ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 53, 2015-10-12 11:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אני שמח לפתוח את הישיבה השנייה היום של ועדת הכלכלה ביום הראשון של מושב החורף.

איתן כבל: כפי שכבר אמרתי אני מאוד שמח לחזור כבר לעבודת הוועדה.

איתן כבל: יש נושאים דרמטיים על סדר היום, וזה לא מופרך ומופרז לומר זאת.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, רשמת, צוות, חברי כנסת, אדוני המנכ"ל, מכובדי.

איתן כבל: כותרת הדיון הזה היא המחסור במוצרי מזון בתקופת החגים.

איתן כבל: אני בטוח שלכל אחד מהדברים יהיה הסבר, אפילו הסבר מלומד, אפילו הסבר נכון ואפילו יהיה הגיוני.

איתן כבל: אבל לפני הכול זה היה אחד מנושאי השיחה המרכזיים בתקופת החגים האלה.

איתן כבל: ולפתע פתאום הסתבר לאזרחי מדינת ישראל שהחגים האחרונים "פרצו".

איתן כבל: כאילו לראשונה אנחנו מוצאים את עצמנו במצב הזה שבו חגים באמצע השבוע, ושיש בעיה עם שוחטים ועם עובדים.

איתן כבל: כאילו הכול התחיל השבוע.

איתן כבל: הרצון הוא לייצר מצב – לפחות לנסות – שייקבעו כללי משחק מאוד ברורים.

איתן כבל: זאת אומרת גם כשיכול להיות בלתי מתוכנן אותו בלת"מ הוא יבוא מתוך מערכת מסודרת.

איתן כבל: כי תמיד יכולות להיות תקלות, ותמיד יכול להיות משהו.

איתן כבל: השאלה לתוך איזו מערכת הוא נכנס.

איתן כבל: אני ארצה להזכיר לפחות שבוועדה הזאת בעקבות בקשה לדיון מהיר התקיים כאן דיון באולם נגב סביב משבר הבשר שכבר אז ראינו אותו; שכבר אז היה ברור עוד לפני שהחגים "פרצו" להם בהפתעה שמחירי הבשר הולכים לעלות.

איתן כבל: והוועדה הזאת הוציאה מכתבים, הוציאה הודעות.

איתן כבל: אישית דיברתי עם מנכ"לים, אישית דיברתי עם שרים, והזהרתי בשמה של הוועדה.

איתן כבל: יתרה מכך כיוון שסברנו שכל הפעולות בנוגע לבשר יכולות רק להקהות, דרשנו וביקשנו שתהיה התייחסות לבשר העוף, שתהיה מוכנות, שיתכוננו, שיידעו כבר להניח את הנושא הזה על סדר היום של הגופים שאמונים על העניין הזה.

איתן כבל: שוחחתי עם מנכ"ל משרד החקלאות אתמול, והוא גם הניח מסמך ויגיד את דבריו – ואני בטוח שהכול נכון.

איתן כבל: אבל חלק מהדברים שאני לא רוצה להתייחס אליהם בהרחבה עכשיו, אלא אחרי שתאמר את דבריך – אבל הסיפור הזה של מונופול השחיטה?

איתן כבל: יש כאן דברים שצריך לחתוך אותם.

איתן כבל: יש לנו אחריות לציבור.

איתן כבל: כשיש מחסור יש עליית מחירים.

איתן כבל: בשביל זה לא צריך להיות מומחה לכלכלה.

איתן כבל: אני אומר לכם, זה להגיע לחנויות, ופשוט אין כלום.

איתן כבל: זה היה אירוע מביך.

איתן כבל: אם יש מישהו שיכול להראות לי איזו הודעה מסודרת שיצאה על-ידי הגורמים המוסמכים – חקלאות, כלכלה, רשתות.

איתן כבל: יצאו הודעות מבולבלות שהכותרת של כולן: "החגים פרצו" – אם אני רוצה לבוא ולומר את זה במשפט שאולי מכמת בתוכו את הסיפור כולו.

איתן כבל: פרצו להם החגים.

איתן כבל: פתאום מסתבר שצריך שוחטים באמצע השבוע, פתאום צריך עובדים.

איתן כבל: ואנחנו חיים בדיוק בשכונה כל כך טובה, סבבה כזה, שהבעיות האלה התחילו השבוע.

איתן כבל: אני אומר לך, דובי אמתי חברי, שהדיון הזה לא בא לפתור, למשל, את נושא העגבניות לעתיד.

איתן כבל: אני יודע את המחאה שביקשת להוביל או הובלת – אני הייתי בדיון אז אני לא יודע מה קרה.

איתן כבל: אבל אני כן יודע לומר לך שאני ארצה לדעת תשובות קודם כול לעכשיו.

איתן כבל: כשהרשת התמלאה בבדיחות על העגבניות זה היה תחושות של הציבור.

איתן כבל: בסוף מה אנחנו פה אם לא שליחי ציבור?

איתן כבל: כל אחד ואחת מכם – אנחנו שליחי ציבור.

איתן כבל: אנחנו לא עשינו את עבודתנו, לא עשינו את המוטל עלינו.

איתן כבל: חבר הכנסת בר-לב, לא עשינו כולנו, כל אחד במקומו.

איתן כבל: יכול להיות שאני הייתי צריך להפוך שולחן בזמנו ולוודא מקרוב - -

איילת נחמיאס ורבין: לזרוק עגבניות.

איתן כבל: - - שמישהו עושה את עבודתו בדיוק על-פי ההסכם.

איתן כבל: אתה היית בדיון, חאג', כשעסקנו בעניין הזה.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין היה בדיון כשעסקנו בו והתרענו והזהרנו.

לי בקשה: חברת הכנסת יעל גרמן פנתה אלי במפגיע כבר אחרי שהוחלט לקיים דיון בעניין הזה, וביקשה לקיים דיון בעניין הזה.

לי בקשה: אני אתן לך את הזכות לומר כמה מילים בהקשר הזה.

לי בקשה: אחר כך נתחיל את הדיון.

לי בקשה: נפתח אותו קודם כול עם המנכ"ל ועם הגורמים הרלוונטיים שכל אחד בתחומו יציג את העובדות כפי שהוא רואה אותן.

לי בקשה: בבקשה, חברת הכנסת יעל גרמן.

יעל גרמן: כבוד היושב-ראש, אני מאוד מודה לך.

יעל גרמן: זה אחד הדיונים החשובים.

יעל גרמן: נכון שאנחנו נמצאים מעין הסערה.

יעל גרמן: אני חוזרת עכשיו משער האריות, והמצב מאוד מתוח.

יעל גרמן: אבל ביום-יום אנשים חיים מעגבניות, מפלפלים, מסלט ישראלי וממרק עוף ומעוף.

יעל גרמן: זה האנשים הרגילים, מי שאין להם הרבה כסף.

יעל גרמן: אנחנו ראינו במהלך שבועיים שאף אחד לא היה צריך להתפלא שתשרי בא אחרי אלול ושהחגים באים זה אחר זה.

יעל גרמן: אני לא יודעת כמה שנים לפני כן - -

איתן כבל: שנה ראשונה זה קרה.

יעל גרמן: שנה ראשונה שיום הכיפורים בא אחרי ראש השנה, ארבעה ימים לאחר מכן סוכות שנמשך שני חגים – חג סוכות וחג שמחת תורה.

יעל גרמן: מה לא ידעו פה?

יעל גרמן: לא ידעו גם שיש חג הקורבן?

יעל גרמן: הכול היה ידוע מראש.

יעל גרמן: וזאת לא השנה הראשונה.

יעל גרמן: אני נסעתי לשוק הכרמל ולאחר מכן לסופרמרקט שלידי ולאחר מכן לחנות שהיא מעדנייה – ולא מצאתי עגבניות, לא מצאתי פלפלים, לא מצאתי מלפפונים.

יעל גרמן: מה שמצאתי היה ברָרָה ובמחירים אסטרונומיים.

יעל גרמן: אני יכולה להרשות לעצמי לקנות עגבניות גם ב-20 שקל, ואכן קניתי 6 עגבניות לסלט.

יעל גרמן: אבל כשרציתי לעשות מרק הילדים שלי והנכדים שלי – אין דבר כזה שבחג לא יהיה מרק עוף.

יעל גרמן: זה חייב להיות, זאת מסורת.

יעל גרמן: לא היה.

יעל גרמן: לא יכולתי.

יעל גרמן: זה לא צריך להיות.

יעל גרמן: יש אוכלוסיות שזה מה שהם אוכלים.

יעל גרמן: אז לא רק שלא היה להם, לא רק שלא יכלו להשיג, אלא אם הם רצו הם היו צריכים לשלם מחירי עתק.

יעל גרמן: אלה דברים שאפשר היה לחזות מראש.

יעל גרמן: ככלל מדינת ישראל לא צריכה לייבא.

יעל גרמן: אנחנו צריכים לתמוך בחקלאים שלנו, והחקלאות שלנו היא, ללא ספק, ענף שצריך לתמוך ולחשוב איך מורידים את פערי התיווך.

יעל גרמן: אבל אם יודעים שנוצר מצב שיש וירוס בעגבניות, ויש ביקוש בלתי רגיל, וההיצע לא יעלה על הביקוש, אז מה הייתה הבעיה לייבא חד-פעמית?

איתן כבל: המנכ"ל יתייחס לזה תכף.

יעל גרמן: צריכים לתת לנו תשובות איך זה קרה, אבל יותר חשוב – איך זה לא יקרה בחג הבא עלינו לטובה בעוד חצי שנה – פסח.

<מיכל קראוס: בפסח לא תהיה בעיה בגלל ימי החג.

יעל גרמן: בפסח יהיו בעיות עם תפוחי האדמה.

איתן כבל: סליחה, אף אחד לא מדבר מרגע זה לפני שהוא מקבל ממני רשות.

איתן כבל: פשוט כדי שנסדיר את העניין הזה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<שלמה בן אליהו: אני אתייחס לנושא שהוא כרגע אקוטי, ועדיין מורגש בו מחסור – הנושא של העגבניות.

<שלמה בן אליהו: אחר כך אתייחס ליתר הדברים.

יעקב פרי: זאת הפתעה?

<שלמה בן אליהו: אני אסביר מה קרה.

<שלמה בן אליהו: גידול עגבנייה זה כ-70 יום.

<שלמה בן אליהו: עכשיו אנחנו מתייחסים למה שנשתל לפני כ-70 יום או 90 יום.

<שלמה בן אליהו: זה צירוף של ימים חמים ולילות חמים ברצף בצירוף של וירוס שהוא, אגב, לא מדבק בני אדם אבל מדבק בין עגבניות.

<שלמה בן אליהו: הווירוס הזה הוא לא הפתעה.

<שלמה בן אליהו: הוא קיים כשנה גם בישראל וגם באירופה, ועד עכשיו הוא נשלט.

<שלמה בן אליהו: אבל כאשר הוא מצטרף לחום קיצוני גם ביום וגם בלילה הוא נהיה אלים כלפי החממות, כלפי גידולי העגבניות, והוא הוריד את היבול בצורה מסיבית.

<שלמה בן אליהו: גם אם עכשיו אני אעשה את המאמץ הכי גדול, ואני אתן גם כסף למגדלים לא יביאו עוד עגבניות.

יעל גרמן: אפשר לייבא.

<שלמה בן אליהו: זאת הסיטואציה.

<שלמה בן אליהו: כאשר זיהינו את הדבר הזה פתחנו את השוק לייבוא.

<שלמה בן אליהו: צריכים לזכור משהו אחד: כשאני מביא עגבניות מאירופה מחירי הנמל ליבואן הוא כשמונה שקלים.

<שלמה בן אליהו: כשהוא מעביר את זה לרשתות ולסיטונאים ואחר כך זה מגיע לחנויות המחירים גם יהיו גבוהים.

<שלמה בן אליהו: לכן גם אם היום אני אעשה ייבוא ואציף את הארץ בייבוא של עגבניות אף אחד לא יחשוב שנגיע לעגבנייה במחיר של שישה שקלים או ארבעה שקלים.

<שלמה בן אליהו: המחירים של העגבניות יהיו כ-12-10 שקלים.

<שלמה בן אליהו: זה המחיר הריאלי.

<שלמה בן אליהו: בפועל יהיו רשתות שיורידו את המחירים של העגבנייה, חלקם בגלל שעשו עסקה טובה עם יצואן מתורכיה ששם מחיר העגבנייה נמוך יותר ממחיר העגבנייה באירופה, וחלקם מכיוון שהם עושים מה שנקרא los leader, דהיינו הם גובים את ההפחתה ממחיר העגבנייה בטיטולים או במשהו אחר, אבל המחיר הכלכלי של העגבנייה זה המחיר, וזה מה שיהיה גם אם עושים ייבוא.

<שלמה בן אליהו: מה קורה ליבואנים?

<שלמה בן אליהו: היבואנים קיבלו מאתנו אפשרות לייבא עגבניות, ולהפתעתנו הרבה, הם לא ייבאו עגבניות.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת הם לא לקחו הרבה רישיונות ייבוא, אבל אלה שלקחו, ראינו שהם אפילו לא מממשים את רישיונות הייבוא שלהם.

<שלמה בן אליהו: עשינו בדיקה איתם מדוע הם לא מממשים את רישיונות הייבוא ולא מייבאים.

<שלמה בן אליהו: למה אתם לא מייבאים ללא מכס?

<שלמה בן אליהו: עלו מספר הסברים, וכל אחד נתן הסבר אחר, אבל מבחינתם היה הסבר אחיד שמחירי העגבניות באירופה הם גבוהים, ואם הם יביאו את העגבניות לארץ במחירים גבוהים, ופתאום המחירים יירדו הם יהיו בפשיטת רגל.

<שלמה בן אליהו: לכן הם אמרו שהם לא מייבאים.

<שלמה בן אליהו: נוצר מצב שפתחנו את השוק לייבוא ללא מכס, ואין ייבוא.

<שלמה בן אליהו: הלכנו צעד אחד קדימה והצענו למשרד האוצר הליך של רשת ביטחון ליבואנים כך שאם מחיר העגבנייה ירד מתחת למחיר - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אנחנו לא ממציאים את הגלגל.

איתן כבל: הוא מספר דברים שהיו, לא שיהיו.

<שלמה בן אליהו: הסברתי את זה.

<שלמה בן אליהו: אם אני אתן היום לכל מגדל עוד מאה אלף שקל זה לא יביא לי עוד עגבנייה אחת כי הווירוס לא משתכנע מהמענק שאני נותן למגדל.

<שלמה בן אליהו: אני יכול למלא את המדפים בכך שאני גורם להביא את התוצרת מבחוץ.

<שלמה בן אליהו: שימו לב, אי אפשר לייבא את התוצרת מירדן למרות שזה המקום הקרוב ביותר בשבילנו כי אנחנו לא צריכים שישה ימי השטה באנייה.

<שלמה בן אליהו: תוך יומיים זה יכול להגיע לכאן.

<שלמה בן אליהו: אבל גם בירדן יש אותה בעיה – העגבניות שם נראות על הפנים, גם להם יש הווירוס הזה, ולכן זה לא מעשי לייבא מירדן.

<שלמה בן אליהו: עד עכשיו חלק מהייבוא הגיע אלינו מתורכיה.

<שלמה בן אליהו: בתורכיה הם לא מגדלים את זה בחממות, הם מגדלים את זה באדמה.

<שלמה בן אליהו: לכן זה עגבניות עם טעם קצת שונה ממה שאנחנו רגילים, פחות איכותי.

<שלמה בן אליהו: אבל אלה עגבניות שהן זולות יותר מאשר באירופה.

<שלמה בן אליהו: וגם משם עד היום הבאנו עד עכשיו כמאתיים טון – זה כמעט כלום.

<שלמה בן אליהו: המחסור שלנו כל שבוע הוא כאלפיים טון.

<שלמה בן אליהו: לכן זה לא מכסה את זה.

<שלמה בן אליהו: אם עכשיו אני אייבא ארבעת אלפים טון לשבוע מחירי העגבניות ירדו, והיבואנים לא ייבאו.

<שלמה בן אליהו: גם המגדלים הישראלים, כשאני עושה הצף של ייבוא הם לא יגדלו.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת כדי למצוא את האיזון, להשתמש בתוצרת שמגודלת בארץ ולהביא ייבוא מחוץ לארץ, המכסה בכל שבוע היא למשל אלף חמש מאות כי זה נותן לי אפשרות לשמור.

<שלמה בן אליהו: אז כל שבוע אני שולט אם לעשות את זה אלף וחמש מאות, אלפיים או אלפיים חמש מאות.

<שלמה בן אליהו: אז אני יוצר מצב שיש לי עגבניות בכל המדפים, ועדיין לא הורדתי את המחירים.

איתן כבל: זה בעניין העגבניות.

איתן כבל: ברשותך אני רוצה לשמוע גם התייחסות לעניין מוצרי הבשר והביצים.

<שלמה בן אליהו: - - -

איתן כבל: אתה המנכ"ל.

איתן כבל: היה מחסור, אתה האיש שאמון על העניין הזה מבחינתנו.

איתן כבל: נתת את ההתייחסות שלך לגבי העגבניות.

<שלמה בן אליהו: גם בעניין המלפפונים הייתה אותה בעיה לא של הווירוס, אלא של החום - -

יצחק וקנין: איתן, אני מגדל ביצים.

יצחק וקנין: אולי אני אעזור קצת למנכ"ל.

איתן כבל: מיד אחריו אני אתן לך.

<שלמה בן אליהו: אתם זוכרים שהיה פרק זמן קצר של מספר ימים מועט שהמלפפון קפץ למחירים אסטרונומיים.

<שלמה בן אליהו: אחר כך הוא נחת, הוא לא ירד בהדרגה.

<שלמה בן אליהו: הוא נחת מאחד-עשר שקלים-שנים-עשר שקלים ל-2.70, שקלים, לשלושה שקלים או לארבעה שקלים.

<שלמה בן אליהו: מה קרה?

<שלמה בן אליהו: מחזור הגידול של מלפפון הוא כ-20, לא כ-70 יום.

<שלמה בן אליהו: לכן כשנגמרו ימי החום משק אחיטוב שהוא המשק הגדול ביותר לגידול מלפפונים – כ-80%-70% מהשוק – עשה שתילה מהירה, והחזירו לשוק את כל המלפפונים.

<שלמה בן אליהו: לכן המחירים ירדו בבת-אחת לרמה הנורמלית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין הוא סגן יושב-ראש הכנסת, והוא צריך להגיע לנשיאות, אז בבקשה.

יצחק וקנין: רבותי, אני אומר בכל ישיבה בנושא החקלאות – חקלאות זה לא דבר מובן מאליו.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לפקידי האוצר, אני אומר את זה לכל מי שלא מבין מה זה להיות חקלאי.

יצחק וקנין: אני חקלאי, ואני אספר לכם סיפור מהחיים.

יצחק וקנין: לפני כחצי שנה קיבלתי להקת עופות.

יצחק וקנין: הלהקה הזאת חלתה במחלת הניוקסל.

יצחק וקנין: יכולתי לא להודיע את זה לשירותים הווטרינריים, אבל אני חבר כנסת, אני לא יכול לעשות מה שאני רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: ניוקסל - - - איך אפשר לא לדווח לשירותים הווטרינריים?

יצחק וקנין: אני גם חבר כנסת אז אני יכול לממן משהו כי אני יכול להתפרנס ממשכורת אחרת, לא של חקלאי.

יצחק וקנין: הלהקה עלתה לי כשמונים אלף שקל.

יצחק וקנין: חיסלו את הלהקה.

יצחק וקנין: קיבלתי פיצוי.

יצחק וקנין: האכלתי אותה, היא כבר התחילה להטיל, ואז קיבלתי את המחלה.

יצחק וקנין: כשמקבלים את המחלה יש ירידה דרסטית בהטלה.

יצחק וקנין: חיסלו את הלהקה.

יצחק וקנין: ההפסד שלי נטו הוא כשלושים וחמישה שקלים.

יצחק וקנין: אף אחד לא יחזיר לי את זה.

יצחק וקנין: רכשתי להקה חדשה.

יצחק וקנין: כבר ארבעה חודשים אני מגדל את הלהקה החדשה.

יצחק וקנין: חטפתי שפעת עופות – הורידה לי את ההטלה.

יצחק וקנין: אני רק אסבר לכם את האוזן: משבעים תבניות של שלושים ביצים ירדתי לשלושים תבניות בשיא ההטלה.

יצחק וקנין: זה הפסד כספי.

יצחק וקנין: למעלה מ-50% מההטלה היומית אני מפסיד.

יצחק וקנין: לאט-לאט זה עולה ועולה.

יצחק וקנין: כבר חודשיים אני עם המחלה, והירידה היא ניכרת.

יצחק וקנין: הענף הזה הוא ענף מתוכנן.

יצחק וקנין: באותה מידה רוצים לבטל את כל האינטגרציה שיש בפטם.

יצחק וקנין: אנשים לא מבינים מה זה לבטל את האינטגרציה.

יצחק וקנין: זה שנעשה עודפים בשוק – החקלאים מחוסלים.

יצחק וקנין: לחקלאי אין אורך נשימה.

יצחק וקנין: הוא יכול להפסיד פעם, פעמיים, שלוש, ארבע, חמש, ותדעו – החוליה החלשה ביותר היא החקלאים.

יצחק וקנין: אני אסביר למה כי לא מבינים את זה.

יצחק וקנין: אתם יודעים כמה חקלאים נושרים כל שנה?

יצחק וקנין: אני לא יודע אם מישהו מסוגל להבין את זה.

יצחק וקנין: מה שאתם רואים על המדפים זה לא מובן מאליו.

יצחק וקנין: אין נאום שלי, אין כנס של החקלאים שאני לא אומר שחקלאות זה לא דבר מובן מאליו.

יצחק וקנין: זה שרואים את הפלפל הירוק, הצהוב והאדום וכל השפע – זה לא מובן מאליו.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לפקידי האוצר חזור ושנה.

יצחק וקנין: חבר'ה, אין סיוע לחקלאים.

יצחק וקנין: חקלאי שנופל נופל.

יצחק וקנין: אף אחד לא מסייע לו.

יצחק וקנין: אני מגדל אבוקדו.

יצחק וקנין: האגודה גידלה 730 דונם אבוקדו – כמה נשאר אתם חושבים?

יצחק וקנין: כמה מגדלים יש ביערה?

יצחק וקנין: תבדקו.

יצחק וקנין: מגדל אחד של אבוקדו.

יצחק וקנין: כולם עקרו את האבוקדו.

יצחק וקנין: הפסדנו שנה אחרי שנה – נגמר הסיפור.

יצחק וקנין: כמה אתה יכול להפסיד?

יצחק וקנין: נמאס כבר.

יצחק וקנין: לי נמאס לדבר את הדברים האלה, ואני אומר לכם –מי שחושב שהוא המציא את הגלגל הוא טועה.

יצחק וקנין: אם אנחנו רוצים לייבא – הכול אפשר לייבא היום.

יצחק וקנין: חוץ מבני אדם שנשאר לייבא מסין הכול אתה יכול לייבא.

יצחק וקנין: מה שאתה רוצה אתה יכול לייבא.

איילת נחמיאס ורבין: למה – גם את זה עושים, לצערנו.

יצחק וקנין: אני אומר לכם – החקלאים משלמים את המחיר היקר ביותר.

יצחק וקנין: כאשר העגבנייה הייתה חמישה עשר שקלים החקלאי קיבל 1.80 שקל.

יצחק וקנין: מה אתם חושבים, שאנחנו עושים את הקופון?

יצחק וקנין: הרשתות עושות את הקופון, והמתווכים באמצע.

יצחק וקנין: אני הבאתי הצעת חוק פערי התיווך.

יצחק וקנין: מי הפיל אותה?

יצחק וקנין: שר הכלכלה לשעבר בנט ושר החקלאות הקודם.

יצחק וקנין: מה אמרתי כל הזמן?

יצחק וקנין: למה אני יכול לקבוע בביצה, בגבינה?

יצחק וקנין: כאשר ביטלו פעם אחת את הפיקוח על הגבינה הקוטג' עלה לשמונה שקלים, והגבינה הלבנה לשמונה שקלים.

יצחק וקנין: כאשר זה היה בפיקוח אז כל אחד הבין שהוא לא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

יצחק וקנין: החקלאי מקבל בקושי מה שמגיע לו.

יצחק וקנין: אני אומר את זה בכאב לב – יום אחרי יום חקלאים מתמוטטים.

יצחק וקנין: יום אחרי יום חקלאים יוצאים ממעגל הייצור.

יצחק וקנין: רמי לוי יכול למכור את העגבנייה בשמונים אגורות – זה עלות הייצור שלו?

יצחק וקנין: כמה עולה לייצר עגבנייה?

יצחק וקנין: אמרתי, אני לא רוצה שהחקלאי ירוויח יותר מדי, אבל גם שלא יפסיד את הנשמה שלו כל פעם.

יצחק וקנין: הוא יכול להפסיד פעם-פעמיים-שלוש – הוא מוריד את המכנסיים ונגמר הסיפור.

יצחק וקנין: הם לא מולטי מיליונרים, הם מלח הארץ, ויש לנו מזל שיש חקלאים שמוכנים להמשיך ולעשות את מה שהם עושים.

יצחק וקנין: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן ברושי: רק תזכור שיש לו חוק הגליל, מה שלהרבה אין.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: הייתי שם פיזית כשזה נחקק.

איתן ברושי: איפה לא היית.

איתן כבל: מה לעשות.

איתן כבל: אני כבר זקן, רק נראה טוב.

איתן כבל: אני שומע ולא בפעם הראשונה את חבר הכנסת וקנין מדבר מדם לבו.

איתן כבל: אני לא יודע כמה פעמים אמרתי כמי שעבד פעם במשרד החקלאות – כל פעם אני שומע את אותם דברים.

איתן כבל: זה דה-ז'וו לגמרי.

איתן כבל: אבל אנחנו באנו לעסוק באירוע מאוד מסוים ומוגדר.

איתן כבל: הבקשה שלנו היא איך מונעים או אם לא מצליחים למנוע, מה עושים כדי לפחות ליידע את הציבור על המצב.

יעל גרמן: מה זה אי אפשר למנוע?

יעל גרמן: ודאי שאפשר למנוע.

יעל גרמן: בתכנון.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<שלמה בן אליהו: לגבי הפטם – עוף טרי בחנויות – הנתון הוא שלא היה מחסור של עופות לשחיטה.

<שלמה בן אליהו: לא היה מחסור שהיינו יכולים למלא את הצרכים של מדינת ישראל בעופות.

<שלמה בן אליהו: היו מספיק עופות לשחיטה.

<שלמה בן אליהו: הליך הגידול של פטם הוא 44 יום.

<שלמה בן אליהו: הכול היה מתוכנן בכך שיודעים שיש חגים, ויש מספיק אפשרות לשחוט את העופות האלה כדי שתהיה מספיק תוצרת במרכולים.

<שלמה בן אליהו: הסיטואציה שמשחטות מחליטות לא לבצע ימי שחיטה בחול המועד מכיוון ששוחטים לא מגיעים ופועלים בני עדות אחרות לא מגיעים בגלל חג אחר, ומרכזים את ימי החופשה שלהם בימים כאלה אין לי אפשרות חוקית לחייב משחטה לעבוד בחול המועד; אין לי אפשרות לחייב שוחטים לעבוד בחול המועד.

<שלמה בן אליהו: מה שאני יכול לעשות זה לבקש ולדבר.

איתן כבל: זה סוג של מונופול.

<שלמה בן אליהו: מה שעשינו זה לבקש מהמשחטות שיבטלו את ימי החופשה ויתחילו לעבוד; ביקשנו מאנשים ברבנות הראשית שיסכימו שהשוחטים ישחטו גם בחול המועד.

<שלמה בן אליהו: ואכן הייתה היענות.

<שלמה בן אליהו: היה מתוכנן שהשוחטים יעבדו בימים שלישי ורביעי בחול המועד - -

אורי מקלב: עזוב את השוחטים.

אורי מקלב: הבעיה היא שוחטים?

אורי מקלב: פונים אלי – כולם רוצים חופשים.

אורי מקלב: הם יודעים שהחגים מגיעים.

יעל גרמן: זה מה שאומר לך אדם דתי.

יעל גרמן: ואני אומרת – נותנים רישיונות לעבוד בשבת.

<שלמה בן אליהו: שוחטים לא יגיעו בשבת.

עיסאווי פריג': אולי תיתן לנו פריסה של משחטות לפי מגזרים.

עיסאווי פריג': איפה הגויים הערבים יכולים לפתור את הבעיה?

<קריאות: - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יהיה כשר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יהיה טרף.

אורי מקלב: - - -

<קריאות: - - -

אורי מקלב: זה לא קשור לשוחטים.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, אתה מערבב שני דברים.

איתן כבל: זה לא ענייני דת.

<שלמה בן אליהו: נכון.

אורי מקלב: גם.

עיסאווי פריג': הוא אמר, ימי חופשה.

אורי מקלב: אבל למה דווקא של שוחטים?

אורי מקלב: של המנהל.

איתן כבל: אני פה כדי לעסוק בעובדות, לפחות כפי שביקשתי מהמנכ"ל להציג אותן.

איתן כבל: העניין היה שלא היו שוחטים.

איתן כבל: אתה יכול להגיד את מה שפספסת כשלא היית פה – החגים לא "פרצו".

אורי מקלב: אבל לא בעופות.

אורי מקלב: דיברת על בשר שמשווק.

אורי מקלב: השוחטים לא קשורים לכל הנושא.

אורי מקלב: תבדיל בין השוחטים שנסעו לחו"ל - -

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, אני מבקש שמנכ"ל המשרד יציג את הנתונים כמו שהם.

איתן כבל: אנחנו לא נצא מפה בלי מסקנות.

איתן כבל: זה לא יהיה עוד דיון שבאו, אמרו, הלכו.

איתן כבל: לא יהיה.

<שלמה בן אליהו: גם הרב הראשי וגם אנשי הרבנות עוסקים בדברים האלה.

<שלמה בן אליהו: הם דיברו עם השוחטים, והם הסכימו לבוא ליום שלם בימים שלישי ורביעי.

<שלמה בן אליהו: ביום חמישי מכיוון שהייתה להם חופשה מתוכננת הסיכום היה שמשחטה שתבקש שיבואו הם ישלחו שוחטים, ומשחטה שלא תבקש – לא ישלחו לה שוחטים.

<שלמה בן אליהו: מנהלי המשחטות אמרו לנו שאם היו להם הפועלים בני עדות אחרות וגם השוחטים הם היו מפעילים את המשחטות.

<שלמה בן אליהו: כיוון שלא היו להם לא זה ולא זה הם לא הפעילו את המשחטות.

<שלמה בן אליהו: אין לי האפשרות החוקית לכפות על משחטה להפעיל משחטה.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, אני לא אמרתי שאני מסכים למה שהוא אומר.

איתן כבל: אני בסך הכול ביקשתי שבשלב הראשון לפני שאנחנו נותנים את ההתייחסויות המלומדות – כל אחד עם נהג המונית שלו או עם הסופרמרקט שלו – אנחנו קודם כול רוצים לדעת מה היה.

איתן כבל: כדי שלפחות שגם כשנגיד את דברינו זה יהיה אחרי שהרגשנו את המחסור ומנסים להבין.

איתן כבל: זה שאני לא מגיב זה לא אומר שאני מקבל או לא מקבל, אני בסך-הכול רק מקשיב לדברים שהוא מציג.

איתן כבל: אז בבקשה.

<שלמה בן אליהו: אני סיימתי לגבי העופות.

<שלמה בן אליהו: היו עופות, אבל לא הייתה פעילות במשחטות.

יעל גרמן: יש לי שאלה, אדוני היושב-ראש, אני מניחה שצפיתם שיהיה מחסור – האם התקיימה ישיבת חירום כמו שנהוג לעשות במקרה כזה?

יעל גרמן: אספתם את כל המשחטות?

יעל גרמן: הצפתם את הבעיה?

<שלמה בן אליהו: מבעוד מועד מתוך משרד החקלאות נערכו דיונים לגבי זה וגם בעקבות הדיונים שהיו כאן בוועדה.

<שלמה בן אליהו: לשבחה של הוועדה ייאמר, שבעקבות הדיון בוועדה בדקנו והתרענו בפני המגדלים להגדיל את מחזור הגידול.

<שלמה בן אליהו: אמרתי קודם שזה 44 יום מהיום שהאפרוח בוקע מהביצה ועד שאפשר לשחוט.

יעל גרמן: השאלה שלי היא האם הייתה ישיבת חירום במשרד?

אורי מקלב: אולי מכיוון שהשר דתי, והוא לא - - - בשבת, זאת הבעיה.

<שלמה בן אליהו: לא, לא.

אורי מקלב: זה לא רק השוחט.

יעל גרמן: השאלה שלי אם הייתה ישיבת חירום במשרד שאספה את כל הגורמים, פרשה את הבעיה וניסתה למצוא פתרון?

<שלמה בן אליהו: בכל התקופה של החגים – של חג סוכות ולפני חג הסוכות – חלק מהעובדים הבכירים והזוטרים נקראו לעבודה.

<שלמה בן אליהו: לא הייתה להם חופשה בחול המועד, והם עבדו בחול המועד סוכות כדי לפתור את הבעיות שנוצרו – לנסות לדבר עם כל משחטה, לדבר עם השוחטים וכדומה.

<שלמה בן אליהו: כל מה שהיה צריך לעשות עשינו.

<שלמה בן אליהו: תוך כדי החג גם הכנו את הנוהל המיוחד הזה של ייבוא עגבניות מחו"ל עם הבטחת שער ליבואנים.

<שלמה בן אליהו: הכנו את הנוהל ואת הקול הקורא, הכנו את החוזים, הכנו את הרישיונות.

<שלמה בן אליהו: הדברים נעשו.

<שלמה בן אליהו: העובדים נקראו גם בחג לעבודה בנושא הזה.

איתן כבל: תן לי פריסה של המשחטות.

אורי מקלב: היא עבדה או לא עבדה?

איתן כבל: הוא שואל.

איתן כבל: הוא לא יודע, הוא רק שואל.

<שלמה בן אליהו: באותו יום חמישי עבדו כל המשחטות חוץ ממשחטה אחת ב"מילועוף" שלא עבדה, שמייצרת כ-20% מהסחורה.

יעקב פרי: סחורה לא כשרה, נכון?

<שלמה בן אליהו: לא, סחורה כשרה.

<שלמה בן אליהו: חוץ מהמשחטה הזאת יתר המשחטות עבדו.

<שלמה בן אליהו: השוחטים עבדו.

איתן כבל: חבר הכנסת עמר בר-לב שהוא יושב-ראש שותף של השדולה החקלאית צריך ללכת לדיון בוועדה.

איתן כבל: בבקשה, בקצרה.

עמר בר-לב: כפי שהזכרתי, אני הייתי בכנסת הקודמת יושב-ראש השדולה החקלאית עם חבר הכנסת וקנין וגם בכנסת הזאת עם חברי כנסת נוספים: איתן ברושי וכן הלאה.

עמר בר-לב: אני מלווה את הנושא הזה כבר שלוש שנים.

עמר בר-לב: המנטרות שאני שומע בשלוש השנים האחרונות זה שוק חופשי, הכול פתוח, תחרות; מילים כמו כל מה שקשור בתכנון חקלאי וכן הלאה.

עמר בר-לב: זה קרטל, זה מונופול, נוגד את עקרון הכלכלה החופשית וכן הלאה.

עמר בר-לב: הדוגמה שיש לנו היום עם העגבניות או עם הפטם ודברים אחרים זה בדיוק דוגמה קטנה למה נושא החקלאים והחקלאות – לא כל הענפים, אבל חלק גדול מהם – הוא מאוד שונה מדברים אחרים.

עמר בר-לב: הכללים האחרים של מנטרות כאלה ואחרות שיכול להיות שבתחומים אחרים הן נכונות – במקרה הזה הן לא נכונות.

עמר בר-לב: מעבר לחשיבותו של הנושא החקלאי כבעל חשיבות לאומית צריך למצוא את השביל הדק אבל החשוב הזה בין תכנון לבין תחרות חופשית.

עמר בר-לב: כשדובר על מחירי העגבניות לא דובר על אותם חקלאים שהפסידו, כפי שהזכיר מנכ"ל משרד החקלאות, למעלה מ-50%.

עמר בר-לב: זאת אומרת במקרה הטוב יוכלו עכשיו אחרי ההתאוששות לספק 50% מהתצרוכת.

עמר בר-לב: זה אומר שעוד חקלאים הולכים ליפול.

עמר בר-לב: לכן במידה מסוימת סוג הדיון הזה מזכיר לי את הדיון בנושא הביטחוני.

עמר בר-לב: יש לנו דקירה אז כולם עוסקים בשאלה איך מונעים את הדקירה שהייתה היום בבוקר.

עמר בר-לב: יש כאן נושא מערכתי, ויש כאן נושא מערכתי שצריך להתייחס לחקלאות בצורה אחרת; הנושא של חופש ומצד אחד פתיחת מכסים ומצד שני אי מתן סובסידיות כפי שמקובל בעולם זה לא יכול להיות.

עמר בר-לב: אני בעד פתיחת מכסים, אבל אני גם בעד הגדלת הסובסידיות לענפים מסוימים שהם צורך לאומי שלנו עוד לפני שדיברנו על החקלאים עצמם.

עמר בר-לב: תודה רבה.

<שלמה בן אליהו: חבר הכנסת עמר בר-לב, אני מסכים אתך.

<שלמה בן אליהו: בשולחן הזה אתם תכירו אותי שמים את הדברים על השולחן בצורה מאוד בוטה וחדה.

<שלמה בן אליהו: יש שתי אפשרויות: יש אפשרות לעבוד בשוק מתוכנן כמו בשוק החלב, ולכן גם לא היה מחסור בחלב - -

<אלון מסר: אבל בביצים שזה שוק מתוכנן היה מחסור.

<אלון מסר: וגם בעוף שהוא מתוכנן היה מחסור.

<אלון מסר: לכן התכנון כשלעצמו בוודאי לא מהווה - -

איתן כבל: - - -

<אלון מסר: אני מצטער, הייתי חייב.

איתן כבל: ראיתי אותך עומד להתפוצץ כל רגע, ובגלל זה אפשרתי לך להשתחרר.

אורי מקלב: לא היה מחסור בחלב?

<שלמה בן אליהו: לא היה מחסור בחלב.

איתן כבל: היה מחסור בקוטג'.

אורי מקלב: בחלב היה מחסור.

איתן כבל: חברים, התכנסנו כאן כדי להבין.

<שלמה בן אליהו: אני אענה.

<שלמה בן אליהו: היה מחסור זמני בקוטג', לא היה מחסור בחלב.

<שלמה בן אליהו: קוטג' זה תהליך ייצור של 48 שעות, ויש בו תנאים מיוחדים.

<שלמה בן אליהו: היו בו מחסור זמני.

איתן כבל: לא היה וירוס?

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: בחלב לא היה מחסור, גברת קראוס?

<מיכל קראוס: לא היה מחסור בחלב.

<מיכל קראוס: היה פשוט פחות ייצור ושיווק בנושא של הקוטג' בגלל חמישה ימי חג.

<מיכל קראוס: מנכ"ל המשרד כבר הסביר את זה.

איתן כבל: כי שוב "פרצו".

איתן ברושי: כדאי שיידעו שבשנה הבאה זה אותו דבר.

איתן ברושי: תעשה להם הכנה כבר עכשיו.

איתן ברושי: זה ניהול לא נכון.

איתן ברושי: מה זה קשור למחסור?

<מיכל קראוס: בהזדמנות זאת אני רוצה להגיד שאנחנו יודעים שנתיים-שלוש וגם חמש ושבע שנים מראש את מופע החגים.

<מיכל קראוס: זה לא נפל עלינו כרעם ביום בהיר.

איילת נחמיאס ורבין: מסתבר שכן.

<שלמה בן אליהו: כאשר אנחנו רוצים שתמיד יהיה חלב בשוק אנחנו חייבים לייצר חלב בהתאם לעונות השיא.

<שלמה בן אליהו: הרי אנחנו לא צריכים כל הזמן את התפוקה של עונות השיא אז אנחנו מייבשים חלב לאבקת חלב.

<שלמה בן אליהו: אבל כדי לשלם על הייבוש של אבקת החלב הזאת, על התוצרת העודפת, אנחנו עושים משק מתוכנן.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת מי שמדבר להוריד את יוקר המחיה בניגוד להליך התכנון צריך לדעת שאלה שני דברים שונים.

<שלמה בן אליהו: אם אנחנו הולכים על שוק מתוכנן המחיר עולה, אם אנחנו מדברים על שוק לא מתוכנן אז עגבנייה יכולה להיות פעם אחת ארבעה שקלים ופעם חמישה עשר שקלים, ויש ייבוא.

עמר בר-לב: צריך למצוא את השביל.

עמר בר-לב: אני לא אמרתי שחור או לבן, אבל צריך למצוא את השביל הנכון.

עמר בר-לב: נושא פערי התיווך הם באמת בלתי מתקבלים על הדעת - -

איתן כבל: עמר, אני אמרתי לכם כבר פעם בדיון.

איתן כבל: כשאני עוסק בענייני משרד החקלאות הדבר היחיד שמשתנה שם זה הזבובים שאנחנו צריכים כל פעם לתת להם סוג של הדברה.

איתן כבל: אותן שאלות, אותם דיונים, אותו דבר, אותה מערכת ייצור, הפרחים, החלב.

איתן כבל: אנחנו נקיים כאן דיון גם עם השר.

איתן כבל: יש פה עניין עקרוני.

איתן כבל: זה לא רק מדיניות של ועדה.

איתן כבל: יש כאן עניין של תפיסת עולם.

איתן כבל: אם יש משהו שנטוע עמוק בתפיסת עולם, ויש שם מאבק גדול מאוד זה העניין הזה – האם אתה מסבסד חקלאות ועושה משק מתוכנן על כל חולייו – זה לא רק דברים טובים – או אם אתה הולך לשוק הפתוח על כל חולייו ולא חסר בשוק הפתוח חוליים.

איתן כבל: החוכמה היא שעדיין לצערי, המצאנו כל כך הרבה דברים ולא מצליחים למצוא נקודת איזון שלא נותנת פתרון של מאה אחוז.

איתן כבל: בחקלאות אי אפשר לתת פתרון של מאה אחוז בכל זמן נתון, אבל בסוף זה האם המדינה רואה בחקלאות ערך או נטל.

איתן כבל: אם היא רואה בה ערך אז היא עוצמת עין גם כשיש בעיות או יודעת לתת להם מענה.

איתן כבל: יהיה דיון של יום שלם שנקדיש לזה, אני כבר אומר לך, לאה.

איתן כבל: נעסוק בצורה מעמיקה בזה – לא בצורה שטחית.

איתן ברושי: תעשה את זה לפני חוק ההסדרים שגומרים גם עם ענף הפטם.

איתן כבל: אני מקווה שנצליח לתת את המענה בלי לעשות את כל זה.

איתן כבל: אם אני אחכה לדיון – עזוב, אני אמצא לזה מענה גם ככה.

איתן כבל: אדוני, מנכ"ל המשרד לשירותי דת, אני מבקש ממך.

איתן כבל: אתה היית כמדומני גם בדיון הקודם, ואני רוצה שתקשיב היטב למה שאני אומר.

איתן כבל: הפדיחה – בלשון העם – שגרמה לעליית מחירי הבשר, כבר דנו בה בהרחבה.

איתן כבל: אני מקווה שנמצא פתרון לאותו ויכוח שהתקיים בין השוחטים לבין היבואנים ובתווך משרד המשפטים.

איתן כבל: מי שלא מכיר את החומר שיקרא בארכיון.

איתן כבל: אני מקווה מאוד, ואני רוצה את ההתייחסות שלך לעניין.

איתן כבל: אבל אדוני גם זוכר – ויש לנו את זה גם בנוסח שהונח לפני כל חברי הכנסת בעקבות מסקנות הוועדה בדיון המהיר שכבר ראינו במו עינינו את הדברים עומדים לקרות – גם עליית המחירים – וביקשנו להיערך מבעוד מועד בכל הנוגע להגדלת ייצור העוף גם כדי לתת מענה למוצרי הבשר שחלק מהמשפחות, כפי שאמרת, יעל, לא יוכלו לרכוש כי המחירים מאוד גבוהים.

איתן כבל: זה תחליף ראוי, ברוך השם.

איתן כבל: שמעתי את ידידי המלומד.

איתן כבל: אני אומר את זה לא בציניות, אלא בהערכה גדולה.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה באל"ף רבתי.

איתן כבל: אני אומר את זה עוד לפני שהעמדתי את השאלות הגדולות, ובוודאי כשאומר המנכ"ל שלא הייתה בעיה של עופות.

איתן כבל: זה לא קשור לדת, חבר הכנסת מקלב.

איתן כבל: השאלה היא איך לא ידעו?

איתן כבל: החג של המוסלמים מחד, החג של היהודים מאידך.

איתן כבל: שמיטה היא פעם בשבע שנים.

איתן כבל: זה לא דבר שקרה לפתע פתאום.

איתן כבל: אני מבקש לנסות לפחות לתת לנו תשובות ברורות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: סליחה שאני עוצר אותך.

איתן כבל: אני רוצה תרשים זרימה מדויק של מה שאתה הולך להגיד כי אתה מתכוון להגיד דבר שהתייחסנו אליו.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין לא פה.

איתן כבל: אתה זוכר מה חבר הכנסת וקנין אמר.

<עודד פלוס: נכון.

<עודד פלוס: אני זוכר שחבר הכנסת וקנין אמר שהוא יבדוק ויביא את הנתונים ממשרד הכלכלה לגבי המלאים.

אורי מקלב: הוא אומר שזאת לא בעיה של שוחטים.

אורי מקלב: מי שבא לסחוט כסף.

איתן כבל: עזוב את השוחטים.

אורי מקלב: אתה מבין, לא בעיה של שוחטים, אלא בעיה שסוחטים.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, אנחנו עדיין בבשר.

אורי מקלב: הוא בא להגיד שזאת לא בעיה של שוחטים, אלא בעיה של סוחטים.

אורי מקלב: מי שבא לסחוט כסף מהציבור בגלל כאילו מחסור שנוצר.

אורי מקלב: זה מה שאתה בא להגיד?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני רוצה שתתחיל שוב את התהליך.

<עודד פלוס: אני חוזר שוב על הסיפור של הבשר.

<עודד פלוס: קודם כול אני מדבר על השחיטה הקודמת שבעקבותיה התקיים הדיון באביב הקודם, ואני רוצה גם להתייחס לשחיטה הנוכחית.

<עודד פלוס: בשחיטה הקודמת היה לנו חודש ימים לשחיטה.

<עודד פלוס: בעקבות הדיון סיימנו את כל הוויכוחים עם משרד המשפטים, וכל השוחטים יצאו לעבודה וסיימו אותה.

<עודד פלוס: אני אומר שוב: לא היה מחסור בעקבות היציאה של השוחטים כי ברור לכולם שאנחנו מקיימים דיון חודש לפני ראש השנה.

<עודד פלוס: זה לא הבשר שנמכר במרכולים בראש השנה.

<עודד פלוס: הבשר שנמכר במרכולים בערב ראש השנה – בדקנו את זה – אתמול דיברתי עם הרב הראשי, והוא עשה בדיקה באופן אישי – היה בשר מספטמבר 2014, לא מ-2015.

<אלון מסר: זה לא בשר טרי.

<עודד פלוס: אני מדבר על בשר קפוא.

<עודד פלוס: הבשר שאנחנו מדברים עליו שבא מארגנטינה הוא בשר קפוא, זה לא בשר טרי.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, אני לא ביקשתי את הדעה של כולם.

איתן כבל: היה דיון כאן, אנחנו התעסקנו בעיקר בבשר הקפוא.

איתן כבל: העניין הוא שהעלויות של הבשר הטרי יותר גבוהות.

איתן כבל: לכן אנחנו מבינים על מה אנחנו מדברים.

איתן כבל: העיסוק המרכזי במשבר היה הבשר הקפוא.

עיסאווי פריג': כל התהליך שאתה מתאר – הבשר שהיה במרכולים מספטמבר 2014 – האם כל התכנון של הרשתות היה כדי להשתחרר מהמלאים?

<עודד פלוס: לא יודע, אני לא נכנס לזה.

איתן כבל: הוא מציין עובדות מבחינתו.

<עודד פלוס: אנחנו מדברים על העבר, אבל גם חושבים על העתיד.

<עודד פלוס: עונת השחיטה הקודמת של הבשר בחו"ל, בעיקר בדרום אמריקה, הייתה קצרה.

<עודד פלוס: עכשיו אנחנו נכנסנו לעונת שחיטה חדשה לפני פסח.

<עודד פלוס: מכיוון שזאת שנה מעוברת קיבלנו עוד חודש.

<עודד פלוס: שלשום עשינו את ההגרלות אף על פי שרצינו להימנע מהגרלות, אבל לפי הוראה של משרד המשפטים ובית המשפט, עשינו הגרלה נוספת.

<עודד פלוס: סיימנו את ההגרלות, וכל צוותי השוחטים יכולים לצאת לעבודה.

<עודד פלוס: זה בעניין הבשר.

<עודד פלוס: בעניין העוף - -

<שלמה בן אליהו: אני אוסיף משהו לגבי הבשר.

<שלמה בן אליהו: בשוק יש שינוי שיש מה שנקרא עכשיו בשר מצונן.

<שלמה בן אליהו: זה לא הבשר המיושן ולא המופשר, דהיינו בשר שמגיע מפולין.

<שלמה בן אליהו: אפשר להביא אותו גם בהיטס.

<שלמה בן אליהו: זה לא טיסות מדרום אמריקה - -

איתן כבל: מה מחירו?

<שלמה בן אליהו: עד היום כיוון שזה הייתה פתיחת שוק היבואנים מכרו את זה במחירים נמוכים.

<שלמה בן אליהו: נוכל לראות במשך השנה איך מתייצב מחירו, אבל הם רצו לצאת בשיווק של זה, ולכן הייתה לנו לפני ראש השנה תחרות בין הרשתות, והמחירים ירדו.

<אלון מסר: זה בעצם בשר טרי שנמכר, כפי שהמנכ"ל אמר, במחירים נמוכים יותר מהבשר הטרי.

איתן כבל: אני מכיר את זה.

איתן כבל: כמעט בכל סופר יש פינת מצוננים כמעט בכל סופרמרקט.

איילת נחמיאס ורבין: זה שווה שיחה בנפרד.

<אלון מסר: זאת הפעם הראשונה שמתחילים לייבא, וזה תקדים.

<אלון מסר: בשל הורדת המכסים שנעשתה לפני כשנה שאנחנו רואים את הפירות של הדבר הזה, זה פעם ראשונה שזה קורה.

<אלון מסר: זה תרם להורדת המחירים.

עיסאווי פריג': למה נמנעו מלעשות את זה קודם?

<אלון מסר: שאלה טובה, אבל בסופו של דבר עשו.

<עודד פלוס: אני לא רוצה להגיד שתרמנו לזה, אבל חלק מהעניין הוא שחיפשו שוק חדש בגלל הבעיה של דרום אמריקה, ומצאו את השוק הפולני, והביאו משם בשר בקר.

איתן ברושי: כבל, אתה מבין מה שמדברים?

איתן ברושי: לוקחים את המס מעובדים זרים, מסבסדים את הייבוא, ופה יסגרו את המשקים.

איתן ברושי: ליתר ביטחון גם הורידו את המס על האלכוהול שאפשר יהיה גם לקנות אלכוהול בזול.

איתן ברושי: המדינה הזאת איבדה את דרכה.

איתן ברושי: לוקחים מס מעובדים זרים, נותנים רשת ביטחון לייבוא, ויושב פה אלון מסר ומבסוט – מתגשם החזון שלו – מביאים בשר.

<אלון מסר: ראשית כול, לא נותנים רשת ביטחון לייבוא.

איתן ברושי: אני יודע מה.

<אלון מסר: אני דיברתי אתך כמה פעמים.

<אלון מסר: זה פשוט לא נכון.

איתן ברושי: איתן, תן לי לדבר בצורה מסודרת.

איתן כבל: ברור לי.

<עודד פלוס: אני רוצה לעבור לסוגיה של העוף.

<עודד פלוס: אני רוצה להסביר את התהליך: אנחנו אחראים על השוחטים; המשחטות אחראיות על העובדים שברוב המקרים זה בני מיעוטים שאמורים לעשות את עבודת ההכנה, ואז השוחט נכנס לתמונה ומבצע את השחיטה.

<עודד פלוס: למה אני מזכיר את זה?

<עודד פלוס: כי החגים נפלו – ואני אומר שוב, לא בהפתעה – כולנו פתחנו את לוח השנה, ואמר מר ברושי, שגם בשנה הבאה זה בדיוק אותו לוח זמנים.

<עודד פלוס: אותו יום ראשון ואותו ערב חג.

<קריאה: ליהודים, לא למוסלמים.

<עודד פלוס: בכל יום שאפשר היה לשחוט, זאת אומרת לא בשבת, לא ביום כיפור ולא בראש השנה, בוצעה שחיטה.

<עודד פלוס: מנכ"ל משרד החקלאות אמר את זה קודם – הייתה הנחיה של הרב הראשי הרב דוד לאו לשחוט גם בחול המועד.

<עודד פלוס: אני גם שמעתי מאנשים שנמצאים פה שאכן הייתה שחיטה.

<עודד פלוס: זאת אומרת בכל הימים שאפשר היה לשחוט, שחטו.

<עודד פלוס: ביקשתי שיעלו לי על לוח השנה את כל הימים - -

איתן כבל: בערבי חג עבדו?

<עודד פלוס: ביום שישי 18 בספטמבר, למחרת ראש השנה, לא שחטו; בערב יום כיפור לא שחטו, ובערב חג סוכות ב-27 בספטמבר לא שחטו.

<עודד פלוס: אבל שחטו בחול המועד – ב-29, ב-30 וב-1.

<עודד פלוס: הנקודה האחרונה מבחינתנו, שיש לה השפעה על הדיון פה היא הנושא של הירקות והפירות.

<עודד פלוס: אני גם עשיתי בדיקה.

<עודד פלוס: השנה הייתה לנו שנת שמיטה.

<עודד פלוס: אתמול דיברתי על זה עם הרב לאו, והוא אמר, שזאת אולי פעם ראשונה שהשמיטה לא גורמת למחסור בשוק, לכל ההכשרים – בגלל ההיערכויות.

<עודד פלוס: אני לא יכול לקשור לעצמי את הכתר על ההיערכות, כי זה נעשה לפני, אבל ההיערכות הייתה מתאימה, ולא היה מחסור בגלל השמיטה.

<שלמה בן אליהו: אדרבה, בגלל השמיטה היבואן שמביא כעת את הסחורה מתורכיה הוא אותו יבואן שייבא בשמיטה.

<שלמה בן אליהו: אז היו לו קשרים עם המגדלים, ולכן הייבוא הראשון שהגיע לארץ - -

איתן ברושי: הארכתם לו את המכרז בלי לפתוח מכרז חדש.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, אתה צריך לצאת?

אורי מקלב: אני צריך לתת, אבל אני אתן לחבר הכנסת ברושי לדבר לפני.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אי אפשר לדבר הרבה כי נדמה לי שאנחנו כבר בסוף המהלך הזה.

איתן ברושי: דבר ראשון, אדוני היושב-ראש וחברי בן-אליהו, קודם כול המשבר הזה לא נוהל נכון.

איתן ברושי: ככה לא מנהלים משבר, ולא חשוב מה הסיבות שלו.

איתן ברושי: איך אני יודע שהמשבר לא נוהל נכון?

איתן ברושי: כי התוצאות מעידות שהמשבר לא התנהל כמו שצריך כי היה מחסור בשוק.

איתן ברושי: אני לא בטוח שהחגים האלה קורים פעם ראשונה.

איתן ברושי: אבל פעם ראשונה לא הייתה מלחמה ולא הייתה סיבה למחסור בתוצרת טרייה בשוק.

איתן ברושי: היו מצבים כאלה בעבר.

איתן ברושי: מעניינת פה עוד שאלה אחת - -

<קריאה: לא היה וירוס - -

איתן ברושי: היו צרות אחרות.

איתן ברושי: אחרי שוקנין יצא אני יכול להגיד שחקלאי בישראל צריך קשר עם הקדוש ברוך הוא ועם פקידי האוצר.

איתן ברושי: עם שניהם זה מאוד קשה.

איתן ברושי: כדאי לשאול עוד שאלה את פקידי האוצר: מה הנזק למשק הישראלי מעליית המדד בעקבות המחירים שהאמירו בשווקים.

איתן ברושי: אני מניח שאנחנו נראה תוך כמה ימים השפעה על מדד יוקר המחיה, וכדאי שהכלכלנים יעשו חשבון – גם במחלקת המחקר של הכנסת – מה הנזק למשק הישראלי מהמחסור בירקות ועליית המחירים – ואני לא מדבר על נזק מורלי.

<שלמה בן אליהו: איתן, האחריות היא לא שלו.

<שלמה בן אליהו: האוצר לא אחראי על החקלאות.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: לא.

איילת נחמיאס ורבין: ממש לא.

<שלמה בן אליהו: זה כן נכון.

איילת נחמיאס ורבין: לא, המדיניות היא גם של משרד האוצר, סליחה.

איתן ברושי: גם אני הייתי פעם במשרד החקלאות, ואני זוכר איזו בהלה הייתה כשהסתבר פתאום שיש מחסור.

איתן ברושי: אלון מייצג פה את האוצר, והמדיניות של התערבות האוצר בכל דבר – מי כמוך יודע – הופכת אותם גם לאחראים.

איתן ברושי: עד עכשיו הם לא ידעו שהם אחראים על הכול.

איתן ברושי: הם מעולם לא שילמו מחיר על הטעויות.

איתן ברושי: את המחיר שילמו החקלאים – הם עברו מתפקיד לתפקיד.

איתן ברושי: מה שאני אומר כרגע הוא שיש מחיר בעליית המדד.

איתן ברושי: כדאי לברר אותו, וועדת הכלכלה תעשה את זה.

איתן ברושי: איתן, אמרת פה דברים נכונים.

איתן ברושי: הבעיה היא לא בפער התיווך.

איתן ברושי: הפער הגדול יותר הוא בתפיסת העולם ובערכים.

איתן ברושי: אני מכיר את הרפרנטים באוצר, ואני אומר את זה עם ביקורת, אבל לא אישית.

איתן ברושי: אלון מייצג קבוצה שלמה שלא נבחרה בשום מקום לנהל את המדינה, והערכים שלהם לא קרובים לאיך שאנחנו חושבים שצריכה להתנהל המדינה.

איתן ברושי: לכן הפער העיקרי פה הוא בערכים ולא פער התיווך.

איתן ברושי: פער בתפיסת העולם הוא הבעיה.

איתן ברושי: על פער התיווך אפשר להתגבר בחקיקה.

איתן ברושי: לדעתי, לא אמרת פה שגם למשרד החקלאות יש הצעה, והיא נעצרה.

איתן ברושי: הממשלה רוצה להעביר את החוק הזה ב-48 שעות.

איתן ברושי: לכן, לדעתי, הוויכוח העיקרי הוא על תפיסת העולם, ונקודת המוצא היא לא כזאת שאפשר לומר שיש פה דיון שווה.

איתן ברושי: פקידי האוצר שמכתיבים מדיניות זה שנים באים עם השקפות עולם אחרות.

איתן ברושי: מה הנקודה העיקרית?

איתן ברושי: אי אפשר לנהל חקלאות בלי מעורבות ממשלתית.

איתן ברושי: השאלה היא מהי המעורבות.

איתן ברושי: היו פעם קרנות לפינוי, היו אלף ואחד דרכים.

איתן ברושי: האוצר לא רוצה שני דברים: הוא לא רוצה תכנון, והוא לא רוצה הגנה מפני ייבוא.

איתן ברושי: לכן לא תוכל לפתור איתם את הרפורמה בפטם.

איתן ברושי: צריך לדחות אותה.

איתן ברושי: בסופו של דבר הכישלון הוא בניהול.

איתן ברושי: היה פה ניהול לא נכון של המשבר, ואי אפשר להימנע.

איתן ברושי: האוצר לא יכול להגיד שהוא לא בעסק.

איתן ברושי: אי אפשר לעשות ייבוא בלי האוצר.

איתן ברושי: שנית, בן-אליהו, תפסיק להתאהב בייבוא.

איתן ברושי: לפי השקפתך, ואמרת את זה גם, הייתם יכולים לתת רשת ביטחון לייבוא ותכנון לייבוא.

איתן ברושי: אתם אומרים, לא נביא את כל הייבוא בבת אחת כי צריך תכנון, אחרת זה יירקב.

איתן ברושי: פתאום צריך תכנון, ופתאום צריך רשת ביטחון.

איתן ברושי: אבל את זה לא אמרתם למגדלים בערבה או לחקלאים בצפון.

איתן ברושי: לכן הבעיה העיקרית פה היא מה אנחנו רוצים, ואיפה גבולות האחריות.

איתן ברושי: לדעתי, יש פה בעיה של חוט שדרה, יש פה בעיה של ערכים, והבעיה הזאת לא תיפתר בדיון הזה.

איתן ברושי: לכן לא יקרה מהדיון הזה שום דבר.

איתן ברושי: אנחנו חוזרים לאותה נקודת מוצא שונה.

איתן ברושי: אנחנו מדברים בשפה אחרת, הם מדברים בשפה אחרת, ויש פה קואליציה שיש לה רוב גם לקבל שטויות.

איתן ברושי: לכן צריך לקיים את הדיון שאמרת.

איתן ברושי: אבל בבקשה, איתן, שעד אז לא יתקבלו החלטות.

איתן ברושי: חוק ההסדרים לא יכול להתעלם ממה שאמרת.

איתן ברושי: חוק ההסדרים הוא ביטוי לוויתור על השקפת העולם וריצה לקיר חלקלק.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אי אפשר להתייחס למשבר או למחסור הזה כדבר שקורה מפעם לפעם.

אורי מקלב: קודם כול היה כאן אוסף של מחסורים, הצטברות של משברים, ולא בכדי על אף החוקים והנושאים הרבים שמונחים על שולחנך בחרת לדון בנושא הזה.

אורי מקלב: מכיוון שאי אפשר לפתור את העניין רק בטיפול שטיפלנו, טוב או לא טוב.

אורי מקלב: צריך לחלק את זה בין הסיבות שגרמו לכך, ולבדוק איך טופל אחרי שזה קרה.

אורי מקלב: אלה שני דברים נפרדים.

אורי מקלב: קודם כול אנחנו צריכים לטפל בבעיה, למה זה קרה.

אורי מקלב: כאן נשאל, מה היה?

אורי מקלב: איזה שינוי היה בחגים, בשבתות בשוחטים שלא עובדים?

אורי מקלב: הרי ההבדל בין הלוח העברי ללוח המוסלמי זה דווקא המענה לפתרון הזה.

אורי מקלב: ההבדל בין הלוח העברי ללוח המוסלמי הוא שהלוח העברי מבוסס על עונות השנה.

אורי מקלב: פסח תמיד יהיה באביב, וסוכות תמיד ייצא בסתיו.

אורי מקלב: כך שהדברים שמשפיעים על החקלאות באים לידי ביטוי בחגים.

אורי מקלב: בשנה שעברה לא הייתה בעיה של שוחטים.

אורי מקלב: הם כן עבדו בחגים, הם כן עבדו בשבתות.

אורי מקלב: זה הרי לא דבר שנוצר פתאום.

אורי מקלב: לא הייתה כאן עת מלחמה או מחסור.

אורי מקלב: אולי היה וירוס, אבל אלה דברים שקורים.

אורי מקלב: לכן הבעיה היא שיש כאן משהו מהותי בהסתכלות.

אורי מקלב: היום עובדים על הקשקש, עובדים עם החקלאים על המכסות המינימליות, על הכדאיות.

אורי מקלב: זאת תוצאה של דברים כאלה.

אורי מקלב: יכול להיות שביום יום זה לא בא לידי ביטוי, אבל זה בא לידי ביטוי בימים האלה שהם ימים מצומצמים.

אורי מקלב: אני שילמתי 19.90 שקלים על קילו עגבניות, ועל קילו מלפפונים שילמתי 16.90 שקלים.

אורי מקלב: זה לא דבר שקרה פעם.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים להתעלם מזה שהציבור הצרכני בישראל שאל.

אורי מקלב: שיחות החג גם בשיחות הרציניות וגם בשיחות ההווי היו על מחיר העגבנייה.

אורי מקלב: זה יכול למלא ספר שלם, אם לא סרט שלם על ההווי הזה.

אורי מקלב: זה יקרה שוב מכיוון שזה לא קשור רק לחגים.

אורי מקלב: כשעוברים על חלק מצומצם, כשעובדים באי כדאיות של החקלאים זה יקרה במוקדם.

אורי מקלב: כל תופעה קטנה אחרת שתשנה את הסטנדרט, זה מה שיקרה - -

איתן כבל: תודה.

אורי מקלב: לכן אנחנו צריכים למצוא פתרון.

אורי מקלב: אין ספק שאם יש מצבים כאלה, כאן צריך להיכנס משרד החקלאות.

אורי מקלב: איך פותרים את זה?

אורי מקלב: אם היה מלאי של עופות לא היה צריך להגיע לשחיטה בחגים.

אורי מקלב: מה היה חסר?

אורי מקלב: מה הבעיה למלא מלאים של עופות?

<שלמה בן אליהו: מדובר על עוף טרי.

אורי מקלב: אבל גם בעוף הקפוא שהוא עוף טרי היה מחסור, מכיוון שהיום ההבדל בין העוף הטרי לבין הקפוא הוא הבדל דק.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, בהחלט צריך להפריד בין הבעיה של הבשר.

אורי מקלב: אתה אמרת את זה בדבריך, אבל זה לא מספיק חודד – הייתה בעיה של בשר קפוא בגלל רפורמה.

אורי מקלב: עשו שינוי מהותי בתהליך השחיטה, וזה גרם למשבר בין היבואנים, בין השוחטים לבין המשרד לבין הרבנות הראשית.

אורי מקלב: ניסו לפתור את המשבר ביצירת מחסור, ואתה היית עד לכך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: ניסו ליצור לחץ על הגופים הרלוונטיים בעניין הזה ועל הרגולציה על-ידי לחץ של מחסור.

אורי מקלב: אם היה נכון או לא נכון, אני לא יודע.

אורי מקלב: בסופו של דבר, אנחנו מקווים שאנחנו אחרי זה, אבל בנושאים אחרים של העופות בשוטף ובנושא הפירות והירקות זה לא קשור לבשר.

אורי מקלב: כאן אנחנו צריכים להיכנס לעניין ולטפל בשני הדברים: א', אנחנו צריכים לטפל בסיבות שזה קרה, ולדאוג שלא יקרה, ושנית, צריכים להתמודד עם זה כשזה קורה.

אורי מקלב: לדעתי, לא הייתה מספיק הסברה והיא גם לא הייתה בזמן.

אורי מקלב: גם אם זה נכון הציבור לא ידע.

אורי מקלב: צריך היה להרגיע את הציבור ולהגיד איפה זה עומד.

אורי מקלב: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יפרח סבלדי, בבקשה.

<יפרח סבלדי: שלום.

<יפרח סבלדי: אני חקלאי ממושב צופר בערבה, חבר בעמותת מאבק החקלאים שמאגדת למעלה מ-3,000 חברים שהחתימות שלהם נמצאות פה.

<יפרח סבלדי: זה יועבר ליושב-ראש, וכבר עבר ליושב-ראש הקודם.

<יפרח סבלדי: אנחנו נאבקים כל הזמן למען החקלאים והחקלאות.

<יפרח סבלדי: בשבועות האחרונים אנחנו עדים לכל מיני פקידים ועסקנים שמסבירים לנו על הווירוס או על מזג האוויר ובגלל זה המחסור בעגבניות.

<יפרח סבלדי: הווירוס הוא לא בגידול; הווירוס הוא באלה שנותנים את ההסברים על הווירוס - -

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: נכון, אתה חקלאי, ואתה גם נראה מחוספס, וזה בסדר גמור.

איתן כבל: יחד עם זאת אני לא מקבל את דבריך.

איתן כבל: אני מבקש שתחזור מדבריך.

<יפרח סבלדי: אוקיי.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני רוצה שתגיד, אני חוזר בי מדברי.

יצחק וקנין: הוא כל הזמן חוזר על אותה מנגינה.

<יפרח סבלדי: חוזר מדברי.

יצחק וקנין: הוא - - - הכי גדול.

איתן כבל: סליחה, וקנין, אנחנו לא באנו פה לעלוב.

איתן כבל: לא סביב השולחן ולא במקום אחר.

<יפרח סבלדי: מקובל.

איתן כבל: תודה.

<יפרח סבלדי: אני יכול להגיד שבמשך כל השנים תמיד יש בעיה של מחסור בירקות בתקופה של ראש השנה ופסח.

<יפרח סבלדי: זה מעבר בין חקלאות של צפון הארץ לחקלאות של דרום הארץ.

<יפרח סבלדי: תמיד יש מחסור, רק מה שקרה השנה בבת-אחת – חקלאים ירדו מחקלאות.

<יפרח סבלדי: זאת הסיבה למחסור.

<יפרח סבלדי: כי גם הווירוס או החום פגעו ב-40% מהתוצרת, כשמגדלים רק חצי מהשטחים הפגיעה הרבה יותר גדולה.

<יפרח סבלדי: עד לפני שנה או שנתיים לא יכולת למצוא בערבה יותר ממטר מרובע שאין עליו גידול כזה או אחר, והשנה 30% מאדמות הערבה לא מעובדות, ומדובר באלפי דונמים.

<יפרח סבלדי: הבעיה היא לא במחלות, אלא בכך שחקלאים לא מסוגלים להתקיים.

<יפרח סבלדי: פער המחירים לא נובע מהסיטונאים.

<יפרח סבלדי: אפשר להגיד על חברות השיווק - - - כי יש מי שנותן לגיטימציה לפער המחירים האלה.

אורי מקלב: אפשר להגיד שבערבה נפלה שלהבת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עכשיו ידבר חבר הכנסת חאג' יחיא, אחר כך אבו וילן, אחר כך איילת נחמיאס ורבין ודובי אמתי.

עיסאווי פריג': עשרים, למה שלושים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלושים שנים הם לא ייפגשו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו יותר מזה.

יצחק וקנין: בעוד חמש עשרה שנה זה ייפגש בפסח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יושב פה, מקשיב בשקט וחושב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי כל הדברים שדיבר כאן כבוד המנכ"ל חשבתי שהוא לא המנכ"ל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חשבתי שהוא פרשן פה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פרשן יכול לפרשן, אבל מנכ"ל הוא זה שצריך תכנן , לבצע ולדאוג שלא יהיו פשלות, שלא יהיה הכישלון הזה.

<שלמה בן אליהו: - - -וירוס?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בין היתר.

<שלמה בן אליהו: אני לא מסוגל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב, אתה לא מסוגל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה להגיד מה הווירוס, אבל זה עניין של תכנון, וזה לא הווירוס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד הרבה דברים, וגם לי יש מה להציע.

<שלמה בן אליהו: זה לא נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, מי שנכשל בתכנון תכנן להיכשל.

<שלמה בן אליהו: לא נכון.

<שלמה בן אליהו: אני לא יכול לתכנון ימי חול, ואני לא יודע מתי הווירוסים יגיעו.

<שלמה בן אליהו: אתה יכול לתכנן את הכמויות, לדאוג שיהיו כמויות אלטלרנטיבות גם בתחומי החגים.

<שלמה בן אליהו: אתה יכול לתכנן את הכמויות.

<שלמה בן אליהו: כיוון שהשוק הזה לא מתוכנן - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק הנקודה – שהשוק הזה לא מתוכנן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא ידעתם שזאת שנת שמיטה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ידעתם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא ידעתם שזאת השנה מה הלאה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לדעתי, יש אפשרות גם לתכנן לעתיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במקום ללכת לטורקיה ולמקומות אחרים, מה הבעיה הייתה לתכנן מול הרשות הפלסטינית שיש בה הרבה שטחים והרבה אנשים שאין להם מקומות עבודה ?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לתכנן לקבל מהם סחודה.

יצחק וקנין: מקבלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא מספיק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שמקבלים, אבל לא מספיק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז יש שם הרבה אנשים מובטלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא לתת גם יות ר מכסות מים למגזר הערבי שאנחנו פה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני תושב טייבה, יש לנו אדמה חקלאית שאין לה אפילו מכסה למים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא לתכנון את זה אפילו בשנה כזאת?

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא לתכנן את זה ולהגיד, אתם תקבלו את הסובסידיה, תקבלו כמו אנשים חייבים לתכנן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה לולים יש במגזר הערבי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפס.

<שלמה בן אליהו: אין?

<שלמה בן אליהו: למה אין?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה שאלות שדורשות תשובות, למה אין מכסות לביצים במגזר הערבי?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש אנשים שיכולים גם לעבוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברשות הפלסטינית ב-15 באוקטובר הם יוצאים לחופשה מבתי ספר בגלל מסיק הזיתים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מכיוון שמסיק הזיתים לנו אולי לא כדאי, אבל שם חלק בסיסי מהחיים שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אפשר לשפר את המצב הכלכלי שלהם, גם אפשר לקבל את הסחורה; אז בעבודה כזאת, האם משרד החקלאות מתכנן?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם הוא בודק או לא בודק?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, בסדר, תמיד יש וירוס הזה, ותמיד יש קרה בחורף והחום בקיץ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן העניין של המחסור אם מתכננים – הווירוס לא הגיע ביום אחד ולא בדיוק בערב החג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הווירוס היה גם קודם, אז יכלו גם לתכנן גם את הייבוא ודברים אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול שהירקות האלה, שזה החלק החשוב ביותר לאנשים העניים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תבדקו כמה זה השפיע גם על האנשים העניים.

<שלמה בן אליהו: אדוני, אני רק רוצה להגיד לך שאנשי המקצוע המומחים בארץ לגידול עגבניות, שכל החיים שלהם השקיעו בעגבניות, והם יודעים בדיוק איך גדל כל שבר.

<שלמה בן אליהו: המומחים המקצועיים אומרים לך שהשילוב של ימי החום ולילות החום שכבר היה שנה בארץ ובאירופה – בשילוב החום הוא גרם לפגיעה של 50%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לתכנן את הייבוא במקביל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש וירוס, יש חום – יש ייבוא.

<שלמה בן אליהו: הסברתי.

<שלמה בן אליהו: פתחנו את זה ב-7 בספטמבר.

<שלמה בן אליהו: אני מודע לכך שיש בעיה.

איתן כבל: אני מסיים את השיח ביניכם.

איתן כבל: בבקשה, איילת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת.

איילת נחמיאס ורבין: פשוט יש ועדת כנסת בעוד שלוש דקות.

איילת נחמיאס ורבין: המשבר הנוכחי הציף משהו שחלק גדול מאתנו יודעים כבר הרבה זמן – שהמדינה נטשה את החקלאות ונטשה את החקלאים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת האמת, ולא צריך לייפות ולא צריך לצעוק.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שקרה.

איילת נחמיאס ורבין: המדינה הזאת שנים רבות לא הייתה מעוניינת בחקלאות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רואים את מספר החקלאים שהלך ופחת, אנחנו רואים שבביטוח של החקלאים ההשתתפות של המדינה – כשכבר מגיעה – מגיעה באיחור, ואנחנו גם מפחיתים את ההשתתפות של המדינה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רואים שבמקום לפעול במדינות בעולם, ובמיוחד באירופה אנחנו לא נותנים את הסובסידיות לחקלאים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מחפשים איך לעזור לחקלאים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא רק התצרוכת העצמית שלנו – שאני חושבת שהיא מאוד חשובה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כל הזמן מדברים על ביטחון אנרגטי, בואו נדבר גם על ביטחון תזונתי.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא פחות חשוב.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, לדעתי, זה חשוב לפחות באותה מידה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון שיוקר המחיה זה נושא חשוב, וחשוב לתת עליו את הדעת, אבל אנחנו יודעים שיוקר המחיה לא נעוץ בחקלאים.

איילת נחמיאס ורבין: ומה מטריד אותי?

איילת נחמיאס ורבין: שבנושא המילואים שקרוב ללבך, איתן, דנים בדיוק בשתי דקות בשנה.

איילת נחמיאס ורבין: כשיש מלחמה וכשיש מבצע.

איילת נחמיאס ורבין: בשש אחרי המבצע ואחרי המלחמה כולם שוכחים אותם.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שיקרה במשבר הנוכחי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כולנו מאוד נסערים מהמחסור שיש על המדפים, אבל בשש אחרי המחסור – כשכבר נהיה בדצמבר – ואני מכירה את הווירוסים ואת המחלות, ואני יודעת, חבר הכנסת וקנין, אני יודעת שלא התכוונת להגיד קודם – אתה היית מדווח על הניוקסל לא רק בגלל שאתה חבר כנסת.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת מחלה יותר מדי קשה.

איילת נחמיאס ורבין: לכן ברור לנו שאנחנו נתעורר שוב בשש אחרי המחסור, נגלה שכבר אין מחסור, ונגיד לעצמנו שוב – אנחנו נדע שהחקלאים נאנקים תחת המצב הזה, ושוב אין סובסידיות ותמריצים כדי לגדל עגבניות ופלפלים, ואנחנו יודעים שפגעי מזג האוויר רק יחזרו על עצמם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רק גמרנו את החום, והנה עוד רגע – כולנו זוכרים את הסופה של דצמבר לפני שנתיים.

איילת נחמיאס ורבין: ואתם יודעים, זה עוד כלום יחסית לעומת הקרה של 2008.

איילת נחמיאס ורבין: בקיצור, אנחנו לא יכולים שוב להתעורר.

איילת נחמיאס ורבין: המדינה צריכה להחליט שחקלאות היא עניין אסטרטגי כמו תעשייה וכמו כל הדברים שהפכו את מדינת ישראל למה שהיא היום.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יש לי בקשה מאנשי המקצוע.

איתן כבל: אני לא יכול לבקש את זה מחברי הכנסת.

איתן כבל: זה לא דיון לפתור את בעיות החקלאות.

איתן כבל: הסיכום שלי לא יהיה לפתור עכשיו את בעיות החקלאות.

איתן כבל: אנחנו נוגעים בעניין מאוד ממוקד.

איתן כבל: אני מנסה – ובינתיים ללא הצלחה – פה ושם קרעי עניינים – לנסות למקד את הדיון סביב המשבר.

איתן כבל: קל מאוד ללכת למחוזות אחרים כי בסופו של דבר אני רוצה להגיע לקבל תשובות, ואני עדיין לא מקבל אותן.

איתן כבל: אני שומע אותן, אני לא מקבל.

איתן כבל: אבו וילן, התאחדות חקלאי ישראל, בבקשה.

אבשלום וילן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין יצאה, אבל למען כבודך וכבודי, אדוני היושב-ראש, נזכיר לה שתיקנו את חוק המילואים והכפלנו את השכר שמקבלים הסטודנטים לשכר הממוצע במשק ועוד כמה דברים.

אבשלום וילן: הלוואי - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: היא התכוונה – אבל אני מבין מה שאתה אומר.

אבשלום וילן: אבל בשנים האחרונות עשינו כמה דברים - -

איתן כבל: גדולים מאוד.

איתן כבל: נכון.

אבשלום וילן: בביטוח – לא רוצה לפרט הכול.

אבשלום וילן: עשינו שם שינוי די דרמטי.

אבשלום וילן: עלה פה המושג של ביטחון מזון.

אבשלום וילן: הרי החגים האחרונים זה בדיוק העניין של המשמעות של ביטחון מזון למדינה כמו ישראל שיש לה גם מציאות ביטחונית.

אבשלום וילן: זה תמיד נשמע בתור סיסמה.

אבשלום וילן: קודם כול משבר העגבניות – המנכ"ל צדק בכל מילה.

אבשלום וילן: מה אתם מתנגדים, לתיאור המציאות?

אבשלום וילן: אבל יש דבר נוסף שנאמר קודם נכון על-ידי החקלאים.

אבשלום וילן: חקלאים הקטינו שטחים, חקלאים יצאו מגידול עגבניות.

אבשלום וילן: בשנה האחרונה מחירי הירקות בישראל ירדו ב-4.5% בממוצע.

אבשלום וילן: חלק מזה זה תנאים טובים וחלק מזה זה מזג אוויר.

אבשלום וילן: אבל באופן בסיסי תנאי הסחר של החקלאות בחמש השנים האחרונות הורעו באופן דרמטי במשקים המשפחתיים והקטנים, והמשמעות היא שנוצרים חוסרים.

אבשלום וילן: בענף החלב, לדוגמה, כל חג פסח וראש השנה יש תכנונים קפדניים איך מוציאים, כי יש בעיה של הובלה, של הפעלת המחלבות.

אבשלום וילן: עושים ישיבות שלמות כדי לתכנן את זה.

אבשלום וילן: ברוב המקרים גם כמעט לא שופכים חלב וגם כל המוצרים בשוק.

אבשלום וילן: הפטם – אני רוצה להזכיר לך שהיה מחסור בחגים.

אבשלום וילן: כן שחטו, לא שחטו – הבנו את הכול.

אבשלום וילן: אבל מה יהיה בשנה הבאה?

אבשלום וילן: אם ההצעה של ביטול הפטור מהגבלים עסקיים לגבי מגדלי הפטם הקיבוציים תתקבל, ושלוש מאות מושבניקים ייצאו מהענף, תצטרך לייבא בשנה הבאה.

אבשלום וילן: וזה לא כשר.

אבשלום וילן: אנחנו יושבים עם האוצר ומתווכחים, והתפיסה האומרת, שוק חופשי זה נוגע לפטם של ראש השנה הבאה.

<אלון מסר: רק לציין, אבו וילן, ששני שווקים שבהם נרשם מחסור – הביצים והפטם – יש שווקים שמתוכננים היום.

<אלון מסר: התכנון לא רק שלא פתר את הבעיה של המחסור, אלא גרם לזה שהצרכן הישראלי משלם מחירים יותר גבוהים במשך כל השנה - -

אבשלום וילן: רציתי להגן עליך, אבל אתה מעלה אותי שוב להתקפה.

<אלון מסר: - - - קרטל הפטם רק יעזור כדי שמצב כזה לא יקרה בעתיד.

אבשלום וילן: קרטל יש בקולומביה.

יצחק וקנין: אתה קורא לו "קרטל".

יצחק וקנין: קח את המילה "קרטל" ושים אותה במקום אחר, לא פה.

יצחק וקנין: אני אגיד לך למה – שכנים שלי מגדלים פטם.

יצחק וקנין: לפני שלוש שנים הם הפסידו את המכנסיים שלהם בגלל עודפים.

יצחק וקנין: ייצרנו מעל הראש שלנו, השוק היה רווי.

יצחק וקנין: חקלאי לא יכול להיות במצב שהוא מפסיד פעם אחר פעם.

יצחק וקנין: אז לזה אתה קורא קרטל?

יצחק וקנין: מה זה "קרטל"?

<אלון מסר: רציתי להגיד שהתכנון שמתקיים היום בענפים האלה לא פתר את הבעיה של המחסור.

איתן ברושי: הם אימצו את הוראת שטרסלר.

איתן ברושי: שטרסלר הוא המנחה שלהם.

<שמואל לויט: לא היה שום מחסור בפטם.

<שמואל לויט: הלולים מלאים בפטמים.

איתן כבל: סליחה.

<קריאה: איתן, הוא אומר דבר לא נכון.

איתן כבל: אז מה אם הוא אמר?

איתן כבל: אתה לוקח את זה קשה הביתה?

איתן כבל: אל תדאג.

אבשלום וילן: אני רוצה לומר משפט סיכום.

אבשלום וילן: א', אנשי אגף התקציבים באוצר עושים עבודה נאמנה.

אבשלום וילן: זה תפקידם - -

איתן ברושי: אתה לא אומר את זה ברצינות.

אבשלום וילן: בואו נגיד את האמת – ב-85' כאשר הפוליטיקאים בחוסר אחריות קיצונית דרדרו את כלכלת ישראל אל פי תהום מי שהציל אותה היו אנשי האוצר והפוליטיקאים שקיבלו החלטות קשות.

אבשלום וילן: מאז נוצר חוסר איזון מסוים, שהכוח בידי אנשי האוצר הוא גדול מדי - -

איתן כבל: נעזוב את זה עכשיו, אבוי.

איתן כבל: זאת לא עבודה אקדמית עכשיו.

יצחק וקנין: - - - מקבלים מכסף, ודווקא תשע לוקחים במסים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: דובי אמיתי, נשיא התאחדות האיכרים, בבקשה.

<דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, אני אנסה לעזור לך – לא בטוח שאני אצליח – לצאת מפה עם בשורה.

<דובי אמיתי: אני אנסה להיצמד לעובדות ופחות לאמוציות.

<דובי אמיתי: החקלאים בישראל עומדים בראש הטכנולוגיה העולמית.

<דובי אמיתי: החקלאים בישראל הם היעילים ביותר; התפוקה בייצור שלנו היא הטובה ביותר, ועל החלק שלנו, נדמה לי, אלון, שגם אתה לא תתווכח.

<דובי אמיתי: אנחנו כן נתווכח כשאני שומע את דברי מנכ"ל משרד החקלאות כשהוא מתאר לך את הייבוא שיגיע לארץ בשישה-שבעה-שמונה שקלים לעגבנייה, בו בזמן שהוא יודע לא פחות טוב ממני שעלות הגידול של עגבנייה בישראל הוא שניים וחצי שקל בלבד.

<דובי אמיתי: כשאנחנו מסתכלים על הנתונים האלה אנחנו צריכים לשאול את השאלה, למה קרה הכשל הזה?

<דובי אמיתי: כי במבחן התוצאה הוא כשל.

<דובי אמיתי: כשאתה מתאר את המדפים הריקים הוא כשל.

<דובי אמיתי: כרגע אני לא אומר מי נושא באחריות.

<דובי אמיתי: זה כשל.

<דובי אמיתי: כשחסרה תוצרת זה כשל.

<דובי אמיתי: את זה אי אפשר לטשטש.

<דובי אמיתי: לכן לדעתי, לאורך זמן פגענו בחקלאות; אנחנו פגענו במשקים הקטנים והבינוניים.

<דובי אמיתי: בכל העולם מנועי הצמיחה הטובים ביותר – לא רק בחקלאות, אלא גם בתעשייה – זה הקטנים והבינוניים.

<דובי אמיתי: אנחנו במו ידינו בבית הזה לאורך זמן פגענו ומתכוונים לפגוע במשקים הקטנים והבינוניים.

<דובי אמיתי: זאת פגיעה אנושה גם לחקלאות וגם לביטחון המדינה.

<דובי אמיתי: משקים קטנים שפזורים בכל גבולות המדינה הם הגדר החיה במיוחד לימים כאלה שגל טרור כזה פוקד אותנו.

<דובי אמיתי: תמיד היינו שם.

<דובי אמיתי: הבית הזה מחסל אותנו.

<דובי אמיתי: מהערבה לעוטף עזה ראינו תמונות קשות.

<דובי אמיתי: אני לא יכול להירדם מתמונות קשות כאלה.

<דובי אמיתי: לכן תכננתי לעלות היום עם 200 טרקטורים לירושלים, אבל לבקשתו של מפקד מחוז ירושלים, דחינו את זה לשגרה מתוך אחריות.

<דובי אמיתי: ואנחנו ממשיכים ופוגעים במשקים הקטנים והבינוניים.

<דובי אמיתי: המשק של ידידי וחברי נסגר.

<דובי אמיתי: הוא ייבש מטע אבוקדו כי הוא משק קטן.

<דובי אמיתי: יש עוד מאות כאלה בגבול הצפון.

<דובי אמיתי: אנחנו חיסלנו את הדברים האלה, וממשיכים.

<דובי אמיתי: הפתרון מאוד פשוט, לא יעזור כלום.

<דובי אמיתי: אם צריך לקחת את אלון ניקח אותו אתי על חשבוני לאירופה, לראות למה שם לא חסרים מוצרים על המדפים.

<דובי אמיתי: למה בברלין זה נראה יותר טוב?

<דובי אמיתי: אני אקח אותו – כי אני מעריך אותו.

<דובי אמיתי: ניסע לשבוע ימים, ונראה לו איך מנהלים - -

איתן כבל: אל תחזיר אותו.

<דובי אמיתי: לא, אני אחזיר אותו.

<דובי אמיתי: ועוד איך.

איתן כבל: אל תדאגו, בסוף הוא ישתלב אצלכם בעבודה כמו תמיד.

לסיכום: שלישית, במדינה כמו שלנו קל וחומר שחייב להיות תכנון.

לסיכום: בסך הכול יש פה 9,000 חקלאים שצריך לנהל.

איתן כבל: דובי, כולם פה דיברו על תכנון וגם אתה, וזה בסדר גמור.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, מה זה קשור לגל הטרור?

<דובי אמיתי: אני אענה לך.

<דובי אמיתי: מאז הקמת המדינה אבות אבותינו שפרסו את ההתיישבות בגבולות המדינה לקחו את החקלאים ואת המתיישבים, והם היו הגדר החיה בכל מלחמות ישראל שמנעו את כל הפולשים, את כל האויבים וכך גם יהיה.

עיסאווי פריג': מה זה קשור לתקופה הזאת?

<קריאות: - - -

<דובי אמיתי: כי בכל מקום שיש חקלאות - -

איתן כבל: חבר'ה, עשו לי טובה.

איתן כבל: דובי, אני לא רוצה שאף אחד פה יהיה גיאוגרף.

איתן כבל: תעזבו את זה עכשיו.

איתן כבל: אנחנו רוצים להתעסק עכשיו בעניינים שלנו ולהתקדם.

איתן כבל: אני מבקש עכשיו ממולי לויט לומר את דבריו.

איתן כבל: אבל מולי, אל תיתן לי עכשיו את כל פרשת הפטם.

איתן כבל: כל אחד פה מביא אתו שקים של עניינים מהעבר.

איתן כבל: אני מבקש להתייחס למחסור שהיה, להתייחסות של מנכ"ל משרד החקלאות, להתייחסות של מנכ"ל משרד הדתות.

איתן כבל: בתווך.

איתן כבל: בלי הרצאות.

<שמואל לויט: כבוד היושב-ראש, אתה יודע שאני לא מרצה, אני בא רק עם עובדות.

<שמואל לויט: מאחר שכל מה שאמר מנכ"ל המשרד מקובל עלי יש לי להוסיף רק שתיים-שלוש עובדות.

<שמואל לויט: א', שיירשם בפרוטוקול שעוף מצונן במדינת ישראל זה עוף שמרגע השחיטה יש לו חמישה ימים בלבד.

<שמואל לויט: לכן לאחר חמישה ימים אסור לשווק אותו כי הוא לא בריא למאכל.

<שמואל לויט: לכן כשיש רצף של חמישה ימים עם שחיטה מינימלית אנחנו נמצאים בבעיה.

איתן כבל: זאת אומרת שהייתה בעיה עם שחיטה.

<שמואל לויט: הייתה בעיית שחיטה, אין ספק - -

<לאה ורון: ההנחיות של משרד הבריאות השתנו באיזשהו תאריך?

<שמואל לויט: לא.

<שמואל לויט: בעניין הפטם לא השתנה שום דבר.

<שמואל לויט: העובדה השנייה היא שיש בארץ מלאי של בשר עוף קפוא שניתן לצריכה במקביל.

<שמואל לויט: העניין הוא שהציבור אוהב יותר את העוף המצונן, ופחות רוצה לקנות עוף קפוא.

<שמואל לויט: אבל היה מספיק; העובדה השלישית היא שלא היה שום מחסור של עופות בלולים; והעובדה הרביעית היא שביום שחיטה אחד של 6 באוקטובר ששחטו כמיליון עופות נגמר כל המחסור במדינת ישראל.

איתן כבל: עוד פעם הייתה בעיה ב-6 באוקטובר?

איתן כבל: שוב הייתה הפתעה?

<שמואל לויט: הבעיה נפתרה ב-6 באוקטובר.

<שמואל לויט: זה היום שחזרו לעבודה, והייתה שחיטה מקסימלית.

<שמואל לויט: נפתרה כל בעיית החוסר כי החוסר היה של יום עבודה אחד שלם של שחיטה.

<שמואל לויט: לכן הסיפור הזה של מחסור בפטם הוא לא נכון – להפך.

<שמואל לויט: אם הדוגמה שמשרד האוצר רוצה להביא - -

איתן כבל: אני רוצה להבין.

איתן כבל: אולי אצלך במשק לא היה חוסר, אבל אצל הצרכנים היה חוסר.

<שמואל לויט: אתה צודק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מודה לאדוני.

<שמואל לויט: על זה אני לא מתווכח.

איתן כבל: אנחנו באנו לעסוק כאן לא במחסור שיש לך בלולים.

איתן כבל: אני בא להתעסק עם הצרכן.

איתן כבל: לצרכן היה מחסור דרמטי.

איתן כבל: אם אומר מנכ"ל משרד הדתות, בצדק, שהרשתות שיחקו משחק עם הבשר, ומה שהם מכרו היה מ-2014 - -

יצחק וקנין: ודאי שהם שיחקו בזה.

איתן כבל: אני רוצה שתעזור לי.

איתן כבל: אתם לא עוזרים לי.

איתן כבל: כל אחד מספר לי סיפורים.

<שמואל לויט: אני לא מספר לך סיפורים, והעניין של ההגדרה של חוסר היא הגדרה יחסית כי אם החוסר מתמלא ביום אחד של שחיטה מלאה אז החוסר היה נקודתי בכמה מקומות.

<שמואל לויט: אני במקרה קונה בשר במגדל העמק ולא היה שם שום חוסר.

יצחק וקנין: אתה מדבר על עופות.

<שמואל לויט: כן, על עופות.

<שמואל לויט: לכן אני אומר שכל החוסר הנקודתי שהיה בעופות התמלא ביום שחיטה אחד מלא לאחר חג הסוכות.

<שמואל לויט: הניסיון של משרד האוצר לנסות לייחס את החוסר בימי שחיטה לנושא של תכנון בפטם לוקה בחסר כי לא היה שום חוסר בעופות.

<אלון מסר: זה לא ניסיון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: פלג אוריון, בבקשה.

איתן כבל: אחריו אלי אהרון, חבר הכנסת עיסאווי פריג', וננסה להתכנס כאן.

איתן כבל: אני רוצה להגיע להחלטה.

<פלג אוריון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד שאולי זה אירוע מכונן כי יש כאן תמימות דעים שעולה פה כמעט מדברי כל הנוכחים בנושא התכנון.

<פלג אוריון: מנכ"ל משרד החקלאות יושב כאן ומספר לנו שהוא יודע להגיד בצורה די מוצקה שב-1 בדצמבר ואולי אפילו ב-20 בנובמבר כל בעיית העגבניות תיפתר.

<פלג אוריון: זה רק מוכיח שבקרה ותכנון הם הפתרונות שיובילו אותנו להבטחת המזון בישראל.

עיסאווי פריג': מה שלא יוביל אותנו לפתרון הזה זה הייבוא כי כולנו שמענו קודם, שככל הנראה, היבואנים מייבאים רק כשמתאים להם, נוח להם, וזה רווחי להם.

עיסאווי פריג': לכן הם לא מימשו את רישיונות הייבוא כפי שאמר קודם המנכ"ל.

עיסאווי פריג': לכן אי אפשר היה לפתור את הבעיה.

עיסאווי פריג': יושב-ראש הוועדה אמר קודם בפתיחה שהיה רוצה להגיע למסקנות בסוף הדיון כאן.

עיסאווי פריג': אז המסקנה כאן היא שאין תחליף לתמיכה ולתכנון בחקלאות כדי להבטיח לתושבים את המזון.

עיסאווי פריג': הייבוא הוא לא פתרון.

עיסאווי פריג': אין תחליף לפרי הארץ הזה, ואין גם תחליף לעבודת החקלאים.

עיסאווי פריג': רק החקלאות היא הביטחון למזון במדינה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לנצל את הבמה ולהגיד שאני מודה מכאן לשר החקלאות ולשר האוצר שהחליטו לצאת לדרך חדשה פעם ראשונה, ולנסות להגיע להסכמים מול התאחדות חקלאי ישראל למען עתיד טוב יותר לחקלאות.

עיסאווי פריג': תודה.

עיסאווי פריג': תודה לך, פלג.

עיסאווי פריג': כמובן, יש לנו גם הסתייגויות.

עיסאווי פריג': הרי אתם מתכנסים לאותם דברים: תכנון, תמיכה וסובסידיה.

עיסאווי פריג': צריכים לחשוב גם מעבר לזה.

עיסאווי פריג': הדובר הבא הוא אלי אהרון, ארגון מגדלי הירקות.

<אלי אהרון: צהריים טובים לכולם.

<אלי אהרון: שמי אלי אהרון, אני מארגון מגדלי הירקות.

<אלי אהרון: אני גר במושב עמיעוז שבמועצה האזורית אשכול.

<אלי אהרון: אני בא, למעשה, מאסם העגבניות של מדינת ישראל.

<אלי אהרון: כולם מדברים פה על העגבניות, אבל אני בא משם.

<אלי אהרון: משנת 76' אני חקלאי.

<אלי אהרון: איך אני זוכר את השנה הזאת?

<אלי אהרון: יש לי פשוט 76 שערות לבנות שכל שנה אני סופר אותן.

<אלי אהרון: 50% מפתרון הבעיה זה לדעת להצביע על הבעיה, ולהגיד, זאת הבעיה.

עיסאווי פריג': אחרי ששים ושבע שנה בחקלאות עוד לא זיהו את הבעיה?

<אלי אהרון: לא ששים ושבע שנה – ארבעים שנה.

<אלי אהרון: משנת 76'.

עיסאווי פריג': מ-76' עוד לא זיהית את הבעיה?

<אלי אהרון: זיהינו.

<אלי אהרון: לכן אני בא להציג לכם אותה.

<אלי אהרון: אני באתי מאסם העגבניות, כמו שאמרתי.

<אלי אהרון: לכן רציתי להציג את הבעיה הזאת.

<אלי אהרון: אני גם מכיר את האנשים.

<אלי אהרון: אני חקלאי כבר 40 שנה.

<אלי אהרון: אני גם שימשתי מנהל עבודה חקלאית באשכול, הייתי עשר שנים סגן ראש המועצה באשכול, והיום אני בארגון מגדלי הירקות.

<אלי אהרון: אז אני מכיר את הבעיה מכל הכיוונים שלה.

<אלי אהרון: מי שיאמר שהמשבר הוא נקודתי איננו יודע על מה הוא מדבר.

<אלי אהרון: מדברים על הווירוסים, מדברים על החום וכו' – רבותי, ב-40 שנות עבודתי עברנו משברים של חום, חמסינים, וירוסים, מחלות ומזיקים, ולא הגענו למצב שהגענו אליו עכשיו.

<אלי אהרון: נכון, הייתה עליית מחירים כזאת ואחרת – לא במצב הזה שחווינו עכשיו.

<אלי אהרון: למה זה היה ככה?

<אלי אהרון: מכיוון שהיו מספיק חקלאים שיכלו לגבות את החוסר.

עיסאווי פריג': אני קצת חולק עליך.

עיסאווי פריג': היו תקופות שהעגבניות והמלפפונים – אני גם ירקן בעברי.

עיסאווי פריג': אבא שלי ירקן.

<אלי אהרון: נקודתית זה הגיע לחמישה שקלים או לשבעה שקלים.

<אלי אהרון: אבל זה לא היה הגיע למצב של תשעה-עשר-עשרים שקלים.

<אלי אהרון: הבעיה היא אחת ויחידה – מספר החקלאים לפני שלושים שנה היה שישים אלף.

<אלי אהרון: היום אנחנו מדברים על תשעת אלפים חקלאים.

<אלי אהרון: אין גיבוי הדדי, אין מספיק חקלאים שיעשו את זה.

<אלי אהרון: אני מזמין את כולכם.

<אלי אהרון: אתמול הסתובבנו עם ערוץ 10, הם רוצים לעשות הערב כתבה, והם ראו את החממות המתנפנפות - פשוט חקלאים סגרו את המשקים.

<אלי אהרון: למה זה קורה?

<אלי אהרון: - -

עיסאווי פריג': תודה לך, אלי.

עיסאווי פריג': יש לך חצי דקה.

<אלי אהרון: זה קורה משתי סיבות.

<אלי אהרון: דרך אגב, אני מגבה את מה שאני אומר בכתב.

<אלי אהרון: אני מוכן לשים את זה אצל היושב-ראש.

<אלי אהרון: הבאתי נתוני שיווק של החודשים יוני, יולי, אוגוסט – שלושה חודשים לפני המשבר הזה.

<אלי אהרון: יש פה חשבונות מכירה של עגבניות של שקל וחצי ברוטו.

יצחק וקנין: כמה עלות הגידול?

יצחק וקנין: מי יכול לשרוד ככה?

יצחק וקנין: זה פשוט טירוף הדעת.

יצחק וקנין: לגדל עגבנייה ולקבל תשעים אגורות כשהעלות היא שניים וחצי שקלים – כמה אפשר להמשיך?

<אלי אהרון: אני גם הבאתי נייר שהכינו אותו כלכלנים לגבי עלות גידול של כל ירק וירק - -

עיסאווי פריג': המנכ"ל ואלון התייחסו לזה.

יצחק וקנין: לא וירוס ולא כלום – זאת הסוגיה החשובה ביותר – מה החקלאי מקבל.

<אלי אהרון: שלושה שקלים עולה לחקלאי היום לגדל, וכשהוא מקבל שקל וחצי ברור לך מה קורה.

<אלי אהרון: מזה נובעת המסקנה מה אני מציע לעשות - -

עיסאווי פריג': תודה, אלי.

<אלי אהרון: רק להגיד את זה.

עיסאווי פריג': לסיכום.

עיסאווי פריג': המסר עבר.

<אלי אהרון: המדינה עד לרגע זה ובזכותם של שר החקלאות עם מנכ"ל משרד החקלאות הורידו את נושא מס המעסיקים מהגזירות, אבל המדינה גבתה עד היום – והיא עדיין גובה – כחצי מיליארד שקל כל שנה מ החקלאים רק על נושא העובדים הזרים דרך 10% מס מעסיקים, דרך שתיים ורבע ביטול נקודות זיכוי - -

עיסאווי פריג': תודה, אלי.

עיסאווי פריג': המסר הגיע.

<אלי אהרון: מה אני מציע?

<אלי אהרון: אם באמת רוצים לפתור את הבעיה ורוצים שיהיו לנו חקלאים – הורדת כל הגזירות והסדרה של כל נושא השיווק כך שלא יהיה מצב שחקלאי שיוצא כל בוקר משעה ארבע לא יפסיד כסף, אלא יוכל להתפרנס מעמל כפו.

<אלי אהרון: איך עושים את זה?

<אלי אהרון: תלמדו מהאירופים.

<אלי אהרון: בחלק ממדינות אירופה יש חוק שלפיו שום מקרה לא תימכר תוצרת במחיר פחות מעלויות הייצור שלה.

עיסאווי פריג': תודה, אלי.

עיסאווי פריג': קיבלת שבע דקות.

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו מתכנסים לסוף.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע לקראת הסיכום שני אנשים שהם המהות: את המנכ"ל ואת אלון.

עיסאווי פריג': דרכם ננסה להגיע לסיכום ותכלית הדברים.

<אלון מסר: רוב חברי הוועדה כבר לא נמצאים, אבל אני בכל זאת אני אומר למי שנמצא פה וגם לפרוטוקול בקצרה.

<אלון מסר: בנושא העגבניות והעוף אנחנו באמת לא חושבים שרשת ביטחון לייבוא הוא צעד נכון.

<אלון מסר: כנראה, יש חסמים יותר משמעותיים לייבוא שניתן לטפל בהם.

<אלון מסר: קודם כול זה מהירות הטיפול במכולות של משרד החקלאות ומשרד הבריאות בנמלים; כמובן, הדרישה של משרד החקלאות לא לייבא עגבניות עם הגבעול שלהן מאוד פוגע ביכולת לייבא, ולדעתנו, לא נעשתה בחינה של עלות-תועלת כלכלית כדי לראות אם הדבר הזה אכן נכון.

<קריאה: זאת תועלת בריאותית.

עיסאווי פריג': - - - ה-OECD, אמר אבו וילן, לעומת התמיכה שקיימת אצלנו בחקלאות – 20% לעומת 9%.

עיסאווי פריג': אני רוצה שתתייחס לזה.

<אלון מסר: אני באמת שמח על השאלה, אדוני היושב-ראש.

<אלון מסר: במדינות OECD ובכל אירופה, שאנשים אמרו שהיינו רוצים להיות במצב שלה – אין תכנון.

<אלון מסר: אין תכנון בחלב, אין תכנון בביצים, אין הסדרים כמו שיש בענף הפטם.

<אלון מסר: אותם הדברים שאומרים שאנחנו צריכים לשמר ולחזק הם בדיוק מה שלא קורה באירופה.

<אלון מסר: אני שמח שיש לנו צוות עם משרד החקלאות והתאחדות חקלאי ישראל לחשוב איך אנחנו משנים את מדיניות התמיכה.

<אלון מסר: היום מצד אחד הצרכן משלם מחירים גבוהים בהרבה מאוד מוצרים שיש בהם תכנון לעומת העולם או לעומת מה שאפשר היה להשיג בישראל, ולא הכול מגיע לחקלאי.

<אלון מסר: צריך למצוא מצב שהוא win-win – גם הצרכן ישלם פחות וגם החקלאי יקבל יותר.

<אלון מסר: ואפשר לעשות את זה.

<אלון מסר: אבל בשביל זה צריך לשנות את המדיניות הנוכחית של התכנון שקיימת כבר עשרות שנים בישראל.

<אלון מסר: זה בדיוק מה שחלק מהאנשים פה לא מוכנים לעשות.

עיסאווי פריג': מה זה לשנות את מדיניות התכנון?

עיסאווי פריג': היו שישים אלף חקלאים – אנחנו נמצאים בתשעת אלפים חקלאים.

עיסאווי פריג': מה תענה להם?

<אלון מסר: אתה צודק.

<אלון מסר: בדיוק בגלל שלא נעשה שום שינוי זה מה שקורה.

<אלון מסר: לאט-לאט במשטר התכנון שכביכול נועד להגן על המשקים הקטנים חקלאים יוצאים החוצה.

<אלון מסר: לכן זה לא עוזר.

עיסאווי פריג': אז התכנון יגדיל את מספר החקלאים, ויביא לרווחיות הענף?

<אלון מסר: להפך, ביטול התכנון – עם מעבר לתמיכות ישירות ונכונות בחקלאים שיישארו לעבוד – יוכל להעביר לשמירה ולפיתוח של החקלאות בישראל ולרמת מחירים נמוכה יותר לצרכן.

עיסאווי פריג': איפה נמצא נושא הסיוע לחקלאים?

<אלון מסר: אנחנו נמצאים בצוות של משרד החקלאות והתאחדות חקלאי ישראל כדי לראות האם אנחנו יכולים להגיע לשינוי כולל בנושא התמיכה בחקלאות – גם טיפול בפערי התיווך - -

<לאה ורון: הוקם צוות בנושא?

<אלון מסר: כן, הוקם.

<לאה ורון: מה המנדט שלו?

<לאה ורון: מתי הוא אמור לסיים את עבודתו?

<אלון מסר: אני לא יכול להתחייב כאן על לוחות זמנים.

<אלון מסר: אנחנו נפגשים באופן סדיר.

<אלון מסר: רק אתמול ישבנו עד שעה מאוחרת מאוד בלילה בנושא הזה.

<אלון מסר: אני מקווה שיהיה ברור שככל שנגיע להסכמות נעדכן.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': ולוח הזמנים של המסקנות וההמלצות?

<אלון מסר: אין לנו כרגע לוח זמנים מוגדר.

<אלון מסר: הסוגיות הן גדולות, כבדות משקל ולא פשוטות.

<אלון מסר: אנחנו בפירוש דנים ועושים את זה באופן שוטף.

עיסאווי פריג': יש רפורמת הפטם בחוק ההסדרים, ואתם מקימים צוות שימליץ על סיוע לחקלאים.

עיסאווי פריג': בינתיים הרפורמה רצה.

עיסאווי פריג': איך זה התחבר עם זה?

<קריאה: לא התחבר.

<אלון מסר: חלק מהדיון היה לראות האם יש צעדים מסוימים או השלמות שצריך לעשות ברפורמה שבחוק ההסדרים, והיא נשארת בחוק ההסדרים.

<אלון מסר: זה גם הסיכום שהיה.

<אלון מסר: אנחנו, מן הסתם, מנסים לראות האם יש מעטפת שונה או צעדים משלימים שאפשר אולי לעשות ויקלו על משקים קטנים כאלה ואחרים.

<אלון מסר: הנושא הזה בדיוק נמצא בדיונים.

אבשלום וילן: אלון, שאלתי שאלה מאוד ממוקדת - -

אבשלום וילן: שאלת את השאלה הכי טובה.

אבשלום וילן: אם הצעת האוצר תתקבל אני כנציג התאחדות חקלאי ישראל לא אוכל לדון על הנושא הזה כי אני אצטרך ללכת מיד ל"מעשיהו".

אבשלום וילן: שתבין איפה הדברים עומדים.

<אלון מסר: בשבוע הבא - - -

אבשלום וילן: אבל זה כרגע מנסים לפתור.

אבשלום וילן: ולא – אתם תצטרכו להחליט.

אבשלום וילן: אבל באופן עקרוני הוא לא אומר פה.

אבשלום וילן: אנחנו אמרנו שהכוונה שלנו, בלי לעמוד עם סטופר, שעד סוף השנה יש נושאים מאוד כבדים - -

עיסאווי פריג': אבל התקציב יאושר ב-19 בנובמבר.

אבשלום וילן: בסדר, אבל לא הכול כסף, אבל יש להם אפשרות בהחלט ללכת למסגרת - - - הם יכולים גם להזרים מכל מיני מקומות שאני לא רוצה כרגע לפרט, אם נגיע לתכנית כוללת.

אבשלום וילן: אפשר למצוא את המקורות גם לא מהתקציב הנוכחי.

אבשלום וילן: מה שכרגע יושב עלינו כאבן ריחיים זה מה שאתה אמרת לגבי הפטם שמקרין על כל המערכת כי הוא בעצם הופך מחצית מהמגדלים לעבריינים.

אבשלום וילן: לכן עד שזה לא ייפתר קשה מאוד להתקדם.

אבשלום וילן: אבל בגדול יש נכונות גם אצלנו וגם אצלם לנסות להגיע לתכנית כוללת, כולל משאבים.

עיסאווי פריג': אני שואל את אלון לפני שאני מעביר את זכות הדיבור למנכ"ל ולסכם את הדיון – רפורמת הפטם שנמצאת עכשיו על השולחן, והתקציב הכללי שאמור להיות מאושר ב-19מ בנובמבר – האם הצוות שהוקם יוכל להגיע למסקנות בהסכמה עם החקלאים עד 15 בנובמבר?

<אלון מסר: אני מקווה שכן, אני לא יכול להתחייב.

עיסאווי פריג': מה צריך לעשות כדי לתחום את זה לתאריך?

<אלון מסר: אני חושב שהנושאים מורכבים, גדולים וכבדי משקל - -

עיסאווי פריג': אבל ידועים.

<אלון מסר: נכון, הם יודעים.

<אלון מסר: יחד עם זאת הנושאים בפירוש לא פשוטים, ואני לא יכול להתחייב - - -

עיסאווי פריג': אבל הדברים לא יתחדשו.

<אלון מסר: - - נסיים את הדברים הדחופים יותר.

עיסאווי פריג': אבל הדברים לא יתחדשו.

<אלון מסר: צריך לשבת, לדבר, להגיע להסכמה.

עיסאווי פריג': כל הנתונים ידועים לך.

עיסאווי פריג': למה אתה לא תוחם את זה?

עיסאווי פריג': במה זה תלוי?

<אלון מסר: זה תלוי ביכולת של הצדדים להגיע להסכמה.

<קריאה: זה תלוי בהשקפת העולם שלהם.

אבשלום וילן: הוויכוח, מקורו בהשקפת עולם.

איתן כבל: חברים, תודה.

איתן כבל: שמעתי את סוף הדברים.

איתן כבל: אני מניח שכולם דיברו, עיסאווי.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': המנכ"ל יגיד כמה משפטים על פערי התכנון והתיווך.

<שלמה בן אליהו: אני רואה שינוי ניכר בהתייחסות של שחקנים במגרש.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת הוועדה שמינו שר האוצר ושר החקלאות אומרת, בואו נגיע להסכם יחד – לא לכפות מעל הראש של החקלאים, אלא בהבנות – בכל הדברים שעומדים על הפרק ולא לזמן קצר, אלא לזמן ארוך.

<שלמה בן אליהו: למה לזמן ארוך?

<שלמה בן אליהו: כי כמו בכל עסק חוסר הוודאות בעסק הוא המכשול הגדול ביותר.

<שלמה בן אליהו: אנשים לא משקיעים, אנשים רוצים להיכנס לעסק כשיש להם ודאות.

<שלמה בן אליהו: כשיש ודאות העסק יכול לפעול.

<שלמה בן אליהו: המשמעות היא של חתימה לאורך זמן.

<שלמה בן אליהו: כמו שהיה במתווה לוקר בענף החלב עד 2019 – עכשיו השוק יודע ומתחיל להיערך מה יהיה אחרי 2019, אבל עד 2019 יודעים כולם מה יש.

<שלמה בן אליהו: צריכים לגבש בסופו של דבר בחקיקה חלק מההסכמות האלה.

<שלמה בן אליהו: כי אם זה לא יגובש בחקיקה, ורק בהחלטות, החלטות ניתנות לשינוי לפי הנסיבות התקציביות והקואליציוניות.

<שלמה בן אליהו: לכן צריכים להגיע להבנות בכל הענפים.

<שלמה בן אליהו: צריכים להגיע בהסכמה ובחקיקה.

<שלמה בן אליהו: זאת המטרה.

<שלמה בן אליהו: אנחנו רואים סנונית ראשונה מאוד חיובית בהחלטה של שר האוצר ושל שר החקלאות – אבל בעיקר של שר האוצר – להוריד את המס על העובדים הזרים.

<שלמה בן אליהו: אנשים נלחמו על זה הרבה זמן, וכל השולחן הזה ידע שזה נושא מאוד משמעותי.

<שלמה בן אליהו: צריך להגיד תודה רבה למי שעשה את הפתיחה הזאת של ביטול המס על עובדים זרים – גם לשר האוצר וגם לשר החקלאות כי זאת פתיחה טובה.

<שלמה בן אליהו: אם נצליח כמו שעשינו במס על עובדים זרים, להגיע להסכמות ביתר הדברים זה מתן תודה.

עיסאווי פריג': מה עמדתכם בקטע הזה?

איתן כבל: תודה, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: ברשותכם אסכם.

<שלמה בן אליהו: משפט אחד אחרון.

<שלמה בן אליהו: בנושא של פערי תיווך – הנושא הזה עומד על המדוכה.

<שלמה בן אליהו: הוגשה הצעה לתזכיר חוק בנושא הזה.

<שלמה בן אליהו: זה נדון בשבוע שעבר במשרד המשפטים, והחלטנו להביא את זה גם לוועדה שיושבת מול החקלאים ולוועדה שיושבת עם משרד האוצר כדי לסגור את הנושא הזה.

<שלמה בן אליהו: ברור לנו מה הכשל בנושא הזה.

<שלמה בן אליהו: יש לנו כבר נוסחה להצעת תזכיר לתיקון חקיקה בנושא.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדברים.

איתן כבל: אני אתחיל מהדבר שכנראה, שמעתי בחצי אוזן.

איתן כבל: הצוות שהוקם על-ידי שר האוצר ושר החקלאות – זה היה בתיאום ועדת הכלכלה ואתי, ואני צריך למצוא את הדרך איך אנחנו חלק בלתי נפרד מהתהליך הזה.

איתן כבל: זה חד משמעית – זה לא ליד, זה לא כאילו.

איתן כבל: זה היה חלק מהסיכום הכולל של העניין.

איתן כבל: אני מצר על כך שהודיעו לי, והייתי חלק מזה, רק לא אמרו לי מתי זה מתחיל לעבוד.

<לאה ורון: אתמול בלילה הם ישבו.

איתן כבל: זה יפה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לחזור חזרה ולהתכנס.

איתן כבל: אמרתי לכם – אני יודע שכל פעם שעוסקים בענייני חקלאות יש נטייה לעוף מהנושאים שעליהם אנחנו דנים באותו יום, ושמים על המדוכה את כל בעיות החקלאות.

איתן כבל: אנחנו באנו להתמקד במשבר שהיה במהלך תשרי ובעיקר בא לשיאו בחג הסוכות.

איתן כבל: זה השיא של התהליך.

איתן כבל: הוא לא קשור ברגע זה לשאלה אם היה פער תיווך או לא היה פער תיווך; אם היו בלול יותר עופות או פחות עופות; האם יותר חלב שפכו או פחות חלב שפכו – אין לזה שום קשר.

איתן כבל: מנקודת המבט של האזרח שיושב בבית לא היה לנו מושג מה קורה.

איתן כבל: קודם כול ה-א'-ב' הבסיסי הזה לדעת.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, לפעמים כשאתה יודע אתה יודע איכשהו להתמודד עם זה.

איתן כבל: זה היה סוג של משבר לכל דבר ועניין.

איתן כבל: כמו שפתחתי ואמרתי לך – הסברים יש.

איתן כבל: כבר כשזה קרה הנחתי שיש הסברים לכל דבר ועניין.

איתן כבל: זה היה ברור לי.

איתן כבל: כל הנקודה היא כשאתה פועל במשבר בשתי נקודות: האם אתה פועל מתוך מערכת מאורגנת ומסודרת שיודעת לתת מענה ותשובות ברגע כזה או שאתה מתחיל לקושש טיפול בבעיות?

איתן כבל: ואם מצד אחד אתה לא מצליח לעשות את זה, ואתה רואה שאתה לא יודע לתת את המענה, אנא, עשה מסיבת עיתונאים, תודיע לעם ישראל שאין עגבניות עד 1 בדצמבר, הנה הסיבות.

איתן כבל: יהיו אנשים שיהיו מוכנים לקבל את זה, יהיו אנשים שיצעקו על זה, הרשתות תגעשנה או לא, אבל לפחות אנחנו יודעים איפה אנחנו עומדים.

איתן כבל: אותו דבר בפטם – שוחטים לא שוחטים, כן שישי, לא שישי – את מי זה מעניין?

איתן כבל: ביישוב שלך היה מחסור או לא היה מחסור – בגדול הודיעו שיש מחסור.

איתן כבל: ברוב המקומות שביקרתי בהם היה מחסור.

איתן כבל: התשובות לכל הבעיות האלה לא יכולות להינתן פה.

איתן כבל: פה זה כבר לא מעניין.

איתן כבל: לכן אני מתנצל – לא הבנתי מה קרה.

איתן כבל: עד לרגע זה לא הבנתי מה הייתה הבעיה עם השוחטים או לא; האם הייתה בעיה עם מחסור בידיים עובדים של אלה שמטפלים ומפרקים את העוף; אני לא יודעת אם זה בגלל שהחגים "פרצו" בהפתעה – כן או לא.

איתן כבל: יכול להיות שכל אחד מכם הבין – אני מתנצל, אני לא הבנתי.

איתן כבל: אני אומר לכם, שכל אדם בר-דעת שצופה בנו – אם יש כאלה – לא הבין בדיוק מה קרה.

איתן כבל: הוא שמע שיש פערי תיווך, הוא שמע שהביאו בשר מצונן מפולין, הוא שמע הרבה דברים - -

<אלי אהרון: אתה יצאת, אדוני.

<אלי אהרון: אמרו שלא היו מספיק שוחטים לשחוט את העופות, אבל כנראה היו מספיק שוחטים לשחוט את החקלאים ואת החקלאות.

איתן כבל: אני כבר אחרי הקטע הזה.

איתן כבל: אני אחד האנשים הכי קרובים בבית הזה לחקלאות.

איתן כבל: אתה יודע מה ההבדל?

איתן כבל: אני כבר אחרי המשפטים המחוזיים האלה.

איתן כבל: אנחנו כבר רוצים לתת את המענה.

איתן כבל: לכן ברשותך, אדוני המנכ"ל, ועיסאווי פריג', שגם אתה תתעסק בוועדה בכל נושא המזון – אני רוצה שיהיה צוות שאתה תרכז אותו.

איתן כבל: אני נותן לך חודש ימים.

איתן כבל: אני רוצה דוח מסודר.

איתן כבל: אני רוצה שתשב ותיתן לי תרשים זרימה כי אני חייב לדעת מה קרה פה.

איתן כבל: אני חייב בעוד חודש להוציא דוח מסודר כשאני יודע להצביע על הכשלים בסיפור הזה.

איתן כבל: אם צריך לשנות את החגים אז בשנה הבאה נשנה.

איתן כבל: אבל אנחנו חייבים לדעת מה היה פה.

איתן כבל: אם הסיפור עם השוחטים הוא הסיפור אז אנחנו נשים את הדברים כמו שהם.

איתן כבל: לא יהיה פה מונופול על כלום.

איתן כבל: זה לא מונופול של דת.

איתן כבל: אבל גם פה כשיש קבוצה קטנה שמחזיקה את כולם - -

אבשלום וילן: אבל החגים זה כן מונופול של דת.

איתן כבל: כן, מונופול שאנחנו אוהבים.

אבשלום וילן: הבעיה היא שפה תצטרך לשנות גם חגים יהודיים וגם מוסלמיים.

איתן כבל: עיסאווי, אתה תשב עם עוד שני חברי כנסת שנבחר.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב גם יכול להיות בצוות.

איתן כבל: יש לך שלושים יום מהיום לתת לנו את התשובה.

איתן כבל: אני מבקש – ואני כבר אומר את זה לך – אם אתה לא יודע לעשות את זה, אנא אמור לי עכשיו.

איתן כבל: אני אומר זאת בצורה ברורה.

איתן כבל: אני לא רוצה סיפורים של ההוא שהלך וההוא שתו לו, וההוא אכלו לו.

איתן כבל: אני רוצה לדעת סיפור דרך.

איתן כבל: סיפור דרך במשמעותו של כל שלב ושלב, מה היה באותו יום.

איתן כבל: אם בימי שישי השוחטים לא עבדו, ולא הייתה משמעות לעבודתם כי לא היה מי שיפרק – גם זה צריך להיאמר.

איתן כבל: בעצם כל מה שהיה צריך להיעשות חודשים לפני כן כדי לא להגיע למצב הזה זה שהייתה צריכה לצאת הודעה מבעוד מועד שלפיה, אנשים, אזרחי מדינת ישראל, דעו לכם, בתקופת זמן זאת וזאת יהיה יותר עוף קפוא מאשר עוף טרי או מצונן.

איתן כבל: טרי ומצונן זה שני דברים שונים?

<קריאות: אותו דבר.

איתן כבל: אל תספרו לי סיפור, אני קונה את הדברים.

איתן כבל: יש שקיות שכתוב עליהן "עוף מצונן", ובשביל הטרי - -

<קריאות: טרי ומצונן זה אותו דבר.

איתן כבל: אבל שנייה, בסדר.

איתן כבל: חברים יקרים, אני מבין מה שאתם אומרים.

איתן כבל: לא כל עם ישראל הוא יושב-ראש איגוד מגדלי הפטם.

איתן כבל: רובם אזרחים שמסתכלים במה שכתוב, ולא יודעים מה ההבדל.

איתן כבל: עכשיו הוא הולך להתמחות בכל דבר?

איתן כבל: אני אקח אותך לעולמות אחרים שאתה לא מבין בהם.

איתן כבל: לכן מה אני מנסה להגיד?

איתן כבל: כשלי כתוב "מצונן", ואני הולך לדלפק לקנות ממנו – זה טרי.

איתן כבל: מצונן מבחינתי זה שהוא ישב כמה ימים במקרר.

איתן כבל: אני לא יודע – לא מעניין אותי עכשיו.

איתן כבל: אני רק אומר כדי לסכם את התהליך הזה שאני רוצה ממך תשובות הכי ברורות.

איתן כבל: גם אם אתה לא מצליח ללקט את התשובות, גם את זה חשוב לי לדעת.

איתן כבל: מבחינת הוועדה זה יהיה טסט קייס להתנהלות בנושאים שונים.

איתן כבל: אנחנו נטפל בדברים, נביא אותם וגם נצביע על אנשים כדי לומר איפה היה הכשל.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.