של המשטרה וזה משפיע לטובה.

רחל עזריה: יש כן אזורים, בשכונות התפר, ששם האתגר הוא גדול יותר, אני חושבת שצריך עבודה הרבה יותר אינטנסיבית.

רחל עזריה: דיבר על זה חבר הכנסת מוטי יוגב, על ההצקות היומיומיות.

רחל עזריה: אנחנו רואים את זה בארמון הנציב, אם זה זיקוקים אל תוך הלילה, שזה כאילו שום דבר, אבל יש הרגשה שזה כדי להפריע את מנוחת התושבים, אם זה מה שקורה בגבעה הצרפתית, אם זה בהצקות לנערות שהולכות ברחוב, חוסר יכולת ללכת לתנועת נוער, ללכת לבית ספר, הורים שנאלצים להקפיץ את הילדים בגלל הצקות כאלה יומיומיות.

רחל עזריה: אלה דברים שבפריסה יותר טובה של המשטרה, אני מתארת לעצמי שאתם יכולים לעשות את זה, לשים תשומת לב לשכונות התפר הספציפיות שנמצאות בחיכוך מאוד מתמיד עם האוכלוסייה הערבית בירושלים.

רחל עזריה: אני חושבת שזו תהיה הקלה מאוד גדולה.

רחל עזריה: אבל, שוב, עבודה מאוד מאוד טובה שנעשית ורואים שהעבודה הטובה נעשית בירושלים.

אחמד טיבי: אדוני, יכול להיות שלא הקשבתי, הוא ביקש עוצר על אום אל פחם?

דוד ביטן: אמרתי יישובים ערביים.

דוד אמסלם: לא, אנחנו לא חוזרים אחורה.

דוד אמסלם: אחרי זה אפשר לבקש מערוץ 99 - - -

דוד ביטן: - - - אני בעד עוצר באום אל פחם ובכל כפר ערבי - - -

רחל עזריה: משפט אחרון.

רחל עזריה: רק חשוב לי לומר, הייתה פה טענה לגבי שליסל.

רחל עזריה: טיבי, אתה העלית את הטענה לגבי שליסל - - -

דוד ביטן: הגיע הזמן שנעשה - - -

גלעד ארדן: קודם כל עצם העניין שאתה לא ערני זה לא טוב.

גלעד ארדן: אתה אחרי חמש דקות שאלת מה הוא אמר, זה - - -

דוד ביטן: הוא לא היה בטוח שהוא שמע טוב.

רחל עזריה: אני רוצה לומר לגבי ההערה שלך, אחמד טיבי, לגבי שליסל.

רחל עזריה: זה לא נכון, אני זוכרת שבזמנו אני בדקתי את זה, הוא היה מוקף באזרחים, לא היה אפשר לעשות שום דבר אחר כדי לעצור אותו בזמן מצעד הגאווה.

רחל עזריה: אז אם יש לך דוגמאות אחרות, יכול להיות, אבל מה שאתה אמרת זה בוודאי זה לא נכון, אני הייתי בירושלים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אחמד טיבי: - - - לעשות עוצר על אום אל פחם, לא אתה ולא - - -

דוד ביטן: איפה שאתה גר אני לא עושה עוצר, בטייבה לא.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אחמד טיבי: לאנשים יש - - - סתם לתקוף את אום אל פחם.

דוד ביטן: למה, משם לא יוצאים וזורקים אבנים על מכוניות?

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: גם אני מצטרף למברכים ולאלה שמוקירים את עבודת המשטרה ואת השר כמובן גם כן, שמעורב מאוד חזק בפעילות של המשטרה.

אורי מקלב: הוא בולט מאוד ואני אומר, אני מעצים זאת לאור זאת שהשולחן הזה ועוד שולחנות פה בכנסת בתקופה האחרונה לא החמיאה לכם, אלא ביקרה אתכם מאוד.

אורי מקלב: אנחנו גם הירושלמים שנמצאים פה, אנחנו יודעים את המורכבות בעבודה, במיוחד של ירושלים.

אורי מקלב: גם אני כציבור שכנראה, אני לא יודע אם לא אמרתם את זה, הוא יעד יותר ממוקד, אבל אנחנו יודעים מה זה בחיי היומיום.

אורי מקלב: אצלנו זה חיי יומיום, זה לא רק שאנחנו הולכים לבקר במקום.

אורי מקלב: בחיי היומיום, בשכונות התפר, ברכבת הקלה ועוד ועוד, אבל אנחנו גם יודעים את הרגישויות שיש בירושלים, במיוחד בנושא ירושלים העתיקה, הכותל המערבי וכו'.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם, חברים, רוב הציבור, הציבור שלי כולו, אבל רוב הציבור בכלל, מדובר בעשרות אלפים, שמגיע לכותל המערבי ובעקבות כך לעיר העתיקה, בא לשם בעקבות שאתם מאפשרים זאת.

אורי מקלב: אנחנו יודעים את גודל האחריות.

אורי מקלב: אם אתם הייתם אוסרים להגיע לשם, רוב הציבור לא היה מגיע.

אורי מקלב: כמו כן אם היו מגיעים אלפים לקבר שמעון הצדיק, זה בגלל שאתם מאפשרים זאת.

אורי מקלב: לכן גודל האחריות.

אורי מקלב: אבל מעבר לזה אני מוקיע - - -

גלעד ארדן: לא הבנתי, לאן אתה אומר שהם היו צריכים לאסור לבוא?

אורי מקלב: הם מגיעים לכותל המערבי, זה מקום שמבחינתם הוא מקום קדוש, מקום תפילה, מקום שבאים לפרק את הרגשות שלהם, מייחלים להגיע למקום הזה, אבל זה בגלל שמאפשרים להגיע.

אורי מקלב: אם היום המשטרה הייתה אוסרת להגיע למקומות האלה רוב הציבור לא היה מגיע, בגלל שהוא לא מסכן את עצמו והוא רואה שלסכן את עצמו זה לא דרך, הוא ודאי לא מתגרה.

אורי מקלב: מכל הסיבות שאתם תגידו היום שאתם לא מאפשרים, הם לא יגיעו למקומות האלה.

דוד ביטן: מי לא יגיע?

דוד ביטן: לא הבנתי.

גלעד ארדן: על מי אתה מדבר?

אורי מקלב: הציבור החרדי, הציבור היהודי.

דוד ביטן: בעפולה רוצחים אותם.

אורי מקלב: אני מדבר על ה - - - כשאני היום מגיע לכותל המערבי - - -

דוד ביטן: כשבן אדם בא הביתה ודוקרים אותו, מה, אז המשטרה אומרת לו ל - - -

אורי מקלב: אני מגיע בגלל שהמשטרה מאפשרת לי להגיע.

אורי מקלב: על אף שאני מאוד רוצה להגיע אליו, אבל אם המשטרה לא הייתה מאפשרת, אני רואה חובה להגיד את הדברים האלה, וזה ציבור גדול מאוד וכל הציבור שמגיע, ולכן כאלה שאנחנו באמת מוחים על כך שיש כאלה שהולכים למקומות כמו בהר הבית, ודאי וודאי מבחינה הלכתית, שההלכה אוסרת בכלל על עלייה להר הבית, אבל גם על החלק ההפגנתי וההזדהותי שיש, שיש כאלה שעולים, אנחנו מוחים ומוקיעים את זה ואנחנו רואים חובה לעשות את זה, בגלל שקודם כל הם גם מסכנים את האחרים, וצריך לקחת את האחריות, אנשים שנפגעו, אנשים שנפגעו קשות, אנשים שנהרגו, ואומרים את זה ואני אומר את זה, אומרים '

אורי מקלב: חברי הכנסת הערבים', אני לא צריך להגיע לחברי הכנסת הערבים, זה בגלל הפן ההפגנתי והפן ההתגרותי בעניין הזה.

אורי מקלב: לכן אנחנו גם קוראים ואנחנו אומרים לכם את זה, אנחנו נמצאים במקומות האלה בגלל שאנחנו רוצים להגיע, החשיבות להגיע, זה מקום קדוש, זה מקום תפילה, כל מה שאני אגיד, אני לא צריך סופרלטיבים כדי להגיד את זה, אבל בסופו של דבר ברגע שאתם מאפשרים זאת אנחנו דוחים כל אפשרות אחרת, כל פעולה אחרת שהיא באה, לא רק שהיא סותרת את ההלכה, שזה ברור, שהיא נגד ההלכה, אבל היא גם באה באופן הפגנתי ובהתגרות, כפי שלא היה.

אורי מקלב: עוד לא הייתה שנה ששר בישראל עלה לכותל המערבי בראש השנה, לא היה דבר כזה, והמשמעות שהייתה אחר כך.

אורי מקלב: בשביל מה אנחנו צריכים את הדברים האלה?

אורי מקלב: כמו שאנחנו לא רוצים שיבואו לכותל המערבי אחרים כדי להתגרות בנו, גם היינו דוחים את זה.

אורי מקלב: משפט אחרון, רק באופן הפרקטי.

אורי מקלב: גיוס בצווי 8 זה לא לעולם, אתם בטח מבחינה מקצועית מכינים לכם כל מיני עוגנים לציבור שצריך לחיות בחיי היום יום ובתקווה שהמתח יירד, אבל יש פעולות שאני לא מוצא דרך אחרת להגיד לכם, פניתי אליכם גם במכתבים, לתת נשק לכל אזרח, יש פה בעייתיות.

דוד ביטן: לא, מי שיש לו, הוא לא אמר לתת לכל - - - מי שיש לו רישיון.

אורי מקלב: אבל לאפשר יותר לתת רישיונות.

אורי מקלב: אבל עצם זה שהולכים עם נשקים, הדבר הוא בעייתי, אף אחד לא רוצה לתת לכולם, אנחנו יודעים את המסוכנות ואת הבעייתיות בעניין הזה.

אורי מקלב: יש קבוצות מיומנות ומקצועיות - - -

דוד ביטן: אבל אזרחי המדינה מסכלים, אתה יודע שאזרחים מסכלים פיגועים.

דוד אמסלם: דוד ביטן, אתה לא חייב לדבר כשאין לך זכות דיבור.

דוד אמסלם: אתה דיברת שלוש דקות, אף אחד לא הפריע לך.

דוד אמסלם: אף אחד לא דיבר.

דוד ביטן: אבל לא חרגתי.

אורי מקלב: לקחו ממנהלי בית ספר, מורים, במוכר שאינו רשמי, במוסדות הפטור, שהם מחזיקים פה את רוב החינוך, או 50% מהחינוך בירושלים, לקחו מהם את כלי הנשק שהם היו מיומנים, שהיה אצלם ברישיון, לפני, ולא מחזירים את זה.

אורי מקלב: תחזירו להם את זה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אורי מקלב: אני אביא את הדוגמה האחרונה, חצי משפט.

אורי מקלב: מדובר במאות איש מיומנים שיודעים מה זה חוקים, יודעים מה זה נהלים, הם פועלים על פי זה.

אורי מקלב: היום יש שיתוף פעולה עם מד"א, הם נמצאים בכל חור במהירות, תנו להם.

אורי מקלב: פניתי אליכם, תנו להם את כלי הנשק ואל תיתנו לכל אזרח להחזיק את הנשק.

אורי מקלב: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: אני רציתי לסכם את הדיון בצורה אחרת, אבל בכל זאת אחרי הדברים של אחמד ושאר חברי הכנסת הערביים, אז מי שנמצא פה, לובשי המדים, אני חייב חוב היסטורי, ב-21.10.90 בבאקה, מגיע מחבל ודוקר חיילת למוות בשם איריס אזולאי ואת אלי אלטרץ, אותו לוחם, צ'רלי שלוש, לוחם ימ"מ, מהיחידה ללוחמה בטרור, אותה יחידה שאני הייתי בה, לא רוצה להרוג את המחבל, מתנפל עליו מאחור במטרה להכריע אותו, חוטף מדוקרן של קרח דקירה אחת קטנה בלב ומשלם בחייו.

מיקי לוי: לכן, אחמד, מחבל שמגיע עם סכין, שמעתי את דבריך גם בגלי צה"ל, דהיינו יש לו אמצעי וכוונה, יש לחסל אותו כדי שמסע ההרג ייגמר.

מיקי לוי: בהמשך לדברים שלך, המחבלת מא-זעים, מכיוון שהסכנה נגמרה, השוטר מבקש מחבריו לא לירות בה, בא חבלן משטרה שסיכן את חייו כדי להגיש לה עזרה ופינו אותה לבית החולים הדסה עין כרם.

מיקי לוי: גן שמואל, מחבל שדרס חיילת בצורה קשה, יצא והמשיך במסע ההרג, נתפס חי ולא נורה כי הסכנה חלפה.

מיקי לוי: לכן ידה של משטרת ישראל אינה קלה על ההדק, הן ידיים נקיות לחלוטין.

מיקי לוי: אני אומר לך עוד פעם, כאחד שמכיר את הר הבית, כאחד שעלה, תקשיב טוב, יותר מכל אחד מכם, סדר גודל של 3,840 - - -

אחמד טיבי: אריה עמית אמר דברים שונים.

מיקי לוי: אריה עמית לא מעניין אותי, אני אומר דברים שאני מבין, מהאמת שלי.

אחמד טיבי: לא רוצה לסכסך.

אחמד טיבי: גם רוני דניאל אמר דברים אחרים.

מיקי לוי: אחמד, עזוב אותי, אני לא אחראי על כולם, אני אחראי על עצמי בקושי.

אחמד טיבי: אתה כאיש משטרה, קצין בכיר, רואה עשרה שוטרים סביב בחורה, אפשר לנטרל אותה בקלות, לירות בתקרה.

מרדכי יוגב: רוצחת דינה מוות, אחמד.

מרדכי יוגב: או שאתה - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת יוגב, לא להפריע.

מיקי לוי: אחמד, הגיע הקצין, במקרה אני מודע לכך - - -

מרדכי יוגב: אתה מגן על רוצחים?

מרדכי יוגב: אתה מגן על רוצחים?

אחמד טיבי: אתה - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת טיבי, למה?

דוד אמסלם: אבל למה לך?

אחמד טיבי: אני אמרתי ליוגב, תרופות לוקחים שלוש פעמים ביום.

מרדכי יוגב: 99% אוכלוסייה היהודית גינתה את הרצח בדומא.

אחמד טיבי: אל תפסיק לקחת את התרופות.

מרדכי יוגב: אצלכם אחוז אחד לא גינה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי, רק שנייה - - -

אחמד טיבי: כרופא אני מדבר.

דוד אמסלם: לא, מה שעשית עכשיו זה דבר שלא עושים.

אחמד טיבי: מה לא עושים?

דוד אמסלם: זכותו לומר - - -

אחמד טיבי: הוא אומר לי 'אתה מגן על רוצחים'.

דוד אמסלם: לא, זכותו לומר, אני מבקש, אתה באישי לא יורדים.

אחמד טיבי: זה אישי.

אחמד טיבי: האיש לא יציב.

אחמד טיבי: מה זה אישי?

אחמד טיבי: הוא לא יציב.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי, מה שאתה עושה עכשיו זה דבר לא יפה.

אחמד טיבי: אבל הוא לא יציב, אני נותן לך חוות דעת - - - יש בעיה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה יורד ברמה כרגע בדיבור הזה.

אחמד טיבי: אני משאיר לכם את הרמה הגבוהה.

מיקי לוי: אחמד, אותה בחורה בתחנה המרכזית, הגיע קצין, ירה שני כדורים באוויר, שוחחו איתה, רואים את זה גם בסרט, לא סתם ירו לחלק התחתון של רגליה, כדי לא לחסל אותה.

מיקי לוי: באמת, אל תיקחו את זה - - - אני אומר לך עוד פעם, זחאלקה אומר שאתם מרגיעים בשטח, יש למטבע הזו שני צדדים, הצד האחד שזה באמת נכון ואני מברך אתכם ומעריך שלא עליתם ביום שישי - - -

אחמד טיבי: פעמיים דחינו.

מיקי לוי: מה שמגיע מגיע.

מיקי לוי: כשאתם מחממים את האווירה אתם תחטפו ממני.

מיקי לוי: לא יהיה עוצר על אזרחים ישראלים של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: זו באמת התקדמות.

אחמד טיבי: אתה בא לקראתנו.

מיקי לוי: אחמד, לא יהיה עוצר על אזרחים ישראלים באשר הם בתוך תחומי מדינת ישראל ואני אומר לך, לא פעם הגנתי עליכם כשהאשימו אתכם בחפירה לא הגיונית, מאל אקצא הקדום לעומר, אני אמרתי שזה שקר וכזב.

מיקי לוי: כשצריך להעריך צריך להעריך.

מיקי לוי: ובכל זאת אני מצפה מכם להרגיע, כי לא כל חברי הכנסת ברשימה הערבית מרגישים.

מיקי לוי: אני אומר לך את זה ואתה יודע בדיוק מה היחס של בל"ד למדינת ישראל ומאיפה הם מקבלים את ההוראות, מקטאר.

אחמד טיבי: כולנו, כל אנשי הרשימה מרגיעים.

אחמד טיבי: לא מרגיעים כי אנחנו - - - זו הנהגה אחראית.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי, אני לא רוצה להוציא אותך.

מיקי לוי: נשארת הנציג היחידי ואדוני השר לבטחון פנים, השר ארדן, זו אותה משטרה שאך לפני חמישה חודשים נהגנו כולנו, חברי כנסת, תקשורת ואזרחים, לחבוט בה, לעיתים בצדק, ולא פעם עליתי ואמרתי שזו המשטרה שלנו ויש לנו משטרה אחת והיא כרגע, יחד עם לוחמי משמר הגבול וחיילי צה"ל, השכפ"ץ האנושי שמגן על מדינת ישראל ועל אזרחי מדינת ישראל באשר הם.

מיקי לוי: תודה רבה לכם מכל הלב.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: לפני שאנחנו נתקדם ניתן לממלא מקום המפכ"ל, אם יש לו משהו להוסיף או לענות למישהו.

דוד אמסלם: יש לך דבר כזה, בנצי?

<בנצי סאו: שתי תשובות קצרות.

דוד אמסלם: אחרי זה השר ואני אסכם.

<בנצי סאו: שתי תשובות קצרות לשאלות שעלו כאן.

<בנצי סאו: עלו כאן הרבה שאלות, אחת בנושא הוראות פתיחה באש.

<בנצי סאו: אני רוצה שיהיה ברור, המשטרה מפעילה את האמצעים ובעיקר נשק בהתאם לחוק ובהתאם להוראות פתיחה באש ואנחנו עושים את זה באופן מאוד מאוד ממוקד ומשתדלים שזה גם יהיה מאוד מאוד מדויק.

<בנצי סאו: זה נושא אחד.

<בנצי סאו: הנושא השני הוא הכניסה למסגד אל אקצא.

<בנצי סאו: ככלל משטרת ישראל אוכפת את החוק בכל מקום, בדיוק כפי שאם תהיינה הפרות סדר קשות, אלימות ומסכנות מבית הכנסת משטרת ישראל גם תיכנס לבית כנסת ותאכוף את הסדר ואת החוק.

<בנצי סאו: ככלל אנחנו לא נכנסים למסגד אל אקצא ולמסגדים על הר הבית.

<בנצי סאו: לשאלתך באופן קונקרטי, היה ערב אחד, אני מדבר על שעת ערב, מיד לאחר תפילת הערב, הייתה קבוצת צעירים שהבנו שהיא עתידה להישאר במקום לשם התבצרות והפרת הסדר למחרת, הכוח המשטרתי נכנס, לא בפריצה כמו שזה הוגדר, לא עם אמצעים אלא בהידברות עם הוואקף.

<בנצי סאו: שכנעו את הצעירים האלה לצאת והשוטרים הוציאו אותם.

<בנצי סאו: הם גם טענו שהם חוששים לצאת בגלל שהם עלולים להיפגע על ידי היהודים בשערי העיר העתיקה, זה היה מיד אחרי הפיגוע והרצח של בנט ושל הרב לביא, ולכן המשטרה אבטחה את יציאתם.

אחמד טיבי: אני מדבר על 10 ימים לפני.

<בנצי סאו: אני לא מכיר אירוע - - -

אחמד טיבי: אתם רצתם, עצרתם אנשים בתוך המסגד והגעתם עד הממבה.

אחמד טיבי: אתה יודע מה זה הממבה.

<בנצי סאו: אני יודע מה זה הממבה - - -

מרדכי יוגב: במקום שיהיו טרוריסטים יעצרו אותם, בבית כנסת או במסגד, או בבית חולים גם.

<בנצי סאו: זה האירוע שאותו אני מכיר ואותו אירוע שדווח אליי וגם נתתי את האישור להוציא אותם החוצה.

<בנצי סאו: זה נעשה בהידברות עם אנשי הוואקף, ללא שום שימוש בכוח.

<בנצי סאו: הם יצאו החוצה תחת האבטחה שלנו כי הם טענו שהם חוששים.

<בנצי סאו: זה המקרה שאני מכיר שאותו אישרתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: השר, בבקשה.

גלעד ארדן: תודה, אדוני היושב ראש.

גלעד ארדן: אני רוצה להביע שוב את ההערכה שלי לעבודה האדירה שבנצי, יחד עם המפקדים בראשות מפקד מחוז ירושלים, וכל השוטרות והשוטרים והלוחמות והלוחמים, עושים ברחבי המדינה.

גלעד ארדן: אני באמת שמח שמימין ומשמאל המשטרה מקבלת גיבוי מלא, הם באמת מגנים עלינו בגופם ממש.

גלעד ארדן: כפי שתואר כאן, הם יודעים היטב במקצועיות שלהם להבחין מתי יש באמת סכנת חיים שנשקפת ולכן צריך לנקוט בכל אמצעי כדי לנטרל אותה, לבין הדוגמאות שציין חבר הכנסת מיקי לוי, שמכיר זאת היטב מניסיונו, שרק אתמול ראינו את השוטר, רב סמל בכיר משה חן, שקיבל כוויות קשות בפניו ועדיין עמד על כך שלאחר שהסכנה שנשקפה מהמחבלת נוטרלה לא בוצע יותר ירי לעברה.

גלעד ארדן: כך היה גם אתמול עם המתנדב של המשטרה, בצומת גן שמואל, ואני חושב שאלה דברים שבהחלט מחזקים את האמון של הציבור בפעילות המקצועית והמסורה של השוטרים.

גלעד ארדן: לצערי הרב אני פגשתי מצב שהשכר והתנאים של שוטרי השטח במשטרת ישראל, שהם גם אלה שמסכנים את חייהם וגם התפקיד שלהם הוא בעל השחיקה הגבוהה ביותר, בעיניי הוא לא מביע את אותה הערכה ואת האמון ואת מה שכולנו חייבים להם.

גלעד ארדן: לכן קודם כל נאבקתי על כך ובשבוע האחרון באמת סוכם אותו מענק בירה שדובר עליו כבר למעלה משנה, המשרד לביטחון פנים נאבק עליו, בשבוע האחרון הוא סוכם והוא ייכנס למשכורות השוטרים כבר ב-1 בנובמבר.

גלעד ארדן: זה עדיין רחוק מאוד ממה שצריך להיות במשטרת ישראל בכל מה שקשור לשכר הנגדים, אנחנו מקיימים על כך דיון עם האוצר, אני אשמח לבוא להציג את זה בפני ועדת הפנים בראשותך, כי זה משליך גם על היכולת שלנו לדרוש מהשוטרים, על היכולת שלנו לגייס שוטרים נוספים למשטרת ישראל.

גלעד ארדן: לפני שנה כבר התקבלו החלטות על חיזוק קבוע של משטרת ירושלים, צריך להבין, אותם 2,000 שוטרים היום, שסופחו אל משטרת ירושלים מכל רחבי המדינה, אלה שוטרים, אלה לא חיילים סדירים צעירים בני 18-19, אלה שוטרים בעלי משפחות שהתגייסו למשטרה באשקלון או בקרית שמונה וסופחו לכאן, חלק מהם כבר למעלה משנה מסופחים למשטרת ישראל ולפעמים לא רואים את המשפחות שלהם, בתקופה האחרונה בעיקר, לא בשבתות ולא בחגים ולא בלילות ואין שום קשר בין מה שהם עושים לבין רמת התגמול שמשולמת להם.

גלעד ארדן: אני שם את זה כרגע לחוד, כי הם עצמם לא עושים שום קשר, כמובן, הם מגנים בגופן בלי קשר, זה לא בשביל כסף, אבל אני חושב שזאת חובה שלנו כחברי כנסת וכנבחרי ציבור להיאבק על כך, כי היום בחוק אסור להם בכלל שתהיה להם התאגדות או ועד עובדים.

גלעד ארדן: עכשיו לעצם העניין.

גלעד ארדן: ממלא מקום המפכ"ל פירט במקצועיות את כל הפעולות האדירות שנעשות כאן בחודשים האחרונים.

גלעד ארדן: אני חושב שכולנו צריכים להפנים שהיה כאן שינוי מצב בשנים האחרונות במזרח התיכון, דעאש זה הסימפטום הבולט ביותר, אבל הייתה הקצנה דתית.

גלעד ארדן: ראינו את זה בבחירות הדמוקרטיות במצרים, שנבחרים האחים המוסלמים, ראינו את זה בעליית החמאס.

גלעד ארדן: כמה עוד אותות ורמזים אנחנו צריכים לקבל?

גלעד ארדן: לצערי הרב אנחנו רואים את זה גם בתופעות, ואני לא עושה הכללות בעניין הזה, ואין פה שום פטנט אחר, כי אף צד פה לא עומד להיעלם, אנחנו צריכים ללמוד לחיות בדו קיום יחד עם ערביי ישראל, זה 20% מהאוכלוסייה, ואני אומר את זה בכל מקום שאני יכול.

גלעד ארדן: עם זאת, כשאנחנו רואים תופעות של התגייסות לדאעש בתוך אזרחי ישראל הערבים, זה צריך להדליק נורה אדומה לכולנו כנבחרי ציבור, וצר לי מאוד, קודם כל זה צריך להדליק נורה אדומה אצל נבחרי הציבור הערבים, אצל חברי הכנסת שלהם.

גלעד ארדן: אנחנו ראינו אתמול את ראש עיריית נצרת, דרך אגב הוא לא יחיד והוא לא לבד, רוב ראשי הרשויות הערביים, ואני אומר את זה גם כשר פנים לשעבר, רוצים לשתף פעולה, רוצים - - -

מיקי לוי: אני יכול להפריע לך, אדוני השר?

מיקי לוי: אני מבקש, דוגמה חיה מלפני חצי דקה, מחבלת דקרה שוטר, נוטרלה, לא נהרגה, כרגע מגישים לה טיפול.

אחמד טיבי: אני הזכרתי שני מקרים.

דוד אמסלם: חבר'ה.

מיקי לוי: אני מתנצל, אני מבקש סליחה.

גלעד ארדן: ולכן אני תמיד מנצל כל בימה שיש לי כדי לקרוא להרגעת הרוחות, כדי לבקש מכולנו, אבל סליחה, חברי הכנסת הערבים שמציגים את המציאות באופן מוקצן ובאופן שקרי, אני חושב שיש להם אחריות מוגברת בעניין הזה, כי מי שבחר אותם זה רוב הציבור הערבי שכרגע התופעות האלה של הטרור ושל הסכינאות, לצערי הרב, יוצאים ממנו ויוצאים מערביי מזרח ירושלים.

גלעד ארדן: במצב כזה אני מצפה לקריאה, לרגיעה, אני מצפה להציג את המצב כפי שהוא לאשורו.

גלעד ארדן: אנחנו סקרנו כאן את כל הפעולות, אולי דילגנו על פעולות כמו הוצאה מחוץ לחוק של ארגוני המוראביטון והמוראביטאת.

גלעד ארדן: אני מסכים לגמרי עם בנצי שאנחנו מקבלים גיבוי ושיתוף פעולה מהיר מהמערכת המשפטית.

גלעד ארדן: רז נזרי, שזה בתחום אחריותו כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה פלילי, כך זה נקרא?

גלעד ארדן: לעניינים פליליים, אינני יודע, בהחלט מסייע ומנסה למצוא פתרונות וזה לא גורע מאחריותו כמובן גם להקפיד על כך שהממשלה פועלת אך ורק על פי החוק.

גלעד ארדן: יחד עם זאת יש עוד עדיין צעדים שלצערי הרב לא ננקטים והם לא ננקטים כי אנחנו עוד צריכים להבין והאסימון עוד לא ירד באופן מלא.

גלעד ארדן: ההלוויות של אותם טרוריסטים הופכות להיות מקור להסתה ולהפרות סדר, פעם אחר פעם, למרות הסדרים שאנחנו מנסים להגיע עם המשפחות שלהם.

גלעד ארדן: לכן אני ביקשתי גם את הגיבוי המשפטי לחזור למה שהיה בעבר, לקבור את הגופות שלהם במקומות מרוחקים ולא לאפשר לפעילי חמאס או לפעילי טרור להצטרף לאותן הפגנות ולהפוך אותן לעוד מקור להסתה לטרור ולהפרות סדר.

גלעד ארדן: כפי ששמתם לב, הריסות הבתים, וטוב שחזרו, חזרו.

גלעד ארדן: וכפי שממלא מקום המפכ"ל הציג בפניי, אין מקום שיהיה חסין, לא מכניסה של כוחות הביטחון ולא מהריסת בתים, אם צריך לבצע אותם, כולל במחנה הפליטים שועפט, למרות שהציבור צריך להבין, מדובר במחנה פליטים של 60,000 תושבים, מחובר לענתא, שיש בה עוד 35,000 תושבים.

גלעד ארדן: מדובר ברצף של כמעט 100,000 איש, זה כמעט כמו העיר מודיעין.

גלעד ארדן: אחרי שנים רבות שממשלות ישראל לא מגלות סממני ריבונות במקומות הללו קשה מאוד לצפות ממשטרת ישראל לבדה לתקן את כל זה.

גלעד ארדן: יש פה הרבה מאוד מערכות שצריכות להבין, מערכות אכיפה, מערכות עירוניות, מערכת החינוך, שזה לא ייגמר אך ורק באכיפה משטרתית, זה צריך להיות מניפה של רשויות שלטוניות שמחזירות את הריבונות של ממשלת ישראל בחלקים של מזרח ירושלים.

גלעד ארדן: אותו דבר גם בנושאים של שלילת תושבות ואזרחות.

גלעד ארדן: שנים רבות, זה לא רק אני כשר פנים, גם שר הפנים הנוכחי וגם שרי הפנים הקודמים, ניסו לבצע את אותה פעולה שבמדינות מתוקנות מערביות אחרות מבצעים, כשמישהו מזדהה עם טרור, ולא רק מזדהה, פועל ביחד עם ארגוני טרור ומבצע פעולות של רצח, הוא לא יכול להישאר אזרח ותושב מדינת ישראל ולהמשיך ליהנות מהטבות כלשהן שמדינת ישראל כמדינה מערבית מתקדמת מעניקה.

גלעד ארדן: בהקשר הזה, עוד פעם, אני חושב שמערכת המשפט, עד לבית המשפט העליון, שבעבר גם פסל כאן החלטות של ועדת הבחירות המרכזית, של חברי כנסת שגיבו ארגוני טרור, שהסיתו כנגד מדינת ישראל וקיומה כמדינתו של העם היהודי, אי אפשר גם להיות כאן וליהנות מכל הזכויות הללו וגם לתמוך באויבי ישראל ולתמוך בארגוני טרור ולתמוך בהסתה שמובילה בסופו של דבר למעשי רצח.

גלעד ארדן: ודבר אחרון, וזה בהקשר של משטרת ישראל, אבל זה קשור גם לנושא המשפטי.

גלעד ארדן: חופש ביטוי הוא ערך מקודש במדינה דמוקרטית ומשטרת ישראל, גם אם אני יכול כפוליטיקאי להתעצבן על כך לפעמים, מאפשרת חופש ביטוי ונותנת רישיונות למי שמבקש באופן מסודר רישיון ומגיע איתם לסיכומים איך לא יתבצעו שם הפרות סדר וסכנה לשלום הציבור, היא נותנת רישיונות להפגנות, גם להפגנות שאני כפוליטיקאי, אני מפריד בין הכובע שלי כשר לביטחון פנים לנבחר ציבור ממפלגה מסוימת, היא נותנת רישיונות כאלה.

גלעד ארדן: מצד שני, היום כולנו צריכים להבין, ההחלטות האלה של יחידים לקחת סכין, לקחת כל אמל"ח שנמצא ברשותם וללכת וליטול חיי אדם, זה קורה הרבה מאוד כי הפייסבוק והסמרטפון מגיע לכל אחד ואחד, ואמירות שקריות ואמירות מסיתות, כמו שראינו גם כאן, שלא הייתה פריצה - - - דרך אגב, שוב, שום מקום לא חסין מפריצה כדי לנטרל אלימות, אבל כיוון שהמשטרה משתדלת להימנע מכניסה למקומות תפילה, לא היו כניסות כאלה ולא הייתה כניסה למסגד, המדינה והמשטרה פועלות שם ברחבה, אותה רחבה, דרך אגב, שבסופי שבוע ילדים ממזרח ירושלים משחקים בה כדורגל.

גלעד ארדן: זה המקום שבו המשטרה פועלת, זה המקום שבו המבקרים והתיירים מבקרים שם.

גלעד ארדן: אז כשאנחנו מדברים על הסתה שקרית שגורמת לרצח, צריך להבין היום שמשטרת ישראל תצטרך לפעול ברף אחר לחלוטין כנגד המסיתים לאלימות.

גלעד ארדן: האיזון, שהופר בעיניי, בין חופש הביטוי במדינת ישראל, שצריך לשמור עליו מכל משמר, אבל היום אנחנו רואים שחופש הביטוי הזה כשהוא הופך להיות חופש הסתה, הוא גורם לרצח של חפים מפשע.

גלעד ארדן: בנושאים האלה, אני אומר שוב, התפקיד הוא גם של הכנסת, לבקר, האם אנחנו כמערכת שלטונית עושים את ההתאמות הנדרשות כדי להגן על חיי האזרחים והתושבים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: זה התפקיד המרכזי של המשרד לביטחון פנים, זה התפקיד המרכזי של משטרת ישראל, אף אחד לא יהיה חסין, יהיה אפס סובלנות כלפי אלימות וכלפי הסתה ואני מקווה שאנחנו נצליח לרתום את כל המערכות, אצל כולם צריך לרדת האסימון, ואתם תפקחו עלינו.

גלעד ארדן: לגבי רישוי נשק, התחייבתי לענות.

גלעד ארדן: לגבי מתן רישיונות נשק, היה כאן מספר שנים שהמדיניות של המשרד לביטחון פנים לפניי הייתה לצמצם את כמות נושאי הנשק, שאין הכרח שהם יישאו נשק.

גלעד ארדן: אני לא בא לבקר היום אחורה, כי צריך להבין שגם בתוך משטרת ישראל יש מחלוקות בעניין הזה.

גלעד ארדן: יאמר לך אגף המבצעים שהוא רוצה יותר כלי נשק ברחובות, כמובן בכפוף לאימון ולמיומנות וליכולת הפעלת הנשק, ויאמר לך אגף החקירות והמודיעין, שהרבה פעמים כשאנשים לא מיומנים נושאים נשק כזה אז הנשק הזה נגנב מהם, הם לא מקפידים לשאת אותו או לשמור עליו בהתאם להנחיות ואז הוא נגנב והוא מגיע לארגוני פשיעה חמורים - - -

דוד ביטן: אבל - - - מי שיש לו היום רישיון ומחזיק, לא כל אחד.

אורי מקלב: כמו מורים ומנהלים.

אורי מקלב: אנחנו דיברנו על מורים ומנהלים, איחוד והצלה.

גלעד ארדן: אין ספק, אורי, שבימים כאלה שהאזרחים לפעמים הם החזית והיכולת של אזרח להגיב מהר, עד להגעה, גם אם יש פער של שניות של השוטר, היא זו שיכולה להציל חיי אדם, בהחלט כמדיניות אנחנו שוקלים היום מדיניות מתירה יותר, אבל תוך כדי אחריות ואיזון עם המודיעין שנצבר במשטרת ישראל כלפי אנשים.

גלעד ארדן: צריך להבין, היום על פי החוק, השר לא יכול להתערב במקרה יחיד, הסמכות על פי החוק היום היא אצל פקיד הרישוי שהוא שואב את הסמכות שלו מקצין משטרה בכיר.

גלעד ארדן: אמרתי את זה נכון, יואל?

<יואל הדר: כן.

אורי מקלב: המדיניות זה כן להקל.

גלעד ארדן: כמדיניות כללית כן, אבל התרגום שלה אחר כך, המודיעין וההרשעות הקודמות וכו', זה תרגום של משטרת ישראל.

גלעד ארדן: במקרה הספציפי שעלה כאן, על אותה תושבת של הרובע המוסלמי, קודם כל כל אזרח יכול להגיש ערעור במשטרה, יש כתובת ברורה להחלטות, ואנחנו דואגים שהערעורים הללו ייבחנו.

גלעד ארדן: במקרה הספציפי של תושבת הרובע המוסלמי, לדעתי הנשק יוחזר לה, אבל זה עדיין כפוף להחלטת המשטרה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני מבקש לסכם את הדיון ולומר, כמו שפתחנו, אני יזמתי את הדיון הזה לפני כחודשיים, לא על הרקע בכלל של סיפור הר הבית.

דוד אמסלם: היה רקע שעשינו דיון לגבי הר הזיתים, עשינו דיון לגבי הרכבת הקלה וכו' וכו', האלימות זה לא דבר שמתפתח היום, זה דבר שבשנתיים האחרונות בירושלים, בדגש על ירושלים, הולך ומתפתח.

דוד אמסלם: אני מכיר את העיר הזאת על בוריה, אני מכיר פה כל מטר ואני אומר לכם, שנתיים כבר מתחילה אלימות שהולכת ועולה.

דוד אמסלם: כמאמר המשפט, כשהאקדח יוצא במערכה הראשונה, בסוף יורים בו במערכה השלישית.

דוד אמסלם: על זה אני התרעתי ולכן יזמתי את הדיון.

דוד אמסלם: כאן אני רוצה לחזק את ידי המשטרה.

דוד אמסלם: אנחנו נקלענו לאירוע כתוצאה מזה שלא היה טיפול בעבר כפי שהיה צריך, אז היום אנחנו נמצאים באיזה שהוא אירוע הרבה יותר חזק, הרבה יותר רחב, שאנחנו צריכים ונאלצים להשתמש בהרבה מאוד כלים, בחלקם אפילו חריגים.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה לחזק את ידי משטרת ישראל שעושה ימים כלילות, ולא רק אותם, את כל זרועות הביטחון שמצטרפים.

דוד אמסלם: אני גם מבקש מכל המשרדים הממשלתיים התומכים, להעמיד למשטרת ישראל ולזרועות הביטחון את כל הכלים לפתור את הבעיה.

דוד אמסלם: אני שאלתי את ממלא מקום המפכ"ל, האם חסרים לו כלים בכל ארסנל הכלים והוא אמר שהכול בידיו.

דוד אמסלם: לכן אנחנו מצפים מכם לסיים את האלימות.

דוד אמסלם: רבותיי, אלימות במדינה דמוקרטית זה הדבר הכי קשה, אין פה פרוטקשן, צריך להבין, זה לא שבאלימות מישהו משיג משהו, ברגע שאתה הולך על הנוסחה הזאת, באותו רגע גמרת את שלטון החוק, נגמר האירוע.

דוד אמסלם: אז אני עושה הבחנה בין הסוגיה הפוליטית לבין הסוגיה של האלימות.

דוד אמסלם: אלימות צריכים לעצור ואתמול ובכל האמצעים.

דוד אמסלם: דרך אגב, בן אדם שבא להרוג מישהו צריך לעצור אותו בכל האמצעים, גם אם הוא יהודי וגם אם הוא ערבי, זה לא משנה.

דוד אמסלם: אין דבר כזה שמישהו פוגע באלימות והוא חסין ובא ואומר 'חבר'ה, לא פוגעים בי, רק לי מותר לפגוע'.

דוד אמסלם: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: ועכשיו יש פה אסקלציה, זה מקרה שמביא לעוד מקרה.

דוד אמסלם: לכן כרגע צריך לעצור את כל הנושא הזה בכל האמצעים.

דוד אמסלם: אני לא איש משטרה, בגלל זה יש את כל מערכות הביטחון וצריך לגבות אותם בעניין הזה.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר משהו מאוד חשוב, לגבי הנושא של ערביי ישראל וההנהגה שלהם, דווקא.

דוד אמסלם: אחמד, אליך.

דוד אמסלם: תראה, אני איש הגון, משתדל לפחות, וכאן אתה יודע שאין סימטריה בין הפגיעה של היהודים בערבים לבין הפוך, אני מדבר על האזרחים, לא סימטריה במקרים וגם לא בסימטריה של הגינויים, כשיהודי פוגע בערבי שלא בצדק, אז כל הציבור היהודי קם וכל ההנהגה הפוליטית עומדת על הרגליים, ובצדק, ואומרת לא.

דוד אמסלם: גם זרועות הביטחון מטפלים בסוגיה הזאת בצורה הכי קשה שאפשר.

אחמד טיבי: בניכוי הפגיעה על ידי הצבא.

אחמד טיבי: שכחת את זה.

דוד אמסלם: אמרתי, זרועות הביטחון.

דוד אמסלם: במדינה דמוקרטית, כל מדינה, יש צבא ויש משטרה והם מטפלים בבעיות של אלימות.

דוד אמסלם: אצל הערבים וגם בהנהגה הערבית זה לא ככה, אז לכן לדעתי אין מה להשוות.

דוד אמסלם: עכשיו השאלה היא למה הולכים.

דוד אמסלם: לפעמים אני שואל את עצמי, שלחו לי סרטון של זחאלקה, לפני שבוע, מה הוא עשה בהר הבית.

דוד אמסלם: אני שאלתי את עצמי, שורה אחרונה בסוף, אחרי שראיתי, מה הבחור רצה להשיג בזה?

דוד אמסלם: מה הוא רוצה?

דוד אמסלם: האם הוא הרגיע מישהו, האם תרם לדו קיום בין ערבים ליהודים?

דוד אמסלם: או עשה את הפעולה ההפוכה?

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא נסע לשם, הוא חיפש את זה, למה?

אחמד טיבי: אבל מה הוא עשה?

אחמד טיבי: הוא לא עשה כלום.

דוד אמסלם: אני אסביר לך - - -

אחמד טיבי: הוא פגע במישהו?

דוד אמסלם: אני אגיד.

דוד אמסלם: הוא לא היה צריך לעשות כלום, הוא לא היה צריך לדבר, בגלל שכל דיבור שם, הוא בא, חיפש את החייל, בא לחייל, בא לשוטר, בא אמר לו 'מי אתה?' בצורה מבזה.

דוד אמסלם: לא, הוא הלך לשם, חיפש את זה, חיפש את הטלוויזיה.

דוד אמסלם: למה?

אחמד טיבי: צריך לתת לנו להיכנס, יש טלוויזיה, שתשדרג לנו את הביקור.

דוד אמסלם: אני רוצה לסיים.

אחמד טיבי: פעמיים דחינו אותו.

דוד אמסלם: אני חושב שהנושא של הפולחן הדתי במדינת ישראל הוא חשוב לכולם, אני לא מעלה על דעתי שיש איזה שהיא זרוע ממשלתית או זרוע ביטחונית שלא רוצה ולא רוצה לאפשר לערביי ישראל לעלות לאל אקצא ולהתפלל.

דוד אמסלם: זכות הפולחן הדתי מוקנית לכל אחד, אבל כאן הסיפור הוא הפוך, ואני אומר לך את זה באחריות, בכל נושא שאני נוגע בי, וזאת גם הטענה שלי כלפי השלטונות בישראל, כשמדובר ביהודים אז הסיפור מקבל תפנית, גם בנושא עבירות הבנייה, גם בנושא של הפולחן הדתי, בכל נושא, כשמדובר בערבים, בוא לא נרגיז אותם, שלא יתרגזו, שלא יעשו.

דוד אמסלם: אני שואל, אדוני, למה?

אחמד טיבי: אמרת שאתה אדם הגון.

אחמד טיבי: זה לא הגינות.

דוד אמסלם: כן, אני אראה לך את הנושאים.

מרדכי יוגב: זה לא הגינות, זה מציאות.

דוד אמסלם: אני אראה לך את הנושאים.

דוד אמסלם: אני אראה לך בדיוק, בוועדה שלי עשיתי נושא נושא, אני אשב איתך ביחד ואני אראה לך אותם.

דוד אמסלם: ואני אומר, רבותיי, חוק זה חוק.

דוד אמסלם: ואני טוען, החוק לא צריך להפלות בין ערבי ליהודי ולצערי הרב, לרוב, הוא מופר על ידי הערבים, בטח באלימות.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אם יש בעיה באל אקצא, למה לזרוק אבנים, למה לדקור בסכינים?

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: אם אני עכשיו מתרגז על איזה ערבי, אני בא דוקר אותו?

דוד אמסלם: או שאני מדבר איתו?

דוד אמסלם: אני מנסה להסדיר את זה.

דוד אמסלם: לכן אני מצפה מההנהגה הערבית - - -

אחמד טיבי: בוא נתחלף.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש יהודים במדינות ערב שגם כשפועלים נגדם הם לא לוקחים סכינים ודוקרים כל ערבי שעובר ברחוב.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם לא היו חיים תוך שנייה, ואף אחד גם לא היה מקים ועדת חקירה ועושה דיון בפרלמנט למה.

דוד אמסלם: אבל אני לא רוצה להיות שם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיות שם.

דוד אמסלם: אחמד, אני לא רוצה להיות שם.

דוד אמסלם: אני אומר, להיפך, נגזר עלינו להיות כאן, אני חושב שצריך לחיות בדו קיום.

דוד אמסלם: באמת עמלים עמל רב כדי להביא את זה לשם.

דוד אמסלם: כל פעולה של התססה לוקחת אותנו אחורה הרבה מאוד צעדים.

דוד אמסלם: אני אספר לך סיפור קטן, שלא קשור.

דוד אמסלם: קח את הנושא של השייח' ראאד סאלח.

דוד אמסלם: אני עבדתי בעיריית ירושלים, לפני חמש שנים אני מקבל טלפון מעובד שלי, בבית הקברות בממילא, הוא אומר לי 'דודי, בונים קברים של דמה', אני יורד למטה, אני רואה את השייח' הזה מביא עוד אנשים ובונים סתם קברים כאילו להרחיב את בית הקברות.

דוד אמסלם: סתם, אין שם קברים.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה מתסיס ומדיח ולדעתי בתוצאה זה המתח בין יהודים וערבים, שלדעתי הוא מיותר.

אחמד טיבי: מצאתם לכם מטרה.

דוד אמסלם: לא, אני נתתי לך דוגמה, אני נתתי לך דוגמה קונקרטית.

דוד אמסלם: אתה יודע את זה בתוך תוכך.

דוד אמסלם: אחמד, בתוך תוכך, וגם אתם כולכם, אתם יודעים מי הצד האלים, האזרחי, אתם יודעים מי עושה את הפרובוקציות, אתם יודעים מי מתסיס, אבל לדעתי חלקכם לוקחים משיקולים - - -

אחמד טיבי: זה שאני לא עונה לך זה לא אומר שאני מסכים.

דוד אמסלם: חלקכם לוקחים שיקולים פוליטיים בעניין ולפעמים עושים רווחים אישיים ולכן הם לא מונעים מזה.

דוד אמסלם: היום אני התרגשתי לשמוע, באמת התרגשתי לשמוע, את ראש עיריית נצרת.

דוד אמסלם: אני אומר לך, התרגשתי לשמוע, בגלל שאני חושב שלאן שהוא מושך את זה, זה לא השאלה אם זה נכון או לא נכון, אלא הוא מושך את זה למקום של דו קיום, לעשות יותר סדר, להרגיע.

דוד אמסלם: אפשר לדבר תמיד, אפשר להגיע להסכמות תמיד, אבל כשזה נעשה בין המנהיגים וברגוע זה יותר הגיוני שזה יתפתח למקומות חיוביים.

דוד אמסלם: כשזה ילדים בני 13 ו-14 שמוסתים ולוקחים אבנים ולוקחים בקבוקי תבערה וחושבים שזה איזה סוג של משחק ובסוף הם נפצעים, דרך אגב, לרוב הם נהרגים והם נפצעים וזה עוד טרגדיות, למה?

דוד אמסלם: לכן אני באמת מצפה ומבקש, באמת מההנהגה הערבית, לשבת ביניכם.

דוד אמסלם: אתם חברי הכנסת, אתם ההנהגה, לשבת ולטכס עצה ביניכם איך אתם מורידים את כל הסיפור הזה לרמות, לדו קיום סביר, הגיוני, כפוף לזה שיש איזה שהוא סכסוך שצריך לפתור אותו בצורה פוליטית, בטח לא אלימה.

דוד אמסלם: לגבי הנושא האופרטיבי, מבחינתי, איך מתקדמים.

דוד אמסלם: אני הקמתי ועדת משנה לפני שבועיים לגבי הנושא של בטחון הפנים.

דוד אמסלם: אני מתכוון לכנס אותה, בטח לא בפורום הזה.

דוד אמסלם: אנחנו נשב עם משטרת ישראל כדי לשמוע באופן אופרטיבי בדיוק מה היא עושה, מה היא לא עושה.

דוד אמסלם: אנחנו נצטרך לקבל לו"ז לגבי הנושא הזה, איך מורידים את כל סף האלימות הזו וחוזרים לחיי שגרה סבירים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני לא רואה את זה כדבר אסטרטגי, אבל מה שקורה כאן במדינה, יש פחד, ההורים מפחדים עכשיו לשלוח את הילדים החוצה, אז יש פה איזה שהוא גלגל שקורה, אז העסקים לא עובדים, האנשים לא יוצאים, אנשים עצובים, אנשים בחרדות וכו' וכו' וכו'.

דוד אמסלם: לכן צריך למנוע את העסק הזה ולהביא את זה לאיזה שהיא שפיות.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר עוד משפט אחרון בנושא הזה, אדוני השר.

דוד אמסלם: אחמד, אנחנו עשינו פה דיון גם על הנושא של הערים הערביות באלימות, לא קשור לאל אקצא.

דוד אמסלם: שם גם השר שם את זה כיעד של המשטרה, לחזק את הנושא של הביטחון ביישובים הערביים.

אחמד טיבי: מאבק באלימות הוא הנושא הראשון במעלה שמעניין אותי ואותנו כחברי כנסת.

דוד אמסלם: נכון, ואני רואה את הכול אלימות.

אחמד טיבי: גם השר יודע וגם המפכ"ל יודע.

דוד אמסלם: דרך אגב, אלימות זה אלימות, לא משנה למה פעלת באלימות.

דוד אמסלם: אלימות זה אלימות.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם שוב פעם, בקריאה לכל ראשי ההנהגה הערבית, באמת לבוא, לדון ולשבת על המדוכה ולצאת בקריאה לציבור ולהרגיע אותו על מנת שנחזור לשגרה.

דוד אמסלם: לאף אחד אין עניין להמשיך ככה, לא למשטרה, לא לציבור, לא לערבים, לא ליהודים, ובזה אני מקווה שבאמת אנחנו נתחיל לבוא ולחיות חיים נורמליים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.