ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 92, 2015-10-12 13:00

משה גפני: אני ממשיך את ישיבת הוועדה.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף השני בסדר היום: עדכון שיעורי התגמולים לנכי רדיפות הנאצים ולנכי המלחמה בנאצים.

משה גפני: מי מציג את זה, בבקשה?

<גליה מאיר אריכא: גליה מאיר אריכא, היועצת המשפטית של הרשות לזכויות ניצולי שואה.

<גליה מאיר אריכא: מדובר בעדכון כמובן לפי סמכותו של שר האוצר לפי חוק נכי המלחמה בנאצים ולפי חוק נכי רדיפות הנאצים.

<גליה מאיר אריכא: העדכון הוא ביחס למדד אוקטובר 2014, מדד השכר בסקטור הציבורי.

<גליה מאיר אריכא: העדכון מובא כעת מאחר והמדד הזה פורסם רק שבעה חודשים - - -

משה גפני: אנחנו מדברים על המדד הקהילתי שנקרא?

משה גפני: מה שאז עשינו בכנסת ה-18.

<גליה מאיר אריכא: כן, המדד הקהילתי.

אורלי לוי אבקסיס: שיסבירו לנו שוב בבקשה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: בבקשה.

<גליה מאיר אריכא: זה מדד שמשקף מספר תוספות הניתנות במשק.

<גליה מאיר אריכא: זה מדד שהוא מטיב, מדד שאליו צמודים התגמולים שניתנים לנכי צה"ל.

<גליה מאיר אריכא: זה המדד שלפיו אנחנו מעדכנים.

<גליה מאיר אריכא: בנוסף, אני רוצה לציין שאנחנו גם מעדכנים לפי תוספות שכר שניתנות במגזר הציבורי, כך שבמקרה שבו המדד עולה גם מעל תוספות שכר שניתנו ושעדכנו לפיהם, אנחנו מעדכנים בחלק היחסי של העלייה.

משה גפני: זה מדד שהוא טוב יותר מהמדד - - -

<גליה מאיר אריכא: מדד שהוא טוב יותר, כן.

משה גפני: אורלי, אני עשיתי את זה אז.

משה גפני: התברר לי שאין עדכונים, וגם כשיש את העדכונים אז העדכונים הם נמוכים יותר.

משה גפני: המדד הקהילתי הוא המדד היותר טוב לכל דבר.

משה גפני: אבל במקרה של נכי רדיפות הנאצים זה הוסיף הרבה מאוד כסף לתקציב שלהם.

<גליה מאיר אריכא: החיסרון שלו שהוא מתפרסם באיחור, אבל הוא מדד מטיב.

<גליה מאיר אריכא: לכן, לא כדאי להחליף אותו במדדים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: כמה איחור?

<גליה מאיר אריכא: הוא מתפרסם עכשיו, שבעה חודשים - - -

<שלומית ארליך: העדכון נעשה בשתי פעימות.

<שלומית ארליך: הפעם האחרונה שעשיתם את העדכון היתה ב-1 באפריל 2013.

<שלומית ארליך: פספסנו כאילו את הפעימה של אחד באוקטובר 2013 עד אפריל 2014.

<גליה מאיר אריכא: כמובן לא מדובר בפספוס, אין אצלנו פספוסים.

<גליה מאיר אריכא: המדד פשוט היה נמוך ביחס למדדים קודמים, או ביחס לתוספות השכר שכבר נתנו להם.

<גליה מאיר אריכא: כלומר, במהלך התקופה הזו עדכנו לפי תוספות שכר במספר פעימות.

<שלומית ארליך: זאת אומרת, מדובר במדד נמוך יותר ולכן לא הבאתם אותו.

<גליה מאיר אריכא: הוא היה נמוך ביחס למדד הקודם שלפיו עדכנו, ו/או ביחס לתוספות שכר שכבר ניתנו.

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מדד מטיב או שהוא נמוך ביחס למדד הקודמים.

<גליה מאיר אריכא: לא, הוא מטיב.

<גליה מאיר אריכא: אבל אני מעדכנת רק במקרה של עלייה.

<שלומית ארליך: כיוון שהתיקון האחרון היה מפחית אז - - - יש פה איזושהי טעות בנוסח.

<שלומית ארליך: בצו נכי המלחמה בנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (הוראת שעה), בסעיף 1, פסקה (6), זה העמוד הראשון שמונח לפניכם, העדכון של המדד הוא בסדר.

<שלומית ארליך: אבל מובאים שם מספרים של צו ישן יותר.

<שלומית ארליך: לכן, בפסקה (6) בסעיף קטן (א), בפסקה (1), "במקום 114.7", זה צריך להיות 117.9%.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב) כתוב: "בפסקה 2, במקום "118.2"", זה צריך להיות 121.5%.

<שלומית ארליך: ובסעיף קטן (ג) כתוב: "בפסקה (3) במקום "130.7"", זה צריך להיות 134.3%.

<גליה מאיר אריכא: כן, רק חשוב לציין שאין לזה נפקות כי הסכומים שלפיהם אנחנו מחויבים הם הסכומים שכתובים ליד.

<שלומית ארליך: זה לא משנה את ה- - -, התיקון נשאר כפי שהוא.

<שלומית ארליך: רק בהתאמה צריך לתקן את זה גם בצו נכי המלחמה בנאצים (שינוי שיעור התגמולים), התשע"ה-2015.

<גליה מאיר אריכא: צריך להבהיר שזה עניין של נוסח יותר, ופחות - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה שינוי פרוצדוראלי או טכני?

<שלומית ארליך: לא.

<שלומית ארליך: פשוט כשהם כתבו במקום איזה מספר, הם לא ציינו את המספר הנכון.

<שלומית ארליך: זה לא משנה שהעדכון שהם עשו הוא בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: זו בעיה שאפשר לתקן אותה.

<שלומית ארליך: כן, זה בסדר גמור.

<שלומית ארליך: אנחנו רק מציינים כדי שאנחנו נתקן.

אורלי לוי אבקסיס: לא גורע ולא מוסיף.

<שלומית ארליך: לא, לא.

משה גפני: צריך להקריא את זה?

<שלומית ארליך: לא, אבל להצביע אחד אחד.

משה גפני: צו נכי המלחמה בנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (הוראת שעה), התשע"ו-2015.

משה גפני: זה צריך להיות כבר התשע"ו ולא התשע"ה - -

<שלומית ארליך: נכון, הם יתקנו את זה במשרד.

משה גפני: - - התשע"ו-2015 - מי בעד אישור הצו ירים את ידו עם התיקונים שהקריאה היועצת המשפטית?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: צו נכי רדיפות הנאצים (שינוי שיעור התגמולים), התשע"ו-2015, הצו השני שעליו אנחנו מדברים, מי בעד אישור הצו ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצו השני אושר.

משה גפני: העניין השלישי הוא תקנות נכי המלחמה בנאצים (טיפול רפואי) (תיקון), התשע"ו-2015.

משה גפני: מי בעד אישור התקנות ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: העניין הרביעי הוא תקנות נכי המלחמה בנאצים (טיפול רפואי) (הוראת שעה), התשע"ו-2015.

משה גפני: מי בעד אישור התקנות ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: צו נכי המלחמה בנאצים (שינוי שיעור התגמולים), התשע"ו-2015, עם השינויים שהיועצת המשפטית הקריאה, מי בעד אישור הצו ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: צו רדיפות נכי הנאצים (שינוי שיעור התגמולים) (הוראת שעה), התשע"ו-2015, זה הצו האחרון שעליו אנחנו מדברים, מי בעד אישור הצו ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצו אושר.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לכם על הצווים האלה שהם טובים.

<ראובן מוזר: ראובן מוזר, אני חבר בעמותה הפרלמנטרית למען ניצולי השואה.

<ראובן מוזר: בפעם האחרונה שהיית יושב-ראש ועדת הכספים טיפלת בשני נושאים חשובים: אחד מהם היה שלא יורידו לנו מהגמלה של נכי רדיפות הנאצים באוצר את הסכום הביטוח הלאומי, את קצבת הזקנה.

משה גפני: קצבת הזקנה.

משה גפני: אמרתי את זה עכשיו לשר, אני רוצה תשובה ממנו.

משה גפני: אני רוצה לדעת את עמדתו.

משה גפני: אני לא מתכוון להרפות.

משה גפני: מה שאז עשו לי זה שהם אמרו:

משה גפני: את החוק אנחנו לא יכולים להעביר, אבל אנחנו נעביר כסף.

<ראובן מוזר: עשו את זה סלאמי.

משה גפני: זה לא סלאמי.

משה גפני: הם העבירו כסף, החוק נשאר.

<ראובן מוזר: הדבר השני היה עניין של קצבת שארים שדיברנו על זה שקצבת השארים תהיה מקבילה לביטוח הלאומי.

<ראובן מוזר: היד הקפוצה כמובן המשיכה לעבוד ונתנו לנו את קצבת השארים לשלוש שנים בלבד, ולאחר שלוש שנים, 2,000 שקלים לכל החיים לשאר.

<ראובן מוזר: במקום שזה יהיה מקביל לביטוח הלאומי, אם לא – קצבת השארים עד סוף החיים.

<ראובן מוזר: אם ניצולי השואה הולכים ומתמעטים, לא צריך להתנהג מולם עם יד קפוצה.

<ראובן מוזר: צריך לתת לחיות טוב עד הסוף.

<ראובן מוזר: דבר אחרון, באוצר יש ועדות רפואיות.

<ראובן מוזר: ניצולי השואה לא הולכים ונהיים בריאים.

<ראובן מוזר: הוועדות הרפואיות האלה עולות הון תועפות, וזה כסף נטו של ניצולי השואה.

<ראובן מוזר: לדעתנו, צריך לבטל את הוועדות הרפואיות ובאופן אוטומטי לתת העלאה כלשהי כל שנה או כל חצי שנה לניצולי השואה ולבטל בכלל את נושא הוועדות הרפואיות היקרות האלה.

<ראובן מוזר: תודה.

משה גפני: רשמתי לי, בסדר.

משה גפני: צריך לבדוק.

משה גפני: תודה רבה.