ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 83, 2015-10-06 11:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: חורף טוב ובריא לכולם.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את הישיבה של ועדת הכספים, לאחר החגים.

משה גפני: אני מצטער שצריך לעשות ישיבות בימים האלה, באסרו חג, אבל הכרח לא יגונה.

משה גפני: זאת תמונת המצב, ואנחנו צריכים להספיק את הדברים.

משה גפני: אני מבקש שחברי הוועדה ישימו לב לכך שמחר תהיה ישיבה ארוכה על העניין של הטבות מס ליישובים.

משה גפני: אני רוצה להתקדם עם העניין.

משה גפני: זה אומנם לא מופיע בחוק ההסדרים, אבל זה דבר שיש עלינו חובה, גם ככנסת וגם כוועדת כספים, להעביר את החוק הזה ולא לאפשר שהבג"ץ יקבל החלטה.

משה גפני: זה דבר שאסור שיקרה.

משה גפני: בכל מקרה צריך לעשות את זה, ולעשות את זה בצורה מקצועית ונורמאלית.

משה גפני: אני מקווה שנוכל להגיע להסכמה בעניין.

אחמד טיבי: מתי נקבל את המידע על רשימת היישובים ועל ההטבות?

משה גפני: רשימת היישובים לא תהיה, אבל ביקשתי מהיועצת המשפטית שתוציא רקע ואת הכיוונים שאני חושב שעליהם צריך לדון.

משה גפני: אני מקווה שהיום היא תוציא.

אחמד טיבי: אז יש קריטריונים או אין קריטריונים?

משה גפני: יהיו קריטריונים.

<אמיר לוי: אין הצעת חוק ממשלתית כרגע.

מיקי לוי: זה יובא לפתחו של בג"ץ?

משה גפני: אנחנו נצטרך לקיים דיון.

מיקי לוי: אז בשביל מה הדיון?

מיקי לוי: מה, אתם עושים צחוק?

מיקי לוי: הממשלה לא נכונה לקבל החלטות, לא מוכנה להביא את זה לכדי דיון, זורקת את זה לפתחו של בג"ץ מתוך פחדנות.

מיקי לוי: בשביל מה להביא את זה לדיון, אם אנחנו לא קובעים?

מיקי לוי: בשביל מה לבזבז את זמננו?

משה גפני: אני מבין את זה.

מיקי לוי: אין לי טענות אליך, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אתה יזמת את זה שנהיה חלק מהמרכבה הזאת.

מיקי לוי: אבל אם הממשלה לא לוקחת החלטה, אז מה?

משה גפני: דבר שני, ביום חמישי אנחנו מתחילים את הדיון, שזה כן חלק מחוק ההסדרים.

משה גפני: זה ששינסקי 2.

משה גפני: הוא סימס לי בחול המועד שהוא נמצא בארצות-הברית אבל הוא מתכוון לבוא לישיבה, וזה גם דיון מאוד משמעותי.

משה גפני: אני מבקש להודיע דבר נוסף.

משה גפני: במהלך חול המועד היו דיבורים על הדברים האלה.

משה גפני: חשבתי לא לדבר על זה עכשיו, אבל אין ברירה.

משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון, כמו שקיימתי בעבר, על שכר השרים.

משה גפני: על שכר חברי הכנסת אני לא יכול לקיים דיון, כי זו הסמכות של ועדת הכנסת, אבל אני מתכוון לקיים דיון על שכר השרים, השופטים.

משה גפני: הנושא של בכירי המגזר הציבורי, שזה כולל גם את נשיא המדינה, ראש הממשלה, השרים, סגני השרים, נושא שעבר אלינו.

משה גפני: השנה מתוכנן להיות עדכון גבוה מאוד, ואני מתכוון לקיים על זה דיון.

משה גפני: אין אחידות בעדכון השכר.

משה גפני: השכר של השופטים מתעדכן בהתאם לשכר הממוצע במשק, בעוד ששכר השרים מתעדכן בהתאם למדד.

משה גפני: נשיא המדינה בהתאם לשכר הממוצע במשק.

משה גפני: אני חושב שאי האחידות הזאת היא איננה נכונה.

משה גפני: בשעתו קיימתי על זה דיון, בכנסת ה-18, ואחר כך הייתה התקפה נגדי בעיתון והייתה התנצלות של נשיאת בית-המשפט העליון וגם של השופטת שתקפה אותי, שהייתה מוועד העובדים של השופטים.

משה גפני: מאז נהיינו ידידים.

משה גפני: אני חושב שצריך לעשות את הדיון הזה ולקבל החלטה.

משה גפני: היום אנחנו בהמשך הדיון על המדיניות הכלכלית.

משה גפני: מיד אמיר לוי יציג את הדברים.

משה גפני: אבל לפני כן יש בקשות להצעה לסדר.

משה גפני: בבקשה, חבר הכנסת איתן ברושי, ולאחר מכן בצלאל סמוטריץ'.

איתן ברושי: בוקר טוב.

איתן ברושי: אני פניתי ליושב-ראש הוועדה, לא בפעם הראשונה.

איתן ברושי: המשבר בשווקים, כפי שאנחנו חווים בימים האחרונים, הוא לא רק פגעי טבע, הוא גם פגעי אוצר.

איתן ברושי: אני חושב שהוועדה לא יכולה לעבור לסדר היום בלי לקיים דיון על המשבר.

איתן ברושי: זאת פעם ראשונה אולי מאז הקמת המדינה שלא בזמן מלחמה יש מחסור במוצרי מזון בסיסיים.

איתן ברושי: מישהו צריך להסביר ואולי גם לשלם על המחדל הזה.

איתן ברושי: דבר שני, אני חושב שזאת סיבה טובה לקדם את הדיון על תקציב משרד החקלאות ומשק המים.

איתן ברושי: אני מציע לא לדחות את הדיון.

איתן ברושי: לדעתי צריך לעשות שינוי בתקציבים שהזכרתי, ולכן המשבר הזה גם מחייב דיון על המשבר.

איתן ברושי: בפתרון של המשבר יש גם שינוי לדעתי בחוק ההסדרים ובתקציב.

איתן ברושי: הדבר השלישי, שהוא הראשון – ראש אגף תקציבים, זה דבר שהוא גובל בזלזול בכנסת – הייתה פה החלטה פה אחד והיו התחייבויות להוריד את המס על העובדים הזרים, שהוא מס לא חוקי, לא צודק, לא ראוי, לא קיים בשום מקום.

איתן ברושי: אחרי שהחלטתם להביא 20,000 עובדים מסין ולהוריד את המס על האלכוהול, אתם ממשיכים לתפוס את החקלאים במקום שהכי כואב, במס שהוא לא צודק ולא ראוי.

איתן ברושי: אני חושב שוועדת הכספים לא יכולה להמשיך לדון בבקשות האוצר, בשעה שהאוצר מתעלם מעמדות ועדת הכספים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אתה המנוסה.

איתן ברושי: אני לא יודע מתי קרה שהייתה פה החלטה פה אחד של קואליציה ואופוזיציה, שהמס הזה לא ראוי ויש להסיר אותו מיד.

איתן ברושי: אין שום משא-ומתן על המס.

איתן ברושי: מה שלא ראוי ולא צודק, אין עליו משא-ומתן.

איתן ברושי: אם זה היה תלוי בי, הייתי מבקש לדחות את הדיונים עם האוצר גם בנושאים שעל סדר היום עד שהאוצר ימלא את דרישת הוועדה.

איתן ברושי: אחרת מה אנחנו שווים?

איתן ברושי: יש פה שלושה דברים, ואני חוזר ואומר.

איתן ברושי: האחד, להזמין את שר האוצר ואת שר החקלאות שיסבירו מה קרה שלאזרחי ישראל אין מזון טרי בחגי ישראל.

איתן ברושי: דבר שני, לקיים את הדיון בהקדם על תקציב ומדיניות משרד החקלאות והכפר ומשק המים.

איתן ברושי: זה לא אותו דבר.

איתן ברושי: דבר שלישי, אי-אפשר להמשיך ולהתעלם מעמדתנו הברורה בנושא המס, והאוצר משפיל את ועדת הכספים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בצלאל, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, הייתי שמח שכן נדון בבתי-הספר הנוצרים.

בצלאל סמוטריץ': הייתי שמח לשמוע איך עבר הכסף, באילו קריטריונים, איך זה מותר חוקית.

בצלאל סמוטריץ': השר היה פה לפני החג ודיבר על 25 מיליון.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת פריג' ביקש ממנו עוד 10, ובתקשורת ראיתי 50 מיליון.

משה גפני: חבר הכנסת פריג' ביקש, והשר אמר לו שבשום פנים ואופן.

בצלאל סמוטריץ': ואז ראיתי 50 מיליון.

בצלאל סמוטריץ': זה מריח לי קואליציוני כזה, שמעבירים דרך כל מיני משרדים ולא ברור.

בצלאל סמוטריץ': הייתי שמח לדעת איך אפשר אחר כך להעביר תקציבים כאלה גם למוכר שאינו רשמי החרדי והציוני-דתי.

בצלאל סמוטריץ': יש הרבה תלמידים במערכת החינוך במדינת ישראל שלא מקבלים.

משה גפני: אני רוצה להשיב על העניין הזה.

משה גפני: האמת היא, שהראשון שביקש ממני לדון בעניין של בתי-הספר הנוצרים המוכרים שאינם רשמיים היה חבר הכנסת אחמד טיבי.

משה גפני: לאחר מכן הצטרף גם חבר הכנסת באסל גטאס, והם פנו אלי לאחר מכן גם בכתב ושמתי את זה על סדר היום.

משה גפני: אני סברתי, ואני סבור גם עכשיו, שבמשטר דמוקרטי אי-אפשר ליצור אפליה בגלל כל מיני סיבות שהן אינן סיבות מקצועיות.

משה גפני: מה שקרה הוא ששר החינוך הקודם, בכנסת הקודמת, הוריד באופן דרסטי מהתקציבים של המוכר שאינו רשמי בכל מיני סעיפים.

משה גפני: באו בתי-הספר הנוצריים ואמרו: אתם במוכר שאינו רשמי הרגיל החזרתם את זה חזרה בהסכם קואליציוני.

משה גפני: בהסכם הקואליציוני מופיע שיחזרו לתקציב 2012.

משה גפני: זה מופיע גם בהסכם שלכם, גם בהסכם של ש"ס וגם בהסכם שלנו.

משה גפני: זה גם דובר עם משרד האוצר, וגם ישבתי עם שר החינוך.

משה גפני: בתי-הספר הנוצריים באו בטענה צודקת.

משה גפני: הם אומרים: לנו אין הסכם קואליציוני, אז בגלל זה במוכר שאינו רשמי יהיו שתי דרגות.

משה גפני: אמרתי שהם צודקים, אבל זה לא התפקיד של ועדת הכספים, וועדת החינוך צריכה לדון בזה.

משה גפני: ועדת החינוך דנה, חברי הכנסת ביקשו דיון במליאה והיה דיון במליאה.

משה גפני: אמרתי לאחמד טיבי ולבאסל גטאס שאשים את זה על סדר היום לאחר החג, ואני מאמין שעד אז זה ייפתר.

משה גפני: גם מעצם העובדה שזה יבוא לדיון בוועדת הכספים, ייקחו את זה בחשבון ויפתרו את הבעיה.

משה גפני: והבעיה נפתרה.

משה גפני: מחזירים אותם למצב כמו כולם, למצב של המוכר שאינו רשמי הרגיל.

משה גפני: הבנתי משר החינוך והבנתי משר האוצר, ושר האוצר אמר את זה כאן, שנותנים להם 50 מיליון שקל לשנתיים, 25 מיליון שקל לשנה.

משה גפני: אני לא יודע לאן זה הולך, נדמה לי שזה הולך ליישובים, זה הולך לכל מיני נושאים.

משה גפני: זה היה בהודעה שלהם.

משה גפני: אם אתה רוצה לבקש גם על יישובים נוספים, חוץ מהיישובים הנוצריים, אתה יכול לבקש.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין, אדוני, את ההסבר.

בצלאל סמוטריץ': ההסכמים הקואליציוניים דיברו על החזרת הסעיפים התקציביים בתוך המוכר שאינו רשמי, וזה גורף גם בחינוך החרדי והציוני-דתי וגם בחינוך הערבי והנוצרי והדרוזי והצ'רקסי.

משה גפני: הם אמרו שלא.

בצלאל סמוטריץ': אז הם אמרו.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להגיד הרבה דברים.

משה גפני: ישבתי עם שר החינוך, מה אתה רוצה?

<אמיר לוי: הוא לא דיבר על הנוצרים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': כי כשאתה מכניס לתוך תקנה, זה כולל את כולם.

משה גפני: אני לא מתכוון לפתוח דיון בנושא.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא שהולכים לקבל שם 50 מיליון נוסף למה שכל המוכר שאינו רשמי מקבל.

אחמד טיבי: בצלאל, השר בנט הסכים.

אחמד טיבי: אתה מתנגד?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשמוע איך הכסף הזה עובר.

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר לקחת קבוצת אוכלוסייה, לבדל אותה.

בצלאל סמוטריץ': אני שמעתי שבמדינה דמוקרטית יש שוויון, אי-אפשר לתת לחרדים לבד או לערבים לבד.

אחמד טיבי: לגבי מה ששמעת על שוויון במדינה דמוקרטית, זאת שמועה.

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי, מבחינתי מה שעמד על סדר היום היה הנושא הזה שאמרת.

משה גפני: ברגע שהנושא הזה נפתר, הבעיה נפתרה.

משה גפני: באו המשלחות וגם חברי הכנסת שסידרתי שידברו עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ויש שם בעיות על אפליה.

משה גפני: אפליה צריך לתקן.

בצלאל סמוטריץ': תוכל להסביר לנו איזו אפליה הייתה?

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: זה לא רלוונטי מבחינתי.

משה גפני: הכנסת מתכנסת בשבוע הבא, אתה יכול להגיש שאילתה לשר החינוך, איך מתחלקים 50 מיליון השקלים.

בצלאל סמוטריץ': למה זה לא תפקיד של ועדת הכספים?

בצלאל סמוטריץ': זה לא התפקיד.

אחמד טיבי: אגב, זה לא עובר דרך משרד החינוך.

בצלאל סמוטריץ': זאת בדיוק השאלה שלי.

בצלאל סמוטריץ': זה לא עובר דרך משרד החינוך, זה אומר שיש פה קומבינות.

אחמד טיבי: זו החלטה של ממשלה.

בצלאל סמוטריץ': זה מחולק שוויונית.

אחמד טיבי: אגב, אתם נגד קומבינות?

בצלאל סמוטריץ': מה שעובר דרך משרד החינוך מחולק שוויונית לכל המוכר שאינו רשמי.

משה גפני: בצלאל, אני אדבר אתך גם אחרי הוועדה, ואני אומר לך גם פה לפני כולם.

משה גפני: לי היה חשוב שלא תהיה אפליה.

משה גפני: הטענות שעלו נגד כל העניין הזה היו טענות לא נכונות, מכיוון שלא הפלו אותם, הפלו את כולנו.

משה גפני: בקדנציה הקודמת הפלו את כולם.

בצלאל סמוטריץ': אז תיקנו רק אותם, ולא את האחרים.

אחמד טיבי: זה תיקון עוול.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חושב שהחרדים ייכנסו לקואליציה בלי לתקן את הנושא הזה?

בצלאל סמוטריץ': אבל תיקנו רק להם עוול.

משה גפני: אני התנצלתי במליאת הכנסת בפני הציבור הנוצרי בישראל, שלומד במוכר שאינו רשמי.

משה גפני: כי יש כאלה שלומדים בממלכתי הערבי, ושם הם מקבלים 100%.

משה גפני: בפני אלה שלומדים במוכר שאינו רשמי אני מתנצל שיש כאן ציבור חרדי, כי אם לא היה ציבור חרדי לא היו מפלים אותם לרעה, לא היו מורידים מהמוכר שאינו רשמי.

משה גפני: הורידו בגללנו, וגם הם סבלו.

משה גפני: אוי לרשע ואוי לשכנו.

אחמד טיבי: לפעמים אנחנו סובלים בגלל החרדים, לפעמים בגלל החילונים, אבל תמיד סובלים.

משה גפני: יש דרכים לוודא איך זה נעשה.

משה גפני: זה לא נעשה דרך משרד החינוך.

בצלאל סמוטריץ': זאת הבעיה.

משה גפני: אבל אתה חבר כנסת וחבר בוועדת הכספים, ויש דרכים איך מבררים את זה.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: למרות שהשר כחלון התחייב שיועבר לי הסבר לגבי האימהות החד-הוריות - - -

<אמיר לוי: אני התחייבתי וזה גם יקרה.

מיקי לוי: אני לא מוכן לקבל את ההסבר שלכם, שאי-אפשר לתת רטרואקטיבית.

מיקי לוי: זאת האוכלוסייה הכי חלשה, ויש כאן שישה חברי כנסת שהצביעו בעד.

מיקי לוי: החוק עבר בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: לא יכול להיות שפקידי האוצר, ואתם יקרים לי, יבטלו חוק שעבר בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: אני דורש החלת דין רציפות.

מיקי לוי: אני לא מאיים, אני מגן עליכם.

מיקי לוי: אני עדיין מרגיש חלק מכם.

מיקי לוי: אני לא אעשה כלום אם אתם לא תעבירו את החוק הזה.

מיקי לוי: זה פיסקאלי לחלוטין, זה כסף קטן, ואתם תעשו דין רציפות על הדבר הזה.

מיקי לוי: כי אתם פוגעים באוכלוסייה הכי חלשה במדינת ישראל.

מיקי לוי: זה מרגיז אותי, אני לא ישן טוב בלילה בגלל זה.

מיקי לוי: מה עוד שזה חוק שעבר בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: אני קורא לחברי הכנסת החדשים לא להצביע על התקציב אם לא יכניסו את האימהות החד-הוריות.

משה גפני: אני מבקש תשובה עד יום חמישי.

משה גפני: זה סעיף שאנחנו דנים על נקודות זיכוי לאקדמאים, ואני מבקש תשובה עד אז.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה הזאת לא הגישה דין רציפות?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: האוצר דחה את זה בשנה.

אורלי לוי אבקסיס: זכותך להגיש דין רציפות.

משה גפני: אף אחד לא ביקש ממני.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו מבקשים עכשיו.

מיקי לוי: האוצר לא מסכים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה, הוא צריך להעלות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה צריכה להעלות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: לא שואלים בכלל את האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: מעלים את זה לוועדת שרים לחקיקה, ובזה זה מסתיים.

משה גפני: זה ממשלתי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוצמדו לזה גם הצעות חוק פרטיות.

משה גפני: רבותי בכירי האוצר, עד יום חמישי כשאנחנו דנים על החוק של נקודות זיכוי לאקדמאים אני רוצה תשובה.

משה גפני: יכול להיות שאני מצמיד את זה לסעיף הזה.

משה גפני: אדוני מנכ"ל משרד האוצר, העלה פה איתן ברושי קודם, וזה עלה גם אצל השר, את הנושא של החקלאים.

משה גפני: לפחות בנושא הזה, החלטה של ועדת הכספים לבטל, לעשות הדרגתי, לעשות משהו.

משה גפני: לגמור עם העניין הזה של ההיטל של העובדים הזרים לחקלאים.

משה גפני: אנחנו צריכים חקלאות בישראל.

נורית קורן: גם מס מעסיקים.

מיקי לוי: אני מודה שזאת הייתה טעות ששכנעו אותנו כדי להכניס עובדים ישראלים.

מיקי לוי: המהלך הזה לא צלח.

מיקי לוי: אני בא עם יושרה מלאה ואומר: טעינו, תבטלו את זה.

מיקי לוי: אנחנו הורגים את החקלאים.

מיקי לוי: אני מייצג 3,500 חקלאים בשדולה מהערבה, אין לי שם בוחרים, הם בוחרים של מפלגת העבודה.

מיקי לוי: אבל הם מתפרקים.

מיקי לוי: 15 בתי אב, 15 בתי משק פשטו את הרגל.

מיקי לוי: תקלו עליהם.

מיקי לוי: לא כל דבר פיסקאלי, ולא הצלחנו להכניס עובדים ישראלים.

משה גפני: אני מבקש תשובה לדבר הזה.

משה גפני: אי-אפשר לעשות צחוק מוועדת הכספים.

משה גפני: כולנו קיבלנו החלטה.

משה גפני: אפילו המגן הגדול שלכם כאן בוועדה, מיקי לוי, שעדיין מרגיש את עצמו סגן שר האוצר ועדיין מרגיש חלק מהמערכת הזאת, והוא גם מצביע על-פי זה, אמר אז בדיון שזאת טעות וצריך לבטל אותה.

משה גפני: וגם אני חושב כך.

משה גפני: הייתם אומרים איזה מתווה, הייתם אומרים משהו, אבל אי-אפשר להמשיך עם זה כך.

משה גפני: בסוף גם אני אתעצבן, וכשאני אתעצבן אז לא יהיה תקציב.

עבדאללה אבו מערוף: מוטב שתתעצבן קצת.

מיקי רוזנטל: זאת לא הטעות היחידה שעשיתם.

אורלי לוי אבקסיס: עוד שאלה אחת שהובטחה לנו פה על-ידי השר הייתה בנושא של שכר דירה ריאלי לממתינים בתור לאלה שיש להם זכאות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לדעת איפה זה עומד.

משה גפני: שום דבר לא יעבור סתם.

משה גפני: נקיים גם על זה דיון ונראה מה עושים עם זה.

משה גפני: שי, בבקשה.

<שי באב"ד: בוקר טוב.

<שי באב"ד: אני אשתדל לקצר, כי יש הרבה מאוד חומר שאנחנו רוצים לנסות לעבור היום.

<שי באב"ד: במסגרת הסקירה שתהיה היום, ראש אגף תקציבים אמיר לוי יציג את עיקרי התקציב, ועוד מעט יגיע לפה גם הכלכלן הראשי, יואל נווה, ויציג את תחזיות המקרו.

<שי באב"ד: זה לא היה מראש בלוח הזמנים, זה היה אמור להיות מחר.

<שי באב"ד: מאחר שיואל ועבדכם הנאמן נוסעים לקרן המטבע העולמית הערב, אז לא נהיה מחר ולא נהיה לאחר מכן.

<שי באב"ד: לכן אנחנו כן רוצים לנסות לסיים את זה לפני.

<שי באב"ד: אגיד כמה מילים על עיקרי התקציב ואחר כך נעבור למצגת.

איתן ברושי: חשבתי שאתה עונה על ההצעה לסדר.

איתן ברושי: אתה מתעלם אפילו מהיושב-ראש.

איתן ברושי: מילא ממני, אני חדש פה.

איתן ברושי: היושב-ראש הוא יותר ותיק מכולנו ביחד.

משה גפני: האמן לי שהוא הבין.

<שי באב"ד: הבנתי ואמרתי שנבדוק את זה.

<שי באב"ד: התקציב המקורי, שהוגש בשנת 2015 עוד בממשלה הקודמת, עבר קריאה ראשונה.

<שי באב"ד: לאחר מכן התפרקה הממשלה והתקציב לא הוגש.

<שי באב"ד: עיקרי התקציב דיברו אז על גירעון בשנת 2015 של 3.4%.

<שי באב"ד: מסגרת התקציב שהוגשה לממשלה הייתה מסגרת ל-2015 ו-2016.

<שי באב"ד: במסגרת התקציב הזה הוגש גירעון של 2.9 לכל אחת מהשנים 2015 ו-2016.

<שי באב"ד: אחר כך היו עדכונים לאור גביית המסים.

<שי באב"ד: אחרי שעברו החודשים יוני, יולי ואוגוסט גילינו שיש גבייה עודפת לעומת התחזית.

<שי באב"ד: במסגרת הגבייה העודפת הזאת היו עודפים של כחמישה מיליארד שקלים לשנת 2015.

<שי באב"ד: כרגע לפחות, מבחינת התחזית.

<שי באב"ד: בעקבות זה גם עודכנו התחזיות, גם נעשו צעדים במיסוי של הפחתת המע"מ, כמו שאתם מכירים, והפחתת מס חברות.

<שי באב"ד: הפחתת המע"מ מה-1 באוקטובר, הפחתת מס חברות מה-1 בינואר 2016, ויוגש תקציב.

<שי באב"ד: עדכון התקציב עדיין משאיר את המסגרות 2.9 ו-2.9 ברף העליון שלהן, ולכן הוא היה צריך לעבור עדכון של הגירעון.

<שי באב"ד: אבל הגירעון המעודכן יהיה סדר גודל של 2.8 בשנת 2015 ו-2.9 בשנת 2016, שזה משאיר אותנו באותן מסגרות.

<שי באב"ד: כמובן, היה עדכון של התחזיות, של תחזית ההכנסות כלפי מעלה, לאור הגבייה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם לוקחים את התחזית של ההכנסות מבחינת גבייה, אתם עושים גם את החישוב על כך שאתם בעצם גובים היום לשנים הבאות, כמו עם רשות שדות התעופה?

אראל מרגלית: לא גמרנו אתם, אל תדאגי.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אומרת סתם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה מחושב כעודף בגבייה.

אורלי לוי אבקסיס: האם העודף שמחושב היום הוא בעצם על גירעון של עוד שלוש שנים כאותה גבייה?

<שי באב"ד: הבנתי את השאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שגם הפרוטוקול יבין.

אורלי לוי אבקסיס: האם בגבייה שאנחנו עושים היום לשנים הבאות, אנחנו לוקחים היום על חשבון המסים שאנחנו נצטרך או היינו אמורים לקבל בשלוש השנים הבאות?

<שי באב"ד: את מדברת על 2017?

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם זה נכנס בגדר העודף של הגבייה.

<שי באב"ד: התשובה היא חד-משמעית שזה בנפרד.

<שי באב"ד: זה לא קשור לזה.

<שי באב"ד: התחזיות היו ממסים, גם ממסים ישירים וגם מעקיפים.

<שי באב"ד: העודפים יצאו מהמסים הישירים, ויש עודפים במסים הישירים.

<שי באב"ד: הם לא קשורים לא לדיווידנדים ולא למשיכת כספים מהחברות ולא להכנסות האחרות, אלא רק לתחזיות מגבייה ממסים, ישירים ועקיפים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו משעבדים הכנסות - - -

משה גפני: תאפשרי לו לדבר.

משה גפני: יהיה אפשר לשאול אחר כך.

אורלי לוי אבקסיס: זה קצת יותר מעניין מה-50 מיליון.

בצלאל סמוטריץ': זה היה במסגרת הצעות לסדר.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו צריך לאפשר להם להציג את הסקירה.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלק מהצגת התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת על מה אני מצביעה.

משה גפני: אבל את עוד לא מצביעה.

משה גפני: תאפשרי לו להשלים.

<שי באב"ד: כדי להגיע לרמת המיקרו ולרזולוציה הזאת כדאי קודם שנתחיל ברמת המקרו ונציג את התמונה הכוללת.

<שי באב"ד: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס אליו הוא הצמיחה ועדכון נתוני הצמיחה.

<שי באב"ד: תחזיות הצמיחה בהתחלה דיברו על צמיחה של סדרי גודל של 3% לשנת 2015 ו-3.3 או 3.5 לשנת 2016.

<שי באב"ד: תחזיות הצמיחה גם כן התעדכנו בחודשים האחרונים כלפי מטה.

<שי באב"ד: תחזית הצמיחה כרגע עומדת על 2.6 לשנת 2015 ו-2.9 לשנת 2016.

<שי באב"ד: אנחנו גם עדים להאטה בצמיחה במדינת ישראל, והכלכלן הראשי שיהיה פה עוד מעט ייתן סקירה רחבה בנושא.

<שי באב"ד: יש שני גורמים מרכזיים שבהם אנחנו רואים שיש בעייתיות או צניחה בצמיחה.

<שי באב"ד: הראשון זה הייצוא והשני זה הנושא של ההשקעות.

<שי באב"ד: בשני הנושאים האלה האוצר מטפל בימים האלה, ונבוא עם שורת צעדים גם במסגרת התקציב וגם מחוץ למסגרת התקציב על מנת לתת לזה מענה.

<שי באב"ד: אנחנו מקווים מאוד שבסופו של יום הצמיחה תהיה גבוהה יותר מ-3%.

אראל מרגלית: האופן שבו הכלכלה הישראלית כרגע מנוהלת הוא מתחת לכל ביקורת.

אראל מרגלית: אנחנו לא מדברים על מצב שבו יש האטה בעולם, אנחנו מדברים על מצב שבו בארצות-הברית באותו רבעון מקביל הייתה צמיחה של 3%, ואנחנו מדברים על האטה מוחלטת במשק.

אראל מרגלית: שימו לב שמבחינת השקעות פרטיות, המקום היחיד שיש שם איזושהי צמיחה הוא מקום של השקעות ציבוריות.

אראל מרגלית: במקום של ההשקעות הפרטיות המשק נמצא במצב קשה.

אראל מרגלית: הוא נמצא במצב קשה מאוד בתעשייה, קשה מאוד בעסקים הקטנים, עם 60,000 עסקים קטנים שנסגרו בשנה האחרונה, שזאת שערורייה.

אראל מרגלית: זה 50% יותר ממה שקורה בדרך כלל.

אראל מרגלית: בעניין החקלאים דיבר פה חברי ברושי ודיבר גם מיקי – בעין יהב חצי מהמשקים נסגרו.

משה גפני: אבל אתה נכנס לדיון ממש.

אראל מרגלית: לקחת כמה דברים שעשו ברמה של ה-PR במשרד הכלכלה בשנים האחרונות ולשים אותם בתור צעדים כלכליים זאת בדיחה.

אראל מרגלית: אנחנו מצפים שתהיה בשורה למישהו שגומר את "אורט בראודה" בכרמיאל כמו לבין-תחומי בהרצליה.

משה גפני: זה נאום.

אראל מרגלית: זה לא נאום.

אראל מרגלית: אין פה שום דבר, אין פה מקומות עבודה.

אראל מרגלית: עשינו כנס ענק בניו-ג'רסי, בצפון אין להם איפה לעבוד חוץ מלהיות מנהלי משמרת בבית קפה.

אראל מרגלית: פשוט אין עבודה.

משה גפני: תן לו להשלים.

משה גפני: אתה תאמר את הדברים האלה, ובמלוא עוצמתם.

משה גפני: בבקשה, שי.

<שי באב"ד: כפי שאמרתי, עם עדכון התחזיות כלפי מטה של הצמיחה, יש צעדים שנעשים.

<שי באב"ד: דרך אגב, הצמיחה היא לא רק אצלנו כלפי מטה, בכל העולם יש האטה.

<שי באב"ד: אבל עם עדכון התחזית כלפי מטה יש צעדים שאנחנו עושים, ואלה לא צעדים של מחזור הודעות לעיתונות או דברים אחרים.

<שי באב"ד: זה כסף ממש שאנחנו מקצים לצורך כמה תוכניות.

<שי באב"ד: אין תוכנית קסם אחת שתפתור את נושא הצמיחה, אין פתרון קסם אחד שהוא זה שיוביל וישנה את הצמיחה.

<שי באב"ד: יש הרבה מאוד צעדים שנעשים במקביל, מערבויות כאלה ואחרות שניתנות לייצוא, מעידוד השקעות שנעשה בצד השני, וכשהחבילה הזאת תהיה מלאה לגמרי, גם במסגרת הדברים שיהיו בתקציב וגם במסגרת דברים שיהיו מחוץ לתקציב, אנחנו נציג את הדברים באופן מלא.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אמיר לוי, הממונה על התקציבים באוצר, בבקשה.

<אמיר לוי: שלום לכולם.

<אמיר לוי: אני שמח על הדיון הזה.

<אמיר לוי: המטרה שלנו היא להציג לכם את התשתית המקצועית שעליה בנינו את התקציב.

<אמיר לוי: כשאני מדבר על תקציב אני מדבר על שני חלקיו, גם החלק הפיסקאלי וגם החלק של הרפורמות או מה שנקרא חוק ההסדרים.

<אמיר לוי: עם התשתית הזאת, כשאתם דנים בתקציבים השונים במשרדים השונים, ברפורמות השונות שחלקן נמצאות כאן וחלקן בוועדות אחרות, המטרה היא שתהיה לכם מסגרת התמונה הכללית והחשיבה שלנו שעל בסיסה הביאו.

<אמיר לוי: המצגת היא לא ארוכה מאוד.

<אמיר לוי: אשמח מאוד לענות על שאלות, אבל יהיה לי הכי נוח לעשות את זה בסוף, ואני מבטיח לענות על כל השאלות.

<אמיר לוי: כמו שאמרתי, אנחנו מדברים גם על מסגרות פיסקאליות, זה צד המספרים בצד ימין, וגם על התוכנית הכלכלית, זה הרפורמות.

<אמיר לוי: נתחיל בתוכנית הכלכלית.

<אמיר לוי: מה שאני רוצה להראות בהתחלה זה כמה דברים בסיסיים שהטרידו אותנו ועדיין מטרידים אותנו, והם עמדו בבסיס החשיבה על הרפורמות שהגשנו לכנסת.

<אמיר לוי: הדבר הראשון זה שיעורי הצמיחה.

<אמיר לוי: אפשר לראות שיעורי צמיחה בעשור האחרון שהם גבוהים.

<אמיר לוי: הממוצע היה בערך 4.5%.

<אמיר לוי: כשאנחנו מסתכלים קדימה אנחנו רואים שני דברים מרכזיים.

<אמיר לוי: הראשון הוא שקדימה אנחנו חוזים צמיחה של בערך 3%, וכשיורדים לרזולוציה קצת יותר נמוכה, לרבעון 1 ורבעון 2 של שנת 2015, אנחנו רואים צמיחה שהיא אפילו נמוכה אפילו מזאת שחזינו.

<אמיר לוי: כבר השנה נסיים לצערי בפחות מאותם 3%.

<אמיר לוי: כשמנתחים פנימה ומנסים להבין למה זה קרה, אפשר לראות ירידה בשני מרכיבים מרכזיים.

<אמיר לוי: האחד זה ירידה בהשקעות, שהיא ירידה שמטרידה אותנו ואנחנו עושים ונרצה לעשות צעדים שיטפלו בזה.

<אמיר לוי: הדבר השני הוא ירידה בייצוא.

<אמיר לוי: הייצוא הוא מנוע צמיחה מרכזי של מדינת ישראל, ושני הדברים הללו ביחד הם תמרורי אזהרה שמבחינתנו הם הבסיס.

אראל מרגלית: בכמה ירד כל אחד?

<אמיר לוי: אני רוצה להציג את זה לפי רבעונים.

<אמיר לוי: מינוס 8% השקעות ומינוס 3.8%.

<אמיר לוי: אני מדבר על רבעון ראשון ורבעון שני, והייצוא מינוס 11% ומינוס 12.5%.

<אמיר לוי: נקודה נוספת היא הפריון לשעת עבודה.

<אמיר לוי: הפריון זה בעצם סך התוצר חלקי שעות העבודה.

<אמיר לוי: כשאנחנו מנתחים את זה לאורך שנים מתברר שאנחנו נמוכים ביחס למדינות OECD.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים להידמות לממוצע OECD לפחות, אם לא לשאוף לעבור את זה.

<אמיר לוי: אנחנו קרוב ל-37 לעומת OECD שזה 48.

<אמיר לוי: בעצם 76% לעומת מדינות OECD.

רועי פולקמן: כמה זה ההכשרה והתשתיות וכמה זה עודף שעות עבודה?

<אמיר לוי: קשה בפריון להגיד.

<אמיר לוי: יש עבודות שמראות באופן כללי מה משפיע על פריון, זה תשתיות, זה השכלה.

רועי פולקמן: אבל גם עודף שעות עבודה.

<אמיר לוי: גם עודף שעות עבודה.

<אמיר לוי: אני לא מכיר עבודה שנוגעת בצורה פרטנית, שאומרת כמה הכביש משפיע על פריון.

אראל מרגלית: אולי תסביר 36.7 מה.

<אמיר לוי: זה בדולרים וזה במונחי כוח קנייה.

<אמיר לוי: זאת אומרת, אלה אותם דולרים כשמשווים בין מדינות.

<אמיר לוי: כשדיברתי על 76% לעומת מדינות OECD, אז אם הם ב-48, אנחנו ב-37, אז היחס ביניהם הוא שאנחנו 76%.

<אמיר לוי: מכאן אני רוצה להציג את הבעיה שהיא בעיני האתגר.

<אמיר לוי: היא הבעיה הכי גדולה, אבל היא גם אתגר ופוטנציאל הכי גדול.

<אמיר לוי: כשמסתכלים על שיעורי תעסוקה במדינת ישראל רואים שאנחנו במצב ממוצע ובסך הכול במצב טוב.

<אמיר לוי: אבל כשמסתכלים על שתי אוכלוסיות ספציפיות, שיעור תעסוקת נשים חרדיות, תסתכלו על הצבע הסגול בצד שמאל, נשים ערביות, 33%.

<אמיר לוי: וכשמסתכלים על שיעור התעסוקה של גברים חרדים, 45%, למרות ששניהם אחרי עבודה מאוד אינטנסיבית עברו שיפור מאוד משמעותי בשנתיים-שלוש-ארבע האחרונות, אנחנו עדיין בשיעורי תעסוקה מאוד נמוכים.

<אמיר לוי: ואם מסתכלים על השקף הבא, אתם יכולים לזהות את המגמות הדמוגרפיות.

<אמיר לוי: אם תסתכלו ב-1980, החלק הכחול זה האוכלוסייה שהיא לא מקרב ערביי ישראל ולא אוכלוסייה חרדית, עמדה על 80%.

<אמיר לוי: ב-2014 הכחול הוא 69%, וכשמסתכלים עוד 35 קדימה, זה אומר אנשים שנולדים היום ויהיו בשיא גיל העבודה ב-2059, אנחנו כבר בחצי-חצי.

אורלי לוי אבקסיס: הנשים החרדיות מופיעות בירוק?

<אמיר לוי: כן.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה קצת מטעה.

אורלי לוי אבקסיס: כי התעסוקה של נשים חרדיות זה מעל הממוצע ב-OECD.

משה גפני: נכון, וגם מעל הממוצע בארץ.

רחל עזריה: אבל כלל העסקת נשים בלא-חרדים ובלא-ערבים זה אחד מנתוני העסקת נשים הכי גבוה ב-OECD.

<אמיר לוי: חברת הכנסת לוי, אני הצגתי בשקף הקודם שתי אוכלוסיות ששיעור ההשתתפות מאוד נמוך.

<אמיר לוי: האוכלוסייה הראשונה זה נשים ערביות, האוכלוסייה השנייה זה גברים חרדים.

<אמיר לוי: מה שאני מראה כאן זה לא קשור לשקף הקודם, זו תמונה דמוגרפית.

<אמיר לוי: רק שתדעו שבעוד 35 שנה אנחנו בחצי-חצי.

<אמיר לוי: המשמעות של זה היא שאם לא נדע לטפל בשתי האוכלוסיות שציינתי קודם, אני חושב שהמשק יהיה במצב מאוד בעייתי.

משה גפני: הממונה על התקציבים אמר את זה כאן בוועדה לפני 20 שנה.

<אמיר לוי: אתם רואים את המגמה, ואני חושב שהתחלנו לטפל.

משה גפני: הוא דיבר על המגמה ונשארנו עם שישה מנדטים.

אראל מרגלית: ב-2059 אתה רץ לראשות ממשלה.

מיקי רוזנטל: גפני, תוכל לעשות ממשלה עם טיבי.

משה גפני: אני אעשה עם ליצמן רוטציה בראשות הממשלה?

<אמיר לוי: שמתי את זה כאן במסגרת הסקירה הקצרה על אתגרים מרכזיים משני טעמים.

משה גפני: מה עשיתם בשביל גברים חרדים?

משה גפני: מה עשיתם כדי להכניס אותם לכחול?

בצלאל סמוטריץ': תראה איזו עקומה.

בצלאל סמוטריץ': הערבים גדלים ב-2% ב-35 שנה, ותראה איך החרדים גדלים.

בצלאל סמוטריץ': תהיה מבסוט.

אראל מרגלית: הוא רץ לראשות ממשלה, על מה אתה מדבר?

בצלאל סמוטריץ': גפני, אנחנו או-טו-טו רוב.

רחל עזריה: מי זה "אנחנו"?

אורן אסף חזן: אתה לא חרדי, אתה ב-50%.

אורן אסף חזן: בצלאל, אתה יוצא בהצהרה שאתה חרדי?

משה גפני: רק אמרתי שעברתי את זה לפני 20 שנה ולא קרה שום דבר.

משה גפני: נשארתי תקוע כיושב-ראש ועדת הכספים, לא מעבר לזה.

איתן ברושי: מה המסקנה?

איתן ברושי: שהחבר'ה האלה התחלפו ואתה נשארת ולא קרה כלום.

משה גפני: הם לא התחלפו, הם הלכו לעבודות יותר טובות.

משה גפני: הם הלכו ל"כיל".

איתן ברושי: הם הלכו להיות החשבים של החברות שהם הפריטו.

משה גפני: בדיוק.

עבדאללה אבו מערוף: אם 20 שנה אומרים אותם דברים, אז כנראה שלא כאן הדבר הנכון.

עבדאללה אבו מערוף: 20 שנה מדברים על שני המדדים האלו, ערבים וחרדים, וגם נשים.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שזה הזוי לחלוטין כמה אחוזים.

עבדאללה אבו מערוף: אם הדבר הזה הוא המכשול לצמיחה, השאלה מה המדדים האחרים.

עבדאללה אבו מערוף: תמיד מדברים על זה.

משה גפני: האמת היא שאתה צודק, אלא שאתה חדש, ואני כבר עברתי את זה מיליון פעם.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחפש מדדים אחרים.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחפש מקורות אחרים.

<אמיר לוי: שמתי את שני השקפים האלה כדי להראות מצד אחד בעיה שהיא משמעותית בעינינו, מצד שני אני חושב שזה גם אתגר עצום.

<אמיר לוי: כשנדבר על זה במסגרת התקציב, אם אנחנו נדע לשלב את שתי האוכלוסיות הללו, ראשית שיהיו בשיעורי תעסוקה כמו יתר האוכלוסייה, ודבר שני בהשכלה שהיא טובה, אני חושב שהפוטנציאל למשק יהיה פוטנציאל אדיר.

<אמיר לוי: זה אתגר שאנחנו צריכים להתמודד אתו, זה לא בטווח קצר.

<אמיר לוי: אבל בתקציב אנחנו עושים לא מעט צעדים כדי להתמודד עם הסוגיה הזאת.

משה גפני: אני לא אוהב את החיבור הזה של החרדים והערבים.

משה גפני: כולנו אוכלוסיות כאן במדינה.

משה גפני: אבל אם אתה בא להציג את השקף הזה ולהבהיל את כולם שהחרדים והערבים הולכים להשתלט על המדינה, אז זה חמור מאוד.

משה גפני: אם אתה מביא את זה, ובצד הדבר הזה מופיע בתקציב המדינה שאתם מציגים ל-2015 ו-2016 תוכניות שמוציאות את הנשים הערביות לעבודה, מוציאות את הגברים החרדים לעבודה, והדברים האלה אכן באים לידי ביטוי בנושא הזה, זה משהו אחר.

איתן ברושי: אי-אפשר להוציא אם אין מקומות עבודה.

מיקי רוזנטל: קיצצתם את התקציב.

<אמיר לוי: שמנו את זה כי יש דברים.

<אמיר לוי: אני חושב שזה מפגש חשוב שלנו אתכם כדי גם להציף בעיות.

<אמיר לוי: עבודתכם לא מתחילה ומסתיימת רק בתקציב.

<אמיר לוי: אני חושב שזה אתגר חשוב, וחשוב לנו גם לשתף וגם לרתום אתכם.

<אמיר לוי: יש את זה בתקציב, ואני חושב שאם נשכיל לטפל בזה המשק ירוויח מזה מאוד.

<אמיר לוי: זה כל מה שאמרתי כאן.

אורלי לוי אבקסיס: כדי לטפל בנושא הזה אסור לפגוע בנושאים אחרים שהצליחו.

אורלי לוי אבקסיס: אם למשל השתתפות בשכר לימוד לגיל הרך תהיה תלויה בכך שהגברים יצאו לעבוד ולמנוע את זה בתוך תעסוקת נשים, אנחנו יכולים לקבל מצב שבו נשים לא תצאנה לעבוד כי זה לא ישתלם להן כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: פה צריך להיזהר מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: גם בנק ישראל הזהיר מהנושא הזה, כי תעסוקת נשים במגזר החרדי גבוהה מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: תוריד להם את ההשתתפות בשכר הלימוד לגיל הרך או שתקבע את זה ביחס לבעלים שלהם, מה הם עושים או לא עושים, ייפגעו לא רק הנשים החרדיות אלא גם נשים אחרות בעיירות פיתוח ובמקומות אחרים שאתה קושר אותן להתנהגות של הבעלים.

איתן ברושי: הבעיה היא לייצר מקומות עבודה.

מיקי לוי: אנחנו ב-5.6% אבטלה, אחד המקומות הנמוכים בעולם.

אראל מרגלית: זאת גם אחת הביקורות הגדולות שיש לקרן המטבע עלינו.

אראל מרגלית: כלומר, היא אומרת: אתם באוצר עושים עבודה יוצאת מן הכלל במסגרת המטרות הפיסקאליות שלכם עד 2020, ואתם באמת נותנים לעולם תחושה שאתם שולטים, כלומר אתם לא יוצאים ממסגרת התקציב, אתם לא מוציאים יותר, ואתם מגיעים לרמת חוב תוצר שאתם רוצים להגיע אליו, שהוא 60%.

אראל מרגלית: אבל הביקורת המרכזית ששמענו גם בקרן המטבע הבין-לאומית היא שישראל לא משקיעה במוקדי הצמיחה החברתיים שלה.

אראל מרגלית: אתה אומר שאלה שתי אוכלוסיות.

אראל מרגלית: זה לא הכול, זה גם צפון הארץ, דרום הארץ וכו'.

אראל מרגלית: היו תוכניות שעבדו.

אראל מרגלית: חלק מהתוכניות שהיו עבדו, אבל חלק גדול מהן לא מתוקצב.

אראל מרגלית: למה אני מתכוון?

אראל מרגלית: היום יש הרבה יותר הכשרה של האוניברסיטאות והמכללות.

אראל מרגלית: תסתכלו מה שקורה בבית-הספר הגבוה לטכנולוגיה בגבעת שאול.

אראל מרגלית: לא תיאמן רמת הדרישה של נשים חרדיות, והיום גם גברים חרדים.

אראל מרגלית: אני ראש השדולה ואני רואה את זה.

אראל מרגלית: אבל בעבר, בתקופה של רענן דינור, היו נותנים את הסטיפנדיה לגבי כל חברה שמעסיקה.

אראל מרגלית: כך עשו "בבקום" בצפון עם האוכלוסייה הערבית, קיבלו משהו כמו 3,700 שקל לבחור ערבי צעיר שמעסיקים וכן לאישה חרדית שמעסיקים, ועשו מעשה.

אראל מרגלית: התוכניות האלה במרכז ההשקעות התייבשו.

אראל מרגלית: אני הייתי בשדולה לתעסוקת חרדים.

אראל מרגלית: בעבר לא היו באים, והיום באים.

אראל מרגלית: באו לשם 60 חברות טכנולוגיות במקרה הזה ואמרו: אם אתם מתקצבים את התוכנית, אנחנו עושים תוכנית.

אראל מרגלית: NDS בירושלים, שהיום הם נקראים "סיסקו", אמרו: תגידו לנו שאתם נותנים לנו את הסטיפנדיה הזאת, אנחנו לוקחים בין 100 ל-200 איש.

אראל מרגלית: אתם לא אומרים לנו שהתוכנית הזאת קיימת, אנחנו לא עושים את זה.

אראל מרגלית: היום תחום התוכנה בישראל רוצים לעשות מאוד את הפיתוח המשני לא בהודו אלא פה.

אראל מרגלית: כי כשיושבת אישה חרדית במודיעין עילית ויש להם חדר קטן שהיא שייכת לחברה, אני יודע לפגוש אותה, לדבר אתה.

אראל מרגלית: בנוסף היא מתחילה ב-5,000 שקלים לחודש, ואחרי שלוש שנים חלק גדול מהן מרוויחות 15,000 או 17,000 וגם 20,000 שקל לחודש.

אראל מרגלית: אבל מדינת ישראל צריכה לבוא ולהגיד משהו למגזר העסקי: אנחנו הולכים אתכם על התוכנית.

אראל מרגלית: אנחנו מוכרחים לקחת את זה לא כהוצאה.

אראל מרגלית: קחו את זה כאג"ח, קחו את זה כהשקעה, זה הרי מחזיר את עצמו תוך כמה שנים.

אראל מרגלית: כלומר, אם אתה נותן למגזר העסקי את העידוד, אתה נותן לו להביא הרבה מאוד מהעבודה הפיננסית שאתה מביא מחו"ל שיעשו פה ולא בהודו, אתה הולך על המגזר הערבי, אתה הולך על עסקים קטנים עם נשים ערביות ואתה הולך על הגברים החרדים, אתה יכול להביא פה למצב של שינוי טוטאלי.

אראל מרגלית: אם הדבר הזה הולך להיות בירושלים, כל המרקם של העיר הזאת הולך להשתנות לטובה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה שהעניין הזה לא יישאר בלי תגובה.

משה גפני: אני לא יודע להגיד לגבי הערבים, אני חושב שלגבי הנשים הערביות לא עשו את מה שהיה צריך לעשות.

משה גפני: גם לגבי החרדים וגם לגבי החרדיות ממשלות ישראל לדורותיהן לא עשו דבר וחצי דבר.

משה גפני: לא לקחו בחשבון את הרגישויות.

משה גפני: עכשיו ביטלו את העניין שבנות חרדיות יכולות ללמוד ל-MA.

משה גפני: אני הרי נגד זה בכלל, אני חושב שאידיאולוגית אסור לאישה חרדית ללמוד את הלימודים האלה, אבל זאת עמדתי הפרטית.

משה גפני: גם לזה מפריעים.

משה גפני: מפריעים לכל דבר.

משה גפני: אין דבר שממשלות ישראל לדורותיהן לא מפריעות לעניין.

משה גפני: הם רוצים שהחרדיות יהיו חילוניות ושהחרדים יהיו חילונים.

משה גפני: הם יכולים להישאר ברצון.

רחל עזריה: אני לא מסכימה עם זה.

משה גפני: אבל כך אני רוצה להגיד.

משה גפני: בשביל זה יש לי חסינות.

רחל עזריה: אתה חושב שרוצים שנשים חרדיות יצאו לעבודה כדי שיהפכו להיות חילוניות?

משה גפני: אני לא חושב, אני בטוח.

משה גפני: אני אביא לך דוגמאות.

אראל מרגלית: דווקא במקומות שנתנו עזרה, הקומה כולה היא של חרדיות.

משה גפני: מה עשו בקדנציה הקודמת?

משה גפני: ביטלו את המעונות לנשים חרדיות כדי שלא יוכלו ללכת לעבוד.

רחל עזריה: אני לא מדברת על הקדנציה הקודמת.

רחל עזריה: אבל אי-אפשר לומר שממשלות ישראל לדורותיהן.

משה גפני: אני רק רציתי שזה לא יעבור בלי תגובה.

משה גפני: אתם עושים ועושים, הכול בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: כשדיברתי על הגיל הרך דיברתי על המעונות.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: לפני סוכות היה לי מקרה של מורה דרך שלמד בישיבת "חברון".

משה גפני: ישיבה מצוינת.

משה גפני: הוא רצה להתקבל לעבודה כמורה דרך.

משה גפני: מורה דרך צריך לעבור מבחנים.

משה גפני: אמרו לו שהוא לא יכול מכיוון שאין לו 12 שנות לימוד.

משה גפני: הוא למד בבית-ספר יסודי אבל לא בתיכון, הוא למד בישיבת "חברון".

משה גפני: הוא מבקש להיות מורה דרך, הוא לא הולך לייצר טילים.

משה גפני: אז הוא צריך לדעת אנגלית, הוא צריך לעבור בחינות.

משה גפני: בשום אופן לא.

משה גפני: הייתי צריך להתערב.

משה גפני: אותו הדבר היה עם מורה לנהיגה.

משה גפני: שלוש שנים היה בצבא, היה בישיבה, אבל זה לא נחשב במדינת ישראל כשנות לימוד.

אראל מרגלית: אני הייתי לוקח כל אחד מישיבת "חברון".

משה גפני: אני יושב-ראש ועדה לא חרדי, אני יושב-ראש ועדה ממלכתי.

משה גפני: יש לפעמים קופסאות שמכניסים אותי אליהן.

משה גפני: אני הרי מכיר את המצב, זה היה בישיבה שישבנו ברמת-גן, בכפר המכבייה.

משה גפני: רוצים לשלב גברים חרדים, איפה?

משה גפני: בקיבוץ נדבות?

רחל עזריה: כבוד המנכ"ל, במצגת יש התייחסות נרחבת לכמה משתתפים בשוק העבודה, ואז בעניין של הנשים לכאורה מצבנו מאוד טוב, כי הרבה מאוד נשים משתתפות בשוק העבודה.

רחל עזריה: אבל אחד הדברים שאני לא רואה אליהם התייחסות, שהרבה נשים משתתפות בשוק העבודה, אבל בעבודה שהיא לא מתאימה לכישורים שלהן.

רחל עזריה: בגלל ההתייחסות, בגלל הלידות.

רחל עזריה: זה קריטי.

רחל עזריה: השאלה היא איך מתייחסים לזה, כי זה לא רק להוציא אנשים לשוק העבודה, אלא לדאוג שהעבודה תהיה מתאימה לכישורים שלהם.

אראל מרגלית: חצי מהאוכלוסייה משתכרים פחות מ-6,000 שקלים.

<שי באב"ד: החציון הוא 6,000.

<אמיר לוי: תחום נוסף שהוא מהותי, וגם הוא בעל השפעה מכרעת על הצמיחה, זה מערכת החינוך.

<אמיר לוי: אנחנו מראים כאן אתגר משמעותי מאוד, והוא שמערכת החינוך שלנו לא מפצה על רקע כלכלי-חברתי בצורה מאוד מובהקת.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות בצד ימין מדדי טיפול 10-9.

<אמיר לוי: יש קרוב ל-80% מסיימי בגרות איכותית.

<אמיר לוי: בגרות איכותית זאת בגרות שמאפשרת כניסה לאוניברסיטה.

<אמיר לוי: לעומת זאת, תסתכלו בצד שמאל על 1, 2 או 3, 4, זה בין 36% ל-43% פערים.

<אמיר לוי: אלה פערים מאוד משמעותיים.

<אמיר לוי: כשאתם מסתכלים על הירוק ועל הסגול, זה כאלה שנבחנים ולא זכאים או לא ניגשים.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות את תמונת המראה.

<אמיר לוי: אני שם את זה כאן כי זה גם אתגר.

מיקי רוזנטל: אתה פרשן?

מיקי רוזנטל: אתם מסבירים את הבעיות אבל לא מציגים את הפתרונות.

מיקי רוזנטל: אתם אמורים לתת פתרון.

<אמיר לוי: אבל אתם לא נותנים לי להתחיל אפילו.

מיקי רוזנטל: איפה התקצוב הדיפרנציאלי?

מיקי רוזנטל: איפה הפתרונות שלכם?

מיקי רוזנטל: אתם מתנהגים כמו עיתונאים.

אורן אסף חזן: אני רודף אחריו כבר חמישה חודשים.

אורן אסף חזן: הוא אמר לי: אין ח"כים אמיצים שיילחמו על תקצוב דיפרנציאלי.

אורן אסף חזן: באתי אליכם, ביקשתי מכם.

אורן אסף חזן: אתם טובים בלדבר.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו שדולה, הגשנו חוק.

אראל מרגלית: 63 חברי כנסת חתמו על התקצוב הדיפרנציאלי במדינת ישראל.

<אמיר לוי: אני רוצה להגיד שוב את מה שאמרתי בתחילת דבריי.

<אמיר לוי: המצגת בנויה בצורה הבאה: היא שמה תשתית של אתגרים שיש לנו, והיא תשים את התוכניות שמתחלקות לתוכניות בחוק ההסדרים, כמו למשל ועדת ששינסקי שאתה מכיר.

<אמיר לוי: יכולתי לשים כאן את הבעיה, ואז היית אומר שאנחנו לא מטפלים.

<אמיר לוי: אבל אתה יודע שאנחנו כן מטפלים, כי זה בחוק ההסדרים.

<אמיר לוי: גם כאן, עברה החלטת ממשלה, נתייחס לזה בהמשך.

<אמיר לוי: יש צוות שעובד עכשיו, שלנו ושל מרכז השלטון המקומי, והכרעה צריכה להתקבל עד סוף החודש.

<אמיר לוי: ההחלטה אומרת שיהיה תקצוב דיפרנציאלי.

<אמיר לוי: יש "מחליטים" כזה.

אורן אסף חזן: למה צריך עוד ועדה כשיש כל כך הרבה ועדות שיכולות לדון בזה?

רחל עזריה: הנושא הזה של נשים צריך להופיע באתגרים.

משה גפני: צריך לעשות את הדבר הכי פשוט, להודיע שאם זה לא יהיה באתגרים את מצביעה נגד התקציב.

משה גפני: תראי איך שזה יהיה.

רחל עזריה: אבל זה צריך להופיע באתגרים.

רחל עזריה: אחוז העבודה של נשים הוא גבוה, אז זה בכלל לא מופיע אף פעם במצגות של האתגרים.

רחל עזריה: זה קשור לפריון וזה קשור לצמיחה.

רחל עזריה: רק בגלל שאנחנו כאילו עובדות הרבה, אז לא שמים לב לזה.

בצלאל סמוטריץ': שר האוצר הוא לא מהמפלגה שלך?

בצלאל סמוטריץ': אז תדברי אתו.

רחל עזריה: שר האוצר מודע לבעיה הזאת, אני לא יודעת למה זה לא מופיע.

אורלי לוי אבקסיס: יש פתרון?

אורלי לוי אבקסיס: האם יוצג הפתרון?

משה גפני: אני לא מרשה לו לענות.

<אמיר לוי: הוא לא מרשה לי לענות.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם כך, דור שני ושלישי ורביעי שלו ימשיך.

<אמיר לוי: הנושא האחרון, רמת מחירי צריכה.

<אמיר לוי: מה שאתם יכולים לראות כאן.

<אמיר לוי: חוק ההסדרים הוא חוק שהדבר המרכזי בו זה טיפול ביוקר מחיה, ומיד אגע בו.

<אמיר לוי: יש כאן השוואה בין-לאומית.

<אמיר לוי: כשמנתחים יוקר מחיה צריך לבחון את זה כמובן בהתאם לרמת השכר.

<אמיר לוי: כשרמת השכר גבוהה, סביר להניח שרמת המחירים באותה מדינה תהיה גבוהה יותר, ולכן אנחנו מנתחים את זה ביחס לשכר.

<אמיר לוי: אפשר לראות שבישראל אנחנו גבוהים.

<אמיר לוי: אנחנו מעל הציר, כלומר רמת המחירים כאן ביחס לשכר היא גבוהה, ולכן גם היעד הזה או האתגר הזה הוא דבר מרכזי בהצעת תקציב 2016-2015.

<אמיר לוי: כי להתמודד עם האתגרים האלה ועוד אתגרים אחרים, כאן נתתי רק את המרכזיים, אנחנו רוצים להגדיל את הצמיחה ושהיה תהיה צמיחה בת קיימא ושהיא תהיה לכלל התושבים.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים לא רק לצמוח, אלא גם שהחלוקה תהיה הרבה יותר שוויונית.

<אמיר לוי: אני כלכלן, אז אני מציג את זה ממקום שהמדינה תרוויח מזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה צריך להיות שוויון מהותי.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתה נותן שקל לילד מעיירת פיתוח, מקריית-מלאכי או מבית-שאן, ואת אותו שקל אתה נותן לילד מהרצליה פיתוח, אז זה לא שוויוני.

<אמיר לוי: אותי את לא צריכה לשכנע, את יודעת את זה.

<אמיר לוי: שמתי את האתגר בחינוך כי אנחנו מטפלים בזה.

<אמיר לוי: שמתי את זה כאן כדי שתדעו שזה חלק מהטיפול.

<אמיר לוי: בשביל ליצור את זה צריך לתקן עיוותים בלא מעט מונופולים ומוקדי כוח, ובעצם התקציב וחוק ההסדרים מטפלים בארבעה נושאים מרכזיים.

<אמיר לוי: האחד זה תחרות ויוקר מחיה.

<אמיר לוי: זה דבר מהותי מאוד בחוק ההסדרים.

<אמיר לוי: מיד נציג בכותרות.

<אמיר לוי: הדבר השני זה נושא הדיור, גם הוא יוקר מחיה, אבל לאור המרכזיות שלו שמנו זרקור מאוד משמעותי וחלק מהדברים כבר עברו וחלק נמצאים בחוק ההסדרים.

<אמיר לוי: הדבר השלישי הוא שוויון הרבה יותר גדול בהקצאת משאבים, והדבר הרביעי בהגדלת פריון.

<אמיר לוי: אענה על שאלות בסוף הסקירה.

<אמיר לוי: הדבר הראשון הוא יוקר מחיה.

<אמיר לוי: הפחתת שיעור המע"מ באחוז, כבר נדון כאן בוועדה.

<אמיר לוי: הנושא השני הוא תחרות בבנקאות ובשוק ההון.

<אמיר לוי: חלק נמצא כאן, חלק נמצא בוועדת הרפורמות.

משה גפני: אין ועדת רפורמות בכנסת.

משה גפני: יש לה שם אחר, והיא הוועדה בראשות חבר הכנסת אלי כהן.

<אמיר לוי: התחום השלישי זה תחום המזון.

<אמיר לוי: יש כאן שלוש רפורמות.

<אמיר לוי: הרפורמה הגדולה ביותר, המהותית ביותר, מטפלת בשוק של 22 מיליארד, זאת רפורמת הקורנפלקס.

נורית קורן: הרפורמות האלה הולכות לפגוע בחקלאים.

<אמיר לוי: היא תוצר של המחאה החברתית.

<אמיר לוי: זו רפורמה שנולדה כתוצאה מוועדת קדמי והיא בעצם מבשילה עכשיו במסגרת חוק ההסדרים.

<אמיר לוי: שתי רפורמות נוספות, אחת היא ביטול הסדר הכובל בתחום הפטם והשלישית בענף הצאן.

<אמיר לוי: הנושא האחרון זה נושא הבריאות.

<אמיר לוי: דיברתי על הבנקים.

<אמיר לוי: זה אחד הדברים שעושקים את הציבור.

<אמיר לוי: חברות הביטוח חוגגות.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות כמה הציבור משלם יותר בעשור האחרון, מ-100 שקל למשפחה זה הגיע לסכום של למעלה מ-300 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: מי עושק אותו?

אורלי לוי אבקסיס: אתם עומדים על השלטר.

רחל עזריה: אבל זאת הרפורמה.

<אמיר לוי: הסיבה המרכזית זו השתוללות של הרפואה הפרטית.

<אמיר לוי: תסתכלו מה קורה בתחום ביטוחי הבריאות.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות את הקו האדום, זה מנוע צמיחה אדיר עבור חברות הביטוח.

<אמיר לוי: בחוק ההסדרים הזה יש שלוש רפורמות שהמטרה שלהן היא לעצור את תחום הרפואה הפרטית או לפחות לנסות לעצור אותו ולחזק את הרפואה הציבורית.

<אמיר לוי: זה דבר מהותי מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: איך לחזק?

מיקי לוי: אני אענה לך, אם אתה רוצה.

מיקי לוי: אבל אני רוצה לאפשר לו לסיים.

<אמיר לוי: הנושא השני זה בתחום הדיור.

<אמיר לוי: כאן יש תוכנית מאוד מרכזית של "מחיר למשתכן", שבמקום שהמכרז יהיה על מקסימום קרקע, המכרז הוא על מינימום מחיר למטר מרובע.

<אמיר לוי: זה קצת דומה למכרז של "סלקום", כאשר הייתה כניסה של התחום הסלולארי לישראל, ו"סלקום" התחרתה והציעה את המחיר הנמוך ביותר לדקת שיחה.

<אמיר לוי: דבר שני, אנחנו מוציאים המון המון כסף ובעצם שוחקים את מרבית ההכנסות מהקרקע לטובת הגדלת היצע הדיור.

<אמיר לוי: יש כמה תוכניות מרכזיות, כמו פינוי בסיסי צה"ל שעולים 14 מיליארד שקלים במספר שנים, כמו הסכמי גג שאנחנו עושים עם רשויות מקומיות, ועוד כמה תוכניות מרכזיות שכמעט לא משאירות שום ערך מהקרקע.

<אמיר לוי: הדבר האחרון הוא ניסיון להגדיל את הביקוש, בעיקר ביקוש של משקיעים, ואתם אישרתם כאן עלייה במס רכישה.

<אמיר לוי: התחום השלישי הוא טיפול במשאבים ציבוריים.

<אמיר לוי: ועדת ששינסקי 2 נמצאת בחוק ההסדרים.

<אמיר לוי: אני לא מרחיב כאן, היא תידון ביום חמישי בהרחבה.

<אמיר לוי: נושא קק"ל, משיכה של מיליארד שקל בשנת 2016, ולאחר מכן 65% מדי שנה יעברו לנושאים.

<אמיר לוי: אנחנו רואים בזה משאב ציבורי, הקרקע שייכת לציבור, וכדי להגדיל את ההיצע אנחנו רוצים שמשאבים של הציבור יחזרו לציבור.

איתן ברושי: מי יחלק את זה?

<אמיר לוי: הממשלה והכנסת, מתקציב המדינה.

איתן ברושי: ביחד עם הקק"ל?

<אמיר לוי: ביחד עם הקק"ל, כן.

<אמיר לוי: נושא נוסף, הגדלת קצבת השלמת הכנסה לקשישים.

<אמיר לוי: זה גם כאן בוועדת כספים, אז אני לא מרחיב.

משה גפני: ועדה משותפת עם ועדת העבודה והרווחה, בעזרת ה' ביום ראשון.

<אמיר לוי: צמצום הטבות מס לפנסיה לאוכלוסייה בעלת שיעור חיסכון, זה גם בוועדת כספים.

<אמיר לוי: נכון להיום יש הטבה.

<אמיר לוי: זה בעיקר הולך לעשירון העליון.

<אמיר לוי: יש פטור עד ארבע פעמים השכר הממוצע.

<אמיר לוי: מה שמוצע כאן זה להוריד את זה לשלוש פעמים.

<אמיר לוי: ותוכנית חיסכון לילד – במסגרת ההסכמים הקואליציוניים נקבע שקצבאות הילדים חוזרות למה שהיה ערב תקציב 2014-2013, גם כדי שלמשפחות, בעיקר אם הן באות מרקע כלכלי יותר חלש, יהיה חיסכון כשהילדים מגיעים לגיל 18.

<אמיר לוי: זה יכול ללכת לחתונה, זה יכול ללכת ללימודים ולכל דבר אחר.

<אמיר לוי: מדובר כאן בצעד שהוא גם עוזר בצורה פיסקאלית מאוד, אבל בעיני הוא גם צעד שהוא מאוד נכון גם כלכלית.

<אמיר לוי: יש מחקרים שמראים שמשפחות שיודעות שיש להן חיסכון מסוים לילדים בגיל 18, הן מגדילות את ההשקעה שלהן בגיל הרך בילדים, כי הן יודעות שיש סיכוי שהילד ילך ללמוד.

<אמיר לוי: אנחנו קוראים לזה "הוצאנו מלימון לימונדה".

<אמיר לוי: זאת דוגמה לכך, כי בסוף גם הקצבאות עולות, אבל הן מתועלות למקום מאוד טוב, שהוא נכון גם למשפחה.

<אמיר לוי: זה נושא של משאבים ציבוריים.

משה גפני: לימון זה ההסכמים הקואליציוניים ולימונדה זה החיסכון?

<אמיר לוי: כל אחד שיעשה לעצמו את החשבון.

<אמיר לוי: דבר אחרון הוא התחום הרביעי, הגדלת פריון וחיזוק.

<אמיר לוי: חשוב לי לתת לכם את התמונה, אני לא נכנסת לתוך הנושא.

<אמיר לוי: האחד זה הפחתת שיעור מס חברות.

<אמיר לוי: במסגרת ההפחתה של המע"מ של 1% גם נקבע בין שר האוצר לראש הממשלה שמס החברות ירד מ-26.5% ל-25%.

<אמיר לוי: מפעלי גז טבעי – אחת התוכניות הכי דרמטיות והכי משמעותיות.

<אמיר לוי: היום כשמפעלי תעשייה רוצים להתחבר לגז, זה פשוט ייסורים והמון שנים והמון אישורים.

<אמיר לוי: הרפורמה כאן עושה דבר מאוד פשוט, מעבירה את האחריות למפעל, למהנדס המפעל.

<אמיר לוי: הוא יעמוד בתקן, וזה מה שהרפורמה הזאת עושה.

<אמיר לוי: זה דבר מרכזי מאוד.

<אמיר לוי: על חוק האנג'לים כבר הוחל דין רציפות במטרה לעודד השקעות בחברות צעירות.

<אמיר לוי: קרנות הון לעסקים קטנים ובינוניים.

<אמיר לוי: חלק מתקציב משרד הכלכלה הוא לחברות בגודל של עד 100 מיליון שקל.

באסל גטאס: זאת אותה הרפורמה לגייס כסף מהמוסדיים?

<אמיר לוי: נכון, והמדינה בעצם נותנת סכום מסוים.

<אמיר לוי: רשות לאומית לחדשנות זה המדען הראשי החדש.

<אמיר לוי: הנושא האחרון – מפאת קוצר הזמן אני לא אכנס, אבל יש תוכנית אקטיבית לעידוד חרדים וערבים.

<אמיר לוי: יש תקצוב דיפרנציאלי בבתי-ספר יסודיים בחינוך, שכבר עובד.

<אמיר לוי: זה לא רק חרדים וערבים, אלא גם מקומות בעיירות פיתוח שההשקעה שם היא קצת יותר נמוכה.

<אמיר לוי: יש תוכניות תעסוקה מאוד משמעותיות, מרכזי הכוון, כפי שאמר חבר הכנסת אראל מרגלית.

<אמיר לוי: בכניסה לירושלים יש מרכז הכוון תעסוקתי מדהים לגברים חרדים בעיקר, ויש לא מעט מרכזים כאלה גם ביישובים חרדים, גם ביישובים ערבים.

<אמיר לוי: תוכנית משמעותית למעונות יום.

<אמיר לוי: יש הרחבה של תקציב מעונות יום כדי לאפשר לנשים לצאת לתעסוקה.

<אמיר לוי: יש טיפול בתקציב תחבורה ציבורית וגם החלטת ממשלה שאומרת ש-40% מהגידול כל כולו הולך ליישובים ערביים כדי לאפשר יציאה של נשים ערביות.

<אמיר לוי: נגעתי קודם בבעיות, ותראו את זה גם במשרדים שיש לא מעט תוכניות שנועדו להתמודד עם הבעיות האלה.

<אמיר לוי: אני עוצר כאן לפני החלק הפיסקאלי כדי לאפשר ליואל להציג.

אראל מרגלית: אני מציע לחשוב על עוד דבר אחד.

אראל מרגלית: אנחנו נבוא אליכם עם כמה רעיונות.

אראל מרגלית: חייבת להיות תוכנית מקפת לצפון הארץ, לגליל ולעמקים וכו'.

אראל מרגלית: היא כוללת הרבה מאוד מהאוכלוסיות שאנחנו רוצים שייכנסו למעגל העבודה.

אראל מרגלית: כמו כן חייבת להיות תוכנית מקפת מאוד לדרום הארץ.

אראל מרגלית: אנחנו לא מדברים על דברים סתם, אנחנו לא רוצים שייתנו נדבות.

רועי פולקמן: גם לירושלים.

אראל מרגלית: נכון.

אראל מרגלית: היום גם במדען הראשי, בחוק המו"פ החדש, דרשנו שיהיה כתוב "הגליל והנגב".

אראל מרגלית: אבל אני מציע שיפסיקו להתייחס לצפון הארץ ולדרום הארץ.

אראל מרגלית: נותנים להם חממה טכנולוגית במשרד הכלכלה, נותנים להם חממה אחת בארבע שנים.

אראל מרגלית: נותנים להם איזושהי סוכרייה.

אראל מרגלית: הגיע הזמן שהמעמד שלהם יהיה כמו של פתח-תקווה, כמו של תל-אביב, כמו של נתניה, כמו של ראשון-לציון.

אראל מרגלית: שבצפון יהיו כמה דברים בבת אחת, שיהיו כמה דברים גם במגזר הערבי וגם במגזר היהודי.

אראל מרגלית: שיהיו כמה דברים כדי שהעסק יזוז.

אראל מרגלית: אם לא תהיה תוכנית על בסיס אמיתי של כלכלה, כמו שעשינו בבאר-שבע עם הסייבר, אז העסק לא יזוז.

אראל מרגלית: היום לדעתי צריך להזיז את המדינה הזאת גם מהצפון, גם מהדרום וגם מירושלים.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אנחנו שואלים מה עם הטבות המס.

עבדאללה אבו מערוף: כל עוד הטבות המס הן לא הטבות מס – חוץ מהעלאת המס ל-1% והורדת מס חברות, יש איזושהי רפורמה במסים?

משה גפני: הוא לא עונה עכשיו.

איתן ברושי: הורידו את המס על אלכוהול, תגיד תודה.

עמר בר-לב: זה גם נגד המוסלמים, כי הם לא שותים אלכוהול.

עבדאללה אבו מערוף: נעשה קזינו והכול יהיה בסדר.

אורן אסף חזן: קזינו אנחנו לא מאשרים פה.

אורן אסף חזן: עד עכשיו דיברת בסדר, אל תדבר שטויות.

אורן אסף חזן: אנחנו נגד קזינו בישראל.

עבדאללה אבו מערוף: כל עוד שאין רפורמה שכוללת את התוכנית של המיסוי, הכול לא שווה.

אורן אסף חזן: אגב, ברושי, הורידו את המס על אלכוהול, אבל המחירים רק עלו.

אורן אסף חזן: זה פטנט גדול.

אורן אסף חזן: 4.5 מיליארד שקלים זרקו לפח, ואף אחד לא נהנה מזה.

משה גפני: יואל נווה, הכלכלן הראשי באוצר, בבקשה.

<יואל נווה: אני רוצה לדבר על ההתפתחויות בכלכלת ישראל.

<יואל נווה: קצת על פוטנציאל הצמיחה בטווח הבינוני כפי שאנחנו רואים את זה.

<יואל נווה: תחזיות הצמיחה שהן בבסיס התקציב ל-2015 ו-2016 ותחזית גביית המסים והכנסות אחרות לאותן שנים לצד ההכנסה בתקציב.

משה גפני: אני מבקש את המצגת הזאת להעביר לכל חברי הוועדה.

באסל גטאס: יש לי שאלה מקדימה, שנדע בתור חברי ועדת הכספים.

באסל גטאס: איך אתם עובדים בסינרגיה עם אגף התקציבים?

באסל גטאס: אתם אגף עצמאי?

<יואל נווה: אגף הכלכלן הראשי הוקם במשרד האוצר.

<יואל נווה: הוא מאגד שלוש מחלקות שהיו במנהל הכנסות המדינה.

<יואל נווה: יש בו שלוש מחלקות: כלכה, מחקר, מנהל הכנסות המדינה והקשרים הבין-לאומיים עם משרד האוצר.

<יואל נווה: בהקשר של עבודת התקציב, גם כלקח מדוח מבקר המדינה על תקציב 2012, יש נוהל פנימי במשרד האוצר שקובע את חלוקת העבודה בהכנסת התקציב בין אגף הכלכלן הראשי שאחראי על כל התחזיות לבין אגף התקציבים שמטפל בכל נושא הכנת התקציב על סמך התחזיות האלה.

<יואל נווה: אנחנו אחראים על יצירת התחזיות המקרו-כלכליות, תחזיות המחירים ותחזית ההכנסות ממסים ומהכנסות אחרות במשרד.

<יואל נווה: זאת אחריות שלנו.

<יואל נווה: הדבר הזה נעשה בתוך האגף שלי, בסופו של דבר בדיון מתכלל ברמת מנכ"ל משרד האוצר.

<יואל נווה: אלה התחזיות שעליהן מבוסס התקציב.

<יואל נווה: זה לא נעשה בתוך אגף התקציבים, זה נעשה באגף נפרד.

<יואל נווה: יש פה איזושהי הפרדה שנעשתה בצורה מסודרת ונקבעו הסמכויות.

<יואל נווה: אם אנחנו מסתכלים בפרספקטיבה היסטורית, ראינו שני מחזורי עסקים בישראל מ-1995.

<יואל נווה: המשמעותי יותר הוא לא היה מחזור העסקים האחרון של המשבר העולמי, אלא דווקא המשבר שהיה בתחילת שנות ה-2000 שבו היה שילוב של התפוצצות בועת ה"דוט קום" והאינתיפאדה השנייה.

<יואל נווה: זה היה משבר משמעותית יותר חריף לכלכלה הישראלית.

<יואל נווה: ישראל נפגעה יחסית מעט מהמשבר העולמי האחרון.

<יואל נווה: עוד דבר שחשוב לדעת הוא שהצמיחה בישראל בשלוש השנים האחרונות לא מובלת על-ידי הייצוא.

<יואל נווה: מה שגורם לצמיחה במדינת ישראל בשלוש השנים האחרונות זה צריכה פרטית וצריכה ציבורית.

<יואל נווה: אלה שני המנועים שמשפיעים על הצמיחה.

אראל מרגלית: שזה מדאיג אותנו מאוד.

<יואל נווה: זה לא בהכרח מדאיג אותנו.

<יואל נווה: יש מדינות שבדיוק רוצות לעשות את המעבר הזה מכלכלה מוטת ייצוא לכלכלה מוטת צריכה.

<יואל נווה: יש לזה יתרונות ויש לזה חסרונות, אבל זאת תמונת המצב.

<יואל נווה: זה שיש חולשה בייצוא, נדבר על זה מיד ונראה מה צריך לעשות.

באסל גטאס: שאלה מדעית, לא פוליטית.

באסל גטאס: פעם חישבתם כמה הכיבוש תורם לצמיחה?

אורן אסף חזן: כשיש כיבוש של ערבים פלסטינים, אז הערבים הפלסטינים באים לקרקעות, אתה צודק.

מכלוף מיקי זוהר: תדייק בשאלה.

מכלוף מיקי זוהר: האם התמיכה של מדינת ישראל באוכלוסייה הערבית ביהודה ושומרון ובעזה מקשה ומהווה נטל כלכלי על המדינה.

משה גפני: אני מציע לקיים על זה דיון אחרי התקציב.

משה גפני: זה לא במסגרת זמן מצומצם כזה.

<יואל נווה: עוד דבר לגבי הכלכלה הישראלית, וזאת אחת מנקודות החוזקה המשמעויות של הכלכלה הישראלית בעשור האחרון, זה שוק העבודה.

<יואל נווה: התופעה שראינו בשוק העבודה היא מאוד דרמטית, אפילו בקנה מידה בין-לאומי.

אורלי לוי אבקסיס: איזה יופי, מאז שהפסקנו את ויסקונסין יש רק ירידה באבטלה.

<יואל נווה: מצד אחד ירידה בשיעורי האבטלה ומצד שני עלייה די משמעותית לרמת שיא בשיעורי ההשתתפות בכוח העבודה.

<יואל נווה: זו תופעה מאוד ברוכה, והיא משפיעה על הרבה מאוד פרמטרים, לרבות על רמות ההכנסה גם בעשירונים הנמוכים.

אראל מרגלית: אבל העובדה היא שחציון האוכלוסייה מרוויח משהו כמו 6,000 שקלים לחודש.

<יואל נווה: זה נכון, אבל עדיין כשבדקנו את ההשפעה של הצמיחה על כל העשירונים, ראינו שהשכר ורמות ההכנסה בכל העשירונים עלו בשנים האחרונות.

<יואל נווה: נכון שעדיין יש חוסר שוויון גדול במדינת ישראל, הוא קיים, יש לו סיבות.

אראל מרגלית: אני מדבר על העובדה שהרבה מאוד אנשים עובדים וקשה להם מאוד להתפרנס.

רחל עזריה: זה סכום מאוד נמוך.

<יואל נווה: כשאתה מדבר על שיעורי עוני בקרב משפחות עובדות, שיש בהן מפרנס אחד לפחות, הן יחסית גבוהות.

<יואל נווה: ברמה של שני מפרנסים זה כבר משמעותית יותר נמוך.

<יואל נווה: עדיין זה גבוה בהשוואה בין-לאומית.

<יואל נווה: צריך לזכור דבר אחד, שהכניסה הגדולה לכוח העבודה של אוכלוסיות שלא השתתפו בכוח העבודה יש לה תרומה מאוד משמעותית בהיבטים גם של עוני.

<יואל נווה: בסוף אנחנו הרי מודדים את העוני כעוני יחסי, אבל בטח בעוני אבסולוטי יש לה משמעות מאוד חיובית.

אראל מרגלית: אתה מרגיש שאנחנו עושים מספיק בעניין הזה?

<יואל נווה: זה לא עניין של עושים.

<יואל נווה: אני אומר שיש סיטואציה.

<יואל נווה: אני חושב שבנושא התעסוקה ההישגים האלה הם הישגים מאוד משמעותיים.

<יואל נווה: כמו שאמר אמיר, יש אתגרים וצריך עוד לטפל בהם.

<יואל נווה: יש עוד אוכלוסיות שבהן אפשר להעלות את שיעור ההשתתפות, זה חשוב.

<יואל נווה: אגב, גם השכר במדינת ישראל בשנה האחרונה עולה בקצב יחסית משמעותי.

<יואל נווה: אנחנו מדברים על עלייה של 3% בשכר.

<יואל נווה: זה נובע להערכתנו גם מהעובדה שאנחנו קרובים מאוד לתעסוקה מלאה בנקודת הזמן הזאת.

רחל עזריה: אבל מה לגבי עבודות איכותיות?

רחל עזריה: זה בעצם מה שחוזר על עצמו.

רחל עזריה: נכון, האבטלה נמוכה, אבל זה שאנשים לא מצליחים לעבוד במקומות שמתאימים לכישורים שלהם, ולכן גם השכר הוא נמוך.

רחל עזריה: בסוף זה הסיפור.

<יואל נווה: בעניין האתגרים של המשק הישראלי, אני חושב שאמיר התייחס אליהם.

<יואל נווה: נושא הפריון הוא נושא מהותי.

<יואל נווה: בסופו של יום מה זה עבודה בשכר הולם?

<יואל נווה: השכר אמור לגלם את הפריון, ואנחנו עדיין סובלים מפריון יחסית נמוך.

<יואל נווה: חלק מהבעיה מהפריון היא הצטרפות של כמות גדולה של עובדים בעלי כישורים נמוכים לשוק העבודה.

<יואל נווה: מצד אחד זה טוב שאנשים משתתפים בשוק העבודה, מצד שני הם נכנסים ברמת כישורים נמוכה.

<יואל נווה: זה נובע ממערכות חינוך ומחוסר הכשרה מתאימה, ולכן צריך לטפל גם בנושאים האלה.

איתן ברושי: מקומות עבודה צריך ליצור כדי לשמור על רמת האבטלה של היום.

רחל עזריה: אבל זה לא רק כמה מקומות עבודה, זה איך אנחנו דואגים שהעבודה תהיה איכותית.

רחל עזריה: אני חושבת שזה אחד האתגרים הגדולים.

אראל מרגלית: מה שרחל אומרת הוא מאוד מאוד חשוב במובן הבא.

אראל מרגלית: גם לחבר'ה צעירים וגם לחבר'ה בני 45 ומעלה במדינת ישראל שגומרים ללמוד, בעיקר היותר משכילים, מקומות העבודה שמציעים להם הרבה מאוד פעמים הם הרבה מתחת לכישורים שלהם, והמשק הפסיק לייצר מקומות עבודה שרחל קוראת להם איכותיים, שהם מפרנסים.

אראל מרגלית: כלומר, ברגע שאין השקעות פרטיות והרבה מאוד ממקומות העבודה, בין אם זה בתעשייה, בעסקים קטנים או בטכנולוגיה או במשהו אחר לא מגיעים, אז אנשים לא מגיעים.

איתן ברושי: ההשקעה האחרונה של הממשלה הייתה ב"אינטל".

איתן ברושי: "אינטל" לא הייתה קמה בלי התערבות ממשלתית.

איתן ברושי: אם הכול חופשי, אז זאת התמונה.

איתן ברושי: הבעיה היא לא מה תעשו עם החרדים והערבים, אלא מה תעשו עם כולם.

איתן ברושי: הבעיה היא כמה מקומות עבודה ייווצרו ב-2016.

איתן ברושי: האם זה עונה על גידול האוכלוסייה?

איתן ברושי: דרעי הציג פה תקציב שאין לו שום ידיים ורגליים.

איתן ברושי: הוא לא עונה על הבעיה בכלכלה.

<יואל נווה: מדינה לא מייצרת מקומות עבודה אלא במגזר הציבורי.

איתן ברושי: זה לא נכון.

<יואל נווה: היא מייצרת תנאים.

איתן ברושי: אתה היית באוצר.

איתן ברושי: בלי התערבות של בייגה ורבין לא היה קם "אינטל".

איתן ברושי: צה"ל היה עובר לנגב בלי הממשלה?

איתן ברושי: זה קרה בשוק הפרטי?

אראל מרגלית: לפחות הם שמים את הבעיות על השולחן.

אראל מרגלית: צריך להתמודד אתן, בואו נשמע אותם.

משה גפני: אמרת ששני בני זוג עובדים נמצאים מתחת לקו העוני פחות ממה שקורה בעולם.

משה גפני: כמה פחות?

<יואל נווה: אמרתי שעדיין רמת העוני היחסי במשקי בית של שני מפרנסים היא יחסית גבוהה, אבל היא משמעותית יותר נמוכה מהממוצע.

אראל מרגלית: מהממוצע בארץ.

משה גפני: שאלתי כמה זה כלפי העולם.

משה גפני: כמה הפער בין שני בני זוג עובדים בעולם לשני בני זוג עובדים בארץ.

<יואל נווה: זה בערך באחוזים בין 1% ל-2%.

<יואל נווה: בסך הכול יש כ-5%.

<יואל נווה: אבדוק את הנתונים ואגיד.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת, כי יש לזה משמעות.

מיקי לוי: זה בסביבות ה-2.5%.

מיקי לוי: יש בעיה עם המדידה, כי חלק מהזוגות עובד בעבודה חלקית.

מיקי לוי: אבל עדיין הנתון הזה הוא מצוין יחסית למדינות אחרות.

עמר בר-לב: אבל השאלה היא כושר הקנייה באותה משכורת.

עמר בר-לב: זאת הבעיה.

עמר בר-לב: על זה ראינו שישראל בגירעון.

משה גפני: יואל, אני מבקש את הנתון הזה, כי יש לו משמעות.

<יואל נווה: תקבלו את הנתון.

<יואל נווה: אגב, גם כושר הקנייה, חבר הכנסת בר-לב, מבדיקה שעשינו, כשאתה מסתכל על קו העוני הוא הרי קו יחסי.

<יואל נווה: בסוף מי שנמצא מתחת לקו העוני זה מה כושר הקנייה שלו, האם הוא נשחק, האם הוא עולה.

<יואל נווה: במונחים אבסולוטיים של כושר קנייה, כשאתה מנקה את זה בסל התצרוכת של העשירונים הנמוכים, אתה רואה שכושר הקנייה בשנים האחרונות עולה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מההכנסה שלהם הם מוציאים על דיור?

אורלי לוי אבקסיס: זאת השאלה.

<יואל נווה: יחסית גבוה.

אורלי לוי אבקסיס: ואז השאלה היא כמה נשאר להם לצריכה.

נורית קורן: אם יש להם שני ילדים במשפחתון?

נורית קורן: אם יש להם שני ילדים קטנים אז לא נשאר להם אפילו ממה לקנות במכולת.

אורלי לוי אבקסיס: ועדת אללוף הגישה המלצות.

משה גפני: אנחנו נשמע אותך ולא נשמע אותו, זה מה שיקרה.

משה גפני: אני מבקש שלא תשיב עכשיו על שאלות, אחרת לא תשלים את הסקירה ותצטרך לבוא לכאן שוב.

<יואל נווה: הייצוא שלנו מגלה חולשה בעיקר בייצוא הסחורות בשנים האחרונות.

<יואל נווה: ישנם שני אלמנטים משמעותיים.

<יואל נווה: האחד זה הסחר העולמי.

<יואל נווה: קצב הגידול של הסחר העולמי אחרי המשבר העולמי הוא הרבה יותר נמוך מאשר היה לפני זה, וזה משפיע על הייצוא שלנו.

<יואל נווה: מעבר לזה, בשנה האחרונה אנחנו מגלים חולשה עוד יותר גדולה בסחר העולמי.

<יואל נווה: מעבר לזה יש גם הנושא של שער החליפין.

<יואל נווה: שני אלה משפיעים על הייצוא.

אורלי לוי אבקסיס: גם החרם משפיע על הייצוא?

<יואל נווה: בקושי.

אורן אסף חזן: איך אתה יכול להגיד שהחרם לא משפיע?

אורן אסף חזן: יש מפעלים שעומדים בפני סגירה.

משה גפני: אם הוא ענה זה נמחק מהפרוטוקול, כי אמרתי לו לא לענות על שאלות.

אורן אסף חזן: זורים לנו חול בעיניים.

משה גפני: אבל אסור לו לענות עכשיו.

אורן אסף חזן: אבל הוא ענה, אז אני רוצה להתייחס.

<יואל נווה: הוא טעה כשהוא ענה, והוא מודה שהוא טעה.

<יואל נווה: הריבית הנמוכה במשק ובעולם מובילה להתנתקות של יחסים מניבים.

<יואל נווה: זה עד כדי אפשרות של בועה.

<יואל נווה: אנחנו רואים את זה בכל סוגי הנכסים.

<יואל נווה: זה נכון בעולם, זה נכון גם בישראל.

<יואל נווה: זה כולל גם את מחיר הדירות.

<יואל נווה: יש השפעה של צד ההיצע, אבל אחת ההשפעות המשמעותיות על עליית מחירי הדירות זה הנושא של הריבית.

<יואל נווה: כשאנחנו מדברים על יחס חוב תוצר, ישראל עשתה מהלך גדול מאוד מאמצע שנות ה-90 ועוד לפני כן, וגם בשנים האחרונות הצלחנו להוריד את יחס חוב התוצר.

<יואל נווה: ישראל היא אחת המדינות היחידות שלמרות המשבר העולמי הצליחה גם לאחר המשבר העולמי להמשיך ולהוריד את יחס חוב התוצר.

אראל מרגלית: אז איפה אנחנו היום ואיפה נהיה ב-2020?

<יואל נווה: אני לא נותן לך יחסית ביחס לתוצר.

<יואל נווה: אבל אנחנו היום ב-66.7% ויש סיכוי שהיחס הזה ירד.

<יואל נווה: רמת הגירעון שלנו הנוכחית, כשאנחנו לוקחים אותה בחשבון עם מחזור העסקים, היא יחסית גבוהה ברמה הבין-לאומית.

<יואל נווה: ישראל נמצאת יחסית ברמת תעסוקה מלאה.

<יואל נווה: בהשוואה בין-לאומית, כשאתה מנקה את העניין הזה, רמת הגירעון בישראל היא גבוהה.

<יואל נווה: אם אנחנו מסתכלים על ההוצאה הממשלתית כאחוז מהתוצר, ההוצאה הזאת היא פחות או יותר דומה למדינות אחרות.

<יואל נווה: מה שכן, בישראל ההרכב של ההוצאה הוא שונה.

<יואל נווה: בהוצאה האזרחית הוא מאוד נמוך בהשוואה בין-לאומית, וזה נובע גם מתשלומי ריבית אבל בעיקר מהיקף הוצאות הביטחון.

<יואל נווה: פוטנציאל הצמיחה בטווח הבינוני.

<יואל נווה: אנחנו מעריכים שישראל נכנסה לשלב חדש בסביבת הצמיחה שלה.

<יואל נווה: אם בתקופה שהסתיימה פחות או יותר ב-2011-2010 נהנינו מצמיחה ממוצעת בתקופה שקדמה לה של 4.5% בערך, פוטנציאל הצמיחה של המשק הישראלי הוא סביב ה-3%, ואסביר גם למה.

<יואל נווה: זה נובע מירידה בשיעורי הצמיחה של התוצר העולמי והסחר העולמי, זה נובע מהאטה בגידול כוח העבודה.

<יואל נווה: זאת אומרת, עשינו מהלך מאוד גדול בגידול בכוח העבודה.

<יואל נווה: אנחנו לא חושבים שאפשר להמשיך את אותו קצב בהמשך.

<יואל נווה: הגענו כבר לרמת עדכון ורמת תעסוקה יחסית גבוהות.

<יואל נווה: עצם העובדה שהאוכלוסייה גדלה בקצב יותר גדול וגם המנוע הזה של גידול בכמות העובדים יהיה יותר איטי גם זה משפיע.

רועי פולקמן: במשק שצומח דמוגרפית ב-2.5%-2% זה נראה נמוך מאוד.

רועי פולקמן: זה כמעט לא צמיחה.

רועי פולקמן: איך זה מסתדר שזה הניו-נורמל, כפי שאתה קורא לו?

<יואל נווה: שיעור הגידול באוכלוסייה הוא מתחת ל-2.5%.

<יואל נווה: הוא אמור לרדת, לפי תחזיות הלמ"ס, אל מתחת ל-2%.

<יואל נווה: בכוח העבודה זה אמור להיות עוד יותר נמוך.

<יואל נווה: גם הרכב כוח העבודה משתנה.

<יואל נווה: כל הגידול בכוח העבודה אמור לבוא בשנים הקרובות לפי התחזיות הדמוגרפיות מאוכלוסיות ששיעור הפריון שלהן הוא יחסית יותר גבוה, גם האוכלוסייה הערבית וגם האוכלוסייה החרדית.

רועי פולקמן: וניקוי הגידול באוכלוסייה, כמה זה משאיר?

<יואל נווה: זה משאיר לך בערך 1%.

רועי פולקמן: כאחוז צמיחה?

<יואל נווה: כאחוז צמיחה לנפש.

<יואל נווה: אם אתה ב-3% צמיחה בפוטנציאל - - -

אראל מרגלית: זו שערורייה.

אראל מרגלית: מדינת ישראל אף פעם לא הייתה במצב כזה.

<קריאה: וזה סטנדרט בהשוואה ל-OECD.

<יואל נווה: זה לא עומד בדיוק בממוצע של ה-OECD, אבל זאת סביבת הצמיחה, וצריך להבין את הסביבה, ממה היא נובעת ומה הגורמים שמביאים לה.

אראל מרגלית: ברגע שהמשק מייצר מקומות עבודה הרבה יותר איכותיים, ברגע שיש השקעות פרטיות, ברגע שהייצוא גדל, ודרך אגב הסחר העולמי בשנתיים האחרונות לא קטן, הסחר העולמי בהרבה מאוד מהמקומות מתרחב – ברגע שהדבר הזה קורה, המשק צריך לייצר מקומות עבודה חדשים.

אראל מרגלית: אבל שימו לב, האסטרטגיות שלכם לגבי מנועי צמיחה חדשים במדינה, שהם כרוכים גם בנושאים שהם רמה יחסית גבוהה של טכנולוגיה וכו', וגם בנושאים של עסקים קטנים ונושאים אחרים, לא עובדים.

אראל מרגלית: כלומר, המגזר העסקי לא מקבל מכם סימן: אני הולך להתרחב בנושאים האלה, באזורים האלה, במקומות האלה.

אראל מרגלית: הרבה מאוד מהחברות, גם הגדולות, וגם הן צריכות להיות חלק מהצמיחה, מחליטות לבצע את ההשקעות שלהן במקום אחר.

אורלי לוי אבקסיס: גם האנשים הפרטיים שיש להם פחות כסף פנוי, כי הם צריכים להוציא הרבה יותר כסף לשכר דירה, הרבה יותר כסף על חינוך.

אורלי לוי אבקסיס: לכן זאת גם אחת מהתופעות.

משה גפני: בעיית הבעיות של מדינת ישראל, ואנשי משרד האוצר צריכים לקחת את זה בחשבון כי הכישלון כאן ייזקף לחובתכם, הוא הנושא של הצמיחה ומה שקורה עכשיו עם הנושא הזה.

משה גפני: זה נושא שאתם צריכים לטפל בו מקצועית.

איתן ברושי: היה פרסום שהולכים לטפל במשבר בתעשייה.

איתן ברושי: יש מעבר של מפעלים לחוץ לארץ, יותר מאשר בונים פה מעבירים לשם.

משה גפני: אבל אמרתי את זה.

איתן ברושי: שיסבירו.

מיקי לוי: זה לא הכול אוצר, יש משרד הכלכלה.

איתן ברושי: לא היה שר שעשה משהו בלי אישור הרפרנט שלו.

משה גפני: אני מביא לידי ביטוי את הדעה של חברי הוועדה.

משה גפני: זאת הבעיה שבה צריך לטפל.

משה גפני: אין בתקציב הזה מספיק טיפול בנושא של מנועי צמיחה, על כל ההשלכות שנובעות מהעניין.

מיקי רוזנטל: חלק מהגידול בצמיחה הוא מהצריכה בשנים האחרונות.

מיקי רוזנטל: הורדת מחירים תעלה על הצריכה, והצמיחה תבוא מהצריכה.

מיקי רוזנטל: לא מהשקעות, לא מייצוא.

מיקי רוזנטל: אנחנו בצרות.

<יואל נווה: לא בהכרח.

משה גפני: היות שאני מאמין שהקב"ה מנהל את העולם, אז יכול להיות שאפילו אם לא תעשו כלום יהיה בסדר.

משה גפני: זה לא בגללכם.

<יואל נווה: אנשים לא צורכים רק מייבוא, הם צורכים גם ממוצרים מקומיים.

<יואל נווה: כשאתה צורך יותר, מייצרים יותר, וזה טוב גם לתעשייה.

מיקי רוזנטל: אתה מבטיח לנו סטגנציה.

מיקי רוזנטל: 1% צמיחה במקרה הטוב בשנים הקרובות.

נורית קורן: גם יש אנשים שצורכים ולא משלמים אחר כך.

<יואל נווה: בשנים האחרונות ראינו ירידה הדרגתית בהוצאה הביטחונית.

<יואל נווה: לעלייה בהוצאה הביטחונית יש השפעה שלילית על הצמיחה במדינת ישראל.

משה גפני: לא הבנתי.

<יואל נווה: אני אומר שלגידול בהוצאה הביטחונית יש השפעה שלילית על הצמיחה.

<יואל נווה: ראינו בתקופה שקדמה לשנים האחרונות ירידה הדרגתית בהיקף ההוצאה הביטחונית.

<יואל נווה: זה היה חלק מהגורמים, בנוסף לעובדה שהורדו מסים ישירים, שגרמה לגידול בצמיחה.

<יואל נווה: אלה מחקרים שערכנו.

אראל מרגלית: למשל המעבר לדרום.

אראל מרגלית: אם אתם הייתם מצליחים להגיע להסכם עם משרד הביטחון על האופן שבו מממנים את זה, כל המשק הזה היה - - -

<אמיר לוי: הצגתי קודם.

<אמיר לוי: יש הסכם חתום.

איתן ברושי: לא עומדים בשום לוח זמנים שהייתה עליו התחייבות בעבר.

איתן ברושי: לא אתם המצאתם את המעבר, את המעבר המציאה הממשלה הקודמת.

איתן ברושי: לא עומדים בשום לוח זמנים.

אראל מרגלית: כשאני באופן אישי הקמתי את חממת הסייבר בבאר-שבע, היו לנו לוחות זמנים שלפני שנה הייתה צריכה להיות שם יחידת התקשוב.

אראל מרגלית: היה להם מקום, יש להם מגרש.

<אמיר לוי: הקמת את זה עם לוחות זמנים של המגזר העסקי.

אראל מרגלית: אבל אז הממשלה התחייבה מתי היא מעבירה את חממת הטכנולוגיה.

אראל מרגלית: זאת סתם דוגמה.

אראל מרגלית: אנחנו עומדים במצב שבו זה לא עובד.

אראל מרגלית: זה יכול להשפיע דרמטית.

איתן ברושי: הפכו את המעבר בן-ערובה לוויכוח עם תקציב הביטחון, ובמקום להפריד ביניהם מטילים את הכול על משרד הביטחון ובסוף לא קורה מה שאמור לקרות בדרום.

משה גפני: נקיים את הדיון עוד מעט.

משה גפני: יואל, בבקשה.

<יואל נווה: נעבור לתחזיות.

<יואל נווה: אנחנו מסתכלים על התחזיות של הסחר העולמי.

<יואל נווה: אנחנו לוקחים את התחזיות האלה מקרן המטבע.

<יואל נווה: הפעם לקחנו אותן עם מנגנון ביטחון, כי התחזיות האלה לא מתממשות באופן קונסיסטנטי.

<יואל נווה: זאת אומרת, הסחר העולמי גדול יותר וכל הזמן מורידים את התחזיות.

<יואל נווה: זה נכון גם לשנה הזאת.

<יואל נווה: אבל הן חלק מהתחזיות שלנו בבסיס.

<יואל נווה: כשמסתכלים על התחזית שלנו לצמיחה, 2015 להערכתנו תיגמר ב-2.6% צמיחה.

<יואל נווה: 2016 תיגמר ב-2.9%.

<יואל נווה: יש פה המרכיבים.

<יואל נווה: אנחנו מעריכים שתהיה התאוששות בייצוא בשנה הבאה, גם גידול בהשקעות.

<יואל נווה: חלק מזה זה "אינטל" שאמור להיכנס בשנה הבאה בהשקעה מאוד גבוהה.

<יואל נווה: באיזשהו שלב, אם יאושר גם מתווה הגז, אנחנו מעריכים שנתחיל לראות השקעות בגז.

<יואל נווה: מעבר לזה, עדיין הצריכה הפרטית והציבורית תישארנה משמעותיות.

מיקי לוי: השאלה היא לראש האגף ולמנכ"ל.

מיקי לוי: יואל אמר שהנושא של הצמיחה מושפעת גם מהוצאות הביטחון.

מיקי לוי: במשך שנה עבדה כאן ועדה מאוד רצינית, ועדת לוקר.

מיקי לוי: האם יש בכוונתנו לטפל במסקנות ועדת לוקר?

מיקי לוי: מכיוון שאנחנו רואים שאם אין תכנון רב-שנתי בהוצאות הביטחון ואי לקיחת ועדת לוקר בחשבון, גורמים לכך שהצמיחה יורדת.

מיקי לוי: אז בבקשה, כאן צריך לקבל תשובה, בוועדה הזאת, האם יש בכוונת מדינת ישראל לטפל בוועדת לוקר.

<שי באב"ד: שאלה נכונה, אבל היא צריכה להיות מופנית גם לראש הממשלה ולשר הביטחון.

מיקי לוי: אני מפנה את זה לשר האוצר, שיגיד לי שזה ראש הממשלה.

מיקי לוי: בסדר.

רועי פולקמן: שאלה אחת על הטבלה.

רועי פולקמן: הייצוא ממינוס 1.1 ב-2015, התחזית היא קפיצה ל-4.2.

רועי פולקמן: חשוב להבין למה.

איתן ברושי: זה בנוי על התאוששות החקלאות.

רועי פולקמן: על בסיס מה החישוב הזה בנוי?

<יואל נווה: מודל התחזית בנוי על סמך הנחות לגבי הסחר העולמי.

<יואל נווה: ההנחות האלה נלקחות עם מקדם ביטחון מסוים בהתבסס על הנחות על הסחר העולמי, שהן משמעותית יותר גבוהות ל-2016 מאשר מה שיהיה בפועל ב-2015.

<יואל נווה: בנוסף לזה, בתוך מה שיש ב-2015, חלק גדול אנחנו כבר יודעים.

רועי פולקמן: ההתאוששות דרמטית ב-2016 בייצוא?

רועי פולקמן: יש פה ניתוח כלכלי שאומר שתהיה התאוששות דרמטית בייצוא.

<יואל נווה: התחזית מבוססת על העובדה שאנחנו מסתכלים על הקורלציה שבין הסחר העולמי לייצוא הסחורות של ישראל.

עמר בר-לב: מה הבסיס לקפיצה?

עמר בר-לב: זאת קפיצה של פי ארבעה.

אורלי לוי אבקסיס: על מה מסתמכים?

<יואל נווה: זאת לא קפיצה של פי ארבעה.

רועי פולקמן: בייצוא שירותים התחזית עוד יותר דרמטית.

רועי פולקמן: זה מבוסס בעיקר על הצפי העולמי?

<יואל נווה: התחזיות האלה מבוססות על מודל אקונומי שלוקח הנחות ומוציא תוצאות.

<יואל נווה: אגב, בנק ישראל, לשם השוואה, צופה גידול בייצוא של למעלה מ-5% בשנה.

מיקי לוי: בחלומות הוורודים.

מיקי לוי: הלוואי שזה יתממש.

מיקי לוי: אני מבקש באמצעות

מיקי לוי: כם להעביר גם לשר הכלכלה – יש שם הערה, ללא יהלומים.

מיקי לוי: היום ליטוש היהלומים במדינות חוץ, מזרח רחוק ומדינת ישראל, מחיר שעת העבודה כמעט זהה.

אורן אסף חזן: בישראל כמו שבחו"ל?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: העבירו את כל המלטשות, חיסלו אותן בנתניה, ואני ניסיתי להקים בשוהם לאלף עובדים.

מיקי לוי: האוכלוסייה החרדית, שעסקה גם בלימוד תורה, היו הלוטשים הטובים ביותר, כי היה להם הרבה זמן בין הלימודים לעשות את זה.

מיקי לוי: אני מבקש להעביר באמצעות

מיקי לוי: כם בקשה לשר הכלכלה לבחון את העניין הזה, כי אני הייתי באמצע תהליך הקמה של חוות ליטוש של 1,500 עובדים בשוהם.

בצלאל סמוטריץ': הערה על השקף הקודם.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע לכולנו להסתכל בטבלה שהניחו בפנינו מרכז המחקר והמידע על הערכות מול הביצוע, כדי להבין שהשקף הזה הוא לא כל כך רלוונטי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מתווכחים פה על 1% ל-4.3.

בצלאל סמוטריץ': לכו חמש שנים אחורה.

משה גפני: אמרת, וזה בסדר.

משה גפני: מה אתה מציע שנעשה, שלא ניתן לאנשי משרד האוצר להציג את התוכניות?

אורלי לוי אבקסיס: זה גם מה שמבקר המדינה.

אראל מרגלית: עם גידול האוכלוסייה בעצם המשק הוא FLAT, לא צומח.

משה גפני: זה תקציב ראשון שהממשלה הזאת מביאה.

משה גפני: בואו נראה מה שיקרה.

משה גפני: בבקשה.

<יואל נווה: כשאנחנו מסתכלים על האינפלציה, התחזית שלנו היא שקצב האינפלציה צפוי עדיין להיות מתחת לאמצע טווח היעד, גם בשנה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה טווח היעד?

<יואל נווה: 2%.

<יואל נווה: אמצע טווח היעד.

<יואל נווה: היעד הוא בין 1% ל-3%.

<יואל נווה: אם אנחנו מסתכלים על השוואת תחזיות, התחזית שלנו המעודכנת מדברת על 2.6 ו-2.9.

<יואל נווה: בנק ישראל הוריד את התחזית ל-2.6 ו-3.3.

<יואל נווה: קרן המטבע הורידה את התחזית השנה ל-2.5 ו-3.3 בשנה הבאה.

<יואל נווה: ה-OECD יוציא את התחזית המעודכנת שלו רק בעוד שבועיים, ואני מעריך שגם הם יורידו את התחזית.

משה גפני: התחזית של קרן המטבע לגבי הצמיחה היא גבוהה יותר מהתחזית שלכם?

<יואל נווה: כן.

<יואל נווה: גם בנק ישראל, גם קרן המטבע וגם ה-OECD ב-2016 תחזית הצמיחה יותר גבוהה.

משה גפני: איך קורה דבר כזה?

<יואל נווה: למה לא? זה קורה.

משה גפני: לכאורה לך צריך שיהיה אינטרס שתחזית הצמיחה תהיה גבוהה יותר.

<יואל נווה: אין פה אינטרס, יש לנו מודל שחוזה על-פי ההנחות את הצמיחה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים אחורה, מי קלע בדרך כלל לתחזית?

משה גפני: תלוי מתי.

<יואל נווה: אני מציע שתסתכלו על-פי 2015.

<יואל נווה: אנחנו היינו ב-2.9, אני חושב שהאחרים היו יותר גבוהים, והיא תסתיים כנראה ב-2.6.

<יואל נווה: גביית המסים.

<יואל נווה: אנחנו רואים גידול משמעותי בגביית המסים בשנת 2015.

<יואל נווה: זה בעיקר במסים ישירים.

<יואל נווה: התחזית מדברת על 270 מיליארד שקל השנה ו-280.7 מיליארד שקל בשנה הבאה.

<יואל נווה: אנחנו עדכנו את תחזית גביית המסים השנה ולשנה הבאה כלפי מעלה.

משה גפני: זה הנתון שהכי חשוב מבחינתך וגם מבחינתנו.

משה גפני: מה הייתה התחזית שלכם לגבי הגבייה ב-2015?

<יואל נווה: התחזית כרגע היא 270.2.

משה גפני: וכמה בפועל?

<יואל נווה: בפועל אנחנו עומדים בתחזית.

<יואל נווה: התחזית הזאת נערכה לאחרונה, לאור הגידול החד בגבייה השנה.

משה גפני: כמה הייתה קודם התחזית שלכם?

<יואל נווה: 4-3 מיליארד שקל פחות.

משה גפני: אתה יכול להסביר לי את הדבר הזה?

משה גפני: מיקי רוזנטל ואני לא למדנו ליבה, ואנחנו רוצים להבין את הדבר הזה.

משה גפני: בתקופה כזאת, שהצמיחה לא גדלה, שהמפעלים יוצאים לחו"ל, לסין, לאירופה, לארצות-הברית וכו', תחזית הצמיחה שלכם היא 250 מיליארד?

<יואל נווה: ארבעה מיליארד שקל פחות.

<יואל נווה: זאת שהוגשה לממשלה במסגרת התקציב, לא בתקציב הקודם.

משה גפני: אני מדבר על התקציב הקודם.

<יואל נווה: התקציב הקודם היה מע"מ אפס גלום בפנים.

משה גפני: בלי להיכנס למספרים, כי אנחנו נתבלבל עוד יותר.

משה גפני: יש תחזית מלפני שנה, יש מצב נתון של עכשיו.

משה גפני: אנחנו נמצאים לקראת סוף שנת הכספים.

משה גפני: איך קורה שבשנה כזאת, שהיא לא שנת השיא בהוצאות, בהכנסות, בצמיחה ובכל הדברים האלה, יש פתאום הרבה יותר הכנסות ממה שצפיתם?

<יואל נווה: עיקר הגידול בהכנסות, כמעט כל הגידול בהכנסות מעבר לתחזית, הוא ממסים ישירים.

<יואל נווה: יש אלמנטים במסים הישירים שהם מתואמי פעילות כלכלית והם אלמנטים שהם לא בהכרח מתואמי פעילות כלכלית.

משה גפני: תסביר לי על מה מדובר, בעברית קלה.

משה גפני: לא בעברית של סטודנטים.

משה גפני: אני למדתי בישיבה.

<יואל נווה: בעוד שמע"מ, מה שקורה בצריכה שהיא מגולמת פחות או יותר לצמיחה, זה מתגלם ישירות לתוך ההכנסות ממסים עקיפים, במסים ישירים יש לפעמים רשומות גדולות שאתה סוגר אחרי שנתיים ושלוש.

<יואל נווה: זה לא אומר שהפעילות הכלכלית שבגינה אתה גובה את המס הישיר נעשה בדיוק השנה.

<יואל נווה: מה שכן מתואם אתנו בפעילות הכלכלית השנה ממסים ישירים זה כל מה שנובע משכר ומרווחים.

<יואל נווה: אם החברה באמת שילמה מקדמות כפונקציה של ערכים שלה השנה.

<יואל נווה: מה שקרה הוא שהשכר במדינת ישראל בשנת 2015 גדל משמעותית יותר מהתחזית.

<יואל נווה: הוא גדל בערך ב-3%, והתחזית הייתה פחות מ-2%, וזה תרם לגידול במסים ישירים.

<יואל נווה: מעבר לזה היה רצף לא מבוטל של עסקאות שהניבו מסים נוספים.

<יואל נווה: יש כנראה השפעה במדיניות האכיפה ובהקשר של מדיניות הגילוי מרצון של ישראלים.

<יואל נווה: כשאתה מגלם מרצון נכסים שלא גילית קודם לרשויות המס, אתה משלם 10% על סך כל הנכסים שלך כהתחשבנות על העבר.

<יואל נווה: זה לא אומר, אגב, שזה בהכרח יימשך לשנה הבאה, כי פעם אחת שדיווחת על הנכסים האלה, עכשיו אתה משלם רק את הרווח.

<יואל נווה: וגם הייתה בורסה, שוק ההון היה יחסית חזק עד הרבעון השלישי.

<יואל נווה: כל הדברים האלה גרמו לגידול יותר משמעותי במסים הישירים, בקצב שהוא הרבה יותר גדול מאשר הצמיחה, והשפיעו על סך כל הגבייה ממסים, שהיא משמעותית יותר גדולה מקצב הצמיחה.

משה גפני: מתי יגיעו ההכנסות של הגז, של ששינסקי?

<יואל נווה: זה לא רלוונטי בשנים האלה.

מיקי לוי: מיליארד שקל בעוד שנתיים.

משה גפני: שאלתי מתי יגיע הכסף.

משה גפני: אני העברתי את החוק, אני רוצה לדעת.

<יואל נווה: מס חברות על פעילות של חברות הגז קיים, תמלוגים.

<יואל נווה: אבל מס היסף ייכנס רק כשנתחיל לייצא.

משה גפני: מתי ההיטל?

מיקי לוי: מיליארד שקל ב-2017.

<אמיר לוי: זה תלוי בעצם בקצב התמלוגים.

<אמיר לוי: יש שלושה סוגי מסים שהם משלמים.

<אמיר לוי: יש מס החברות, שכבר משלמים היום.

<אמיר לוי: יש תמלוגים, שמשלמים היום.

<אמיר לוי: ויש מס רווחי יתר.

<אמיר לוי: מס רווחי יתר תלוי בקצב ביצוע ההשקעות שהם עושים.

מיקי לוי: מס רווחי יתר זה אחרי שהוא מקזז את כל ההוצאות שלו ועדיין הוא לא סיים לקזז - - -

<אמיר לוי: יש מגן מס.

משה גפני: אני מבקש תשובה מדויקת מתי יגיעו ההכנסות הללו.

משה גפני: זה מאוד משנה, גם מבחינת התקציב.

<אמיר לוי: נחזור עם תשובה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקרה פיל מישמיש.

משה גפני: לא, לא.

מיקי לוי: זה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שחוץ מהמס רווחי יתר, הדברים כבר כלולים בתוך ההכנסות.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה מצבנו לא השתנה?

משה גפני: השתנה.

<אמיר לוי: למה?

<אמיר לוי: יש גידול.

<אמיר לוי: יואל תיאר גידול בהכנסות.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מדבר על גידול חד-פעמי.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני רוצה לעשות סיכום של מה שהבנתי.

משה גפני: אני מתרגם את התשובה שהם ענו.

משה גפני: הם ענו שהכול כלול בתוך העניין הזה.

משה גפני: יש גידול בהכנסות המדינה, בהכנסות ממסים ישירים וכל מה שיואל אמר.

משה גפני: בתוך העניין הזה כלולים גם המסים של הגז, לכן יש גם גידול בהכנסות.

משה גפני: לדעתי יש גידול בהכנסות גם בגלל שמקשים מאוד על בעלי מפעלים, ובזה רשות המסים עושה עבודה קשה מאוד שגורמת גם נזקים, היא לא רק מביאה כסף.

משה גפני: אבל זאת דעתי הפרטית.

משה גפני: יש מס יסף.

משה גפני: מס היסף לא קשור לעניין הזה.

משה גפני: הוא לא חד-פעמי.

משה גפני: יש חוק שאומר מה עושים עם הכסף הזה שיתחיל לבוא ב-25 השנים הבאות.

משה גפני: מתי הוא יתחיל להגיע, אני רוצה את התשובה המדויקת.

משה גפני: זה לא חד-פעמי.

אורלי לוי אבקסיס: הסיפור יהיה כמו עם הקרן להצלת מפעלים במצוקה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת עד היום איפה הכסף שם.

משה גפני: יש חוק.

משה גפני: יצטרכו לתת תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: גם שם אמרו כמה הקרן, אנחנו נציל מפעלים קורסים.

אורלי לוי אבקסיס: אדרבה, תשאל אותם איפה הכסף של הקרן.

משה גפני: את נגררת אחרי מה שאת אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שיקרה.

משה גפני: מה שיקרה זה בסדר.

משה גפני: הבאת דוגמה מהקרן.

משה גפני: הקרן זה לא חוק, הקרן זה החלטות.

משה גפני: לגבי הנושא של המס, שהוא אמור להיות בעשרות השנים הבאות, מדובר על חוק שמצוי בפרטי הפרטים של הכסף הזה, לאן הוא הולך.

משה גפני: מי שיעבור על החוק עובר על החוק.

משה גפני: זה לא הקרן לרווחי הון, זה לא הקרן למפעלים.

משה גפני: שם זה החלטות, והחלטות אפשר לבטל באופן מנהלי.

אורלי לוי אבקסיס: אז שיגידו לנו שביטלו את ההחלטה.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה החלטה להקים את הקרן, אני לא ראיתי החלטה לביטולה.

משה גפני: שכחת שאמרת את זה בהקשר של רווחי הגז.

משה גפני: זה לא דומה, כי פה זה חוק.

מיקי רוזנטל: הממשלה הזאת התמחתה בלשנות את החוקים.

מיקי רוזנטל: גם את החוק הזה אפשר לשנות.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

באסל גטאס: היות שזה ניתוח מקרו כלכלי שנכנס לעצם מהות התכנון הממשלתי, השאלה שלי היא תמהיל המסים הישירים לעומת העקיפים.

באסל גטאס: קראתי דוח של ה-OECD לפני שנתיים, שבישראל אחוז המס העקיף שהוא לא פרוגרסיבי הוא הרבה יותר מהממוצע האירופי או של ה-OECD.

באסל גטאס: אז כמעט 50% מהמסים באים ממסים עקיפים, בעוד שהממוצע של ה-OECD הוא הרבה פחות.

באסל גטאס: כלומר, שם אחוז המסים העקיפים בסך הכול ההכנסות של המדינות הוא קטן יותר.

<יואל נווה: זה נכון.

באסל גטאס: איך זה?

משה גפני: התשובה היא שהמדינה מתנהגת בעניין הזה באופן לא שוויוני.

משה גפני: בניגוד למדינות ה-OECD היא לוקחת מסים רגרסיביים והיא מעלה אותם, ואת הפרוגרסיביים היא מורידה.

משה גפני: זה המצב.

משה גפני: אמרת הערה נכונה וצודקת.

באסל גטאס: מדד הג'יני של ישראל עלה במשך השנים.

<יואל נווה: המדד ירד.

בצלאל סמוטריץ': צודקת ולא צודקת, בגלל שגם המסים העקיפים לפעמים הם פרוגרסיביים.

בצלאל סמוטריץ': בסוף מי שיש לו יותר צורך יותר ומוציא יותר.

<יואל נווה: מדד ג'יני יורד כי אנשים עובדים יותר.

משה גפני: בדיוק הפוך.

משה גפני: את המסים העקיפים משלמים יותר מעמד הביניים והשכבות החלשות, נקודה.

משה גפני: זאת תמונת המצב.

<יואל נווה: כשמסתכלים על סך כל הגבייה, אז ב-2016 אנחנו מדברים על הכנסות ממסים של 280.7.

<יואל נווה: הפחתות המס שהוחלט עליהם, מע"מ ומס חברות, מפחיתות 5.7 מיליארד שקל.

<יואל נווה: השפעת שינוי מיסוי גבייה והסתות אחרות זה 1.7.

<יואל נווה: יש עוד צעדים בתחום המסים שנותנים 600.

<יואל נווה: הכנסות אחרות, שזה לא הכנסות ממסים, זה כ-29.7.

<יואל נווה: ויש צעדים נוספים שכלולים בהצעת התקציב בתחום ההכנסות האחרות.

<יואל נווה: סך הכול הכנסות המדינה תסתכמנה בשנת 2016 ב-312.3 מיליארד שקל.

<יואל נווה: לגבי הנושא של מסים, זאת תחזית.

<יואל נווה: דיברנו על רמת הדיוק של התחזית.

<יואל נווה: אגב, דווקא קיבלנו ציון לשבח בהשוואה בין-לאומית על רמות הדיוק של תחזיות המסים שלנו.

אראל מרגלית: מה שקרה בתקציב הדו-שנתי.

<יואל נווה: למרות מה שקרה בתקציב הדו-שנתי, שהיה מופע מעניין.

<יואל נווה: אבל צריך לזכור גם את זה.

<יואל נווה: אבל כמובן שבכל תחזית יש חוסר ודאות.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת תהיה נמוכה ב-13 מיליארד?

<יואל נווה: יש סיכוי של 95% שזה יקרה.

<יואל נווה: יש התפלגות לכל תחזית.

<יואל נווה: זה ניתוח סטטיסטי.

<יואל נווה: אם נסכם, כמו שציינת, אדוני היושב-ראש, יש פער בנתוני הפעילות הריאלית, השיפור בשוק העבודה והכנסות ממסים.

<יואל נווה: חלק מהפער נובע מההאטה בצמיחה החלה ברכיבים אשר השפעתם בטווח הקצר על הכנסות המדינה והתעסוקה היא מוגבלת.

<יואל נווה: כשהירידה בצמיחה היא בייצוא והשקעות, זה לא בא לידי ביטוי באופן מיידי במסים.

משה גפני: אתם חייבים להעביר לנו את השקף הזה, כי אתם באמת עושים עבודה מקצועית.

<יואל נווה: אנחנו משתדלים לעשות עבודה מקצועית.

<יואל נווה: תקבלו את זה בכל מקרה, זה לא קשור.

<יואל נווה: אגב, אני מפנה אתכם לתוך ספר עיקרי התקציב, שאמור להגיע בשבוע הבא בעזרת ה'.

משה גפני: יש בשורה לעם ישראל.

משה גפני: בשבוע הבא מגיע הספר?

<יואל נווה: לא אני אחראי על הספר, אלא אגף תקציבים.

<יואל נווה: אבל יש פרק מאוד מקיף על כל המתודולוגיה של התחזיות, מנתח את התחזיות, מנתח את הסטיות מהתחזיות.

<יואל נווה: אני מציע שתקראו אותו.

<יואל נווה: עשינו אותו, אגב, בפעם הראשונה בהצעת תקציב שבסוף לא אושרה, בתקציב 2015.

<יואל נווה: זה באותה מתכנות.

<יואל נווה: זה אגב חלק מהנוהל שאומץ במשרד האוצר.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים אותו עם תמונות.

משה גפני: לא תמונות.

משה גפני: אבל אם בשבוע הבא זה לא מגיע, אני מתחיל עם איומים.

משה גפני: אנחנו נפסיק דיונים פה.

משה גפני: אנחנו לא סטטיסטיים של משרד האוצר, עם כל הכבוד.

באסל גטאס: על איזה ספר אתם מדברים?

באסל גטאס: קיבלנו ספר של 30 ק"ג.

משה גפני: עשה לי טובה, אתה כלכלן יותר ממני.

מיקי רוזנטל: לספר הזה אין משמעות.

מיקי רוזנטל: זאת בדיחה.

משה גפני: את הספר אנחנו רוצים בשבוע הבא.

משה גפני: מי אחראי על הספר?

משה גפני: אמיר, בשבוע הבא.

<אמיר לוי: בגלל החגים ובגלל העדכון שיואל הזכיר זה התעכב.

<אמיר לוי: מה שנדרש לפי החוק הגשנו.

<אמיר לוי: אנחנו מקווים שביום חמישי הבא זה יעלה.

משה גפני: השבוע ביומיים אנחנו הולכים להעביר פה חוקים.

<אמיר לוי: קיבלתם את כל החומר.

משה גפני: לא.

משה גפני: את הספר אני רוצה.

<יואל נווה: בכל מקרה, את המצגת הזאת תקבלו היום.

משה גפני: אם זה לא מגיע עד יום שלישי, הנומרטור יורד מסדר היום.

<יואל נווה: תחזיות הסחר העולמי של קרן המטבע אינן תואמות את הנתונים בפועל.

<יואל נווה: ברבעון האחרון חל גידול משמעותי בחוסר הוודאות בשווקים, כשמסתכלים קדימה על הכלכלה העולמית.

<יואל נווה: צריך להבין את זה בקונוטציה שלו בהתייחסות לתחזיות.

<יואל נווה: רמת אי הוודאות מאוד גדלה בכלכלה העולמית, ויש שאלה לגבי הפרמננטיות של תחזית של הגידול בהכנסות שראינו בחודשים האחרונים.

<יואל נווה: אנחנו חושבים שהמשק מצוי בתעסוקה מלאה והוא אמור לצמוח בשנה הבאה בקצב דומה לפוטנציאל והכנסות המדינה ממסים ומאגרות ב-2016, וזה חשוב לומר.

<יואל נווה: למרות שהשנה הגידול במסים הוא משמעותית יותר גבוה מקצב הצמיחה, לא לקחנו הנחה שהקצב הגבוה הזה ימשיך בשנה הבאה, ואנחנו אומרים, בהנחה שהמשק יצמח ב-2.9% בשנה הבאה כמו שאנחנו חוזים, כך גם יצמחו הכנסות המדינה ממסים.

<יואל נווה: על זה מבוססים התקציב והתחזיות.

<יואל נווה: תודה רבה.

אראל מרגלית: אני רק רוצה להעיר את תשומת הלב, שאם באמת, כמו שאתה אומר, הסחר העולמי ירד, יהיה איזשהו משבר שהוא קצת יותר חריף, אנחנו יכולים בקלות לצערי למצוא את עצמנו במצב של צמיחה עוד הרבה יותר איטית.

אראל מרגלית: לכן אני משוכנע שהיום צריכים להביא צעדים כאילו אנחנו במשבר של צעדים שהם צעדי חירום למען צמיחה.

אראל מרגלית: זאת דעתי.

מיקי לוי: אם אתה רוצה תוספת לנושא התקציב, שכנע את ראש אגף התקציבים – יש לו מזל שעזבתי קצת לפני – להקים את יחידת מטבע החוץ.

מיקי לוי: מגלגלים שם 80 מיליארד שקל, חלקם בשחור.

מיקי לוי: היחידה הזאת מונה שמונה אנשים, ואני תכננתי להעביר אותם לרשות המסים.

מיקי לוי: יש חוק שעוזר להם לאכוף את העניין הזה שהצלחנו להעביר, ויש שם הרבה מאוד כסף שחור.

מיקי לוי: טפלו בזה.

משה גפני: יואל, תודה רבה.

משה גפני: יכול להיות שנזמין אותך פעם נוספת.

משה גפני: שתהיה לך נסיעה טובה ושתצליח בנסיעה הזאת.

משה גפני: אמיר ימשיך עוד עשר דקות לגבי הנושא הפיסקאלי ולאחר מכן נקיים את הדיון עם שאלות.

משה גפני: בבקשה.

<אמיר לוי: הצגנו את הרקע לתוכנית הכלכלית ואת הרפורמות המרכזיות.

<אמיר לוי: עכשיו נראה את הצד הפיסקאלי, את המספרים.

<אמיר לוי: אני רוצה להראות לכם רקע, יחס חוב-תוצר.

<אמיר לוי: זה החוב שלנו חלקי התוצר.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות את הירידה המרשימה בעשור האחרון.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות ירידה חדה מ-2003.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות ירידה יותר מתונה, אבל גם המשך ירידה, מ-2010.

<אמיר לוי: המטרה שלנו היא להמשיך בירידה הזאת ולהגיע לפחות ל-60%.

<אמיר לוי: אני מזכיר שאנחנו רוצים יחס חוב-תוצר משתי סיבות.

<אמיר לוי: הראשונה, כדי שבימים של מיתון, חלילה, לממשלה תהיה יכולת לסייע בלי להיכנס לסחרור פיננסי.

<אמיר לוי: והסיבה השנייה, מכיוון שאנחנו נמצאים בסביבה גיאופוליטית שהיא שונה ממדינות OECD.

<אמיר לוי: במילים אחרות, מדי פעם לצערנו יש מבצעים צבאיים שהם עולים לא מעט כסף.

<אמיר לוי: "צוק איתן" עלה שבעה מיליארד שקלים.

<אמיר לוי: הממשלה צריכה להיות עם יכולת לתת מענה גם לדברים כאלה, ולכן המגמה הזאת צריכה להימשך.

באסל גטאס: מה הממוצע של ה-OECD?

מיקי לוי: 60.

<אמיר לוי: חשוב לי שתראו שישראל היא בין שלוש המדינות הבודדות שצמצמו את יחס חוב-תוצר בהשוואה לנתון שנרשם לפני המשבר העולמי.

<אמיר לוי: זה קצת קטן כאן, אבל אפשר לראות שישראל 2007 היינו 74%, ירדנו ל-67%, למרות המשבר.

<אמיר לוי: רוב שאר מדינות ה-OECD הגדילו את החוב תוצר שלהן, ולכן זה גם הישג משמעותי, אבל אל לנו לנוח על זרי הדפנה כי אנחנו צריכים להמשיך במגמה הזאת.

משה גפני: ליד הטבלה הזאת אתם לא שמים טבלה של פערי המעמדות במדינת ישראל?

<אמיר לוי: אפשר להציג גם את זה.

משה גפני: מה קרה בינתיים.

<אמיר לוי: אני אענה על זה.

משה גפני: אני לא שואל, רק הערתי הערה.

משה גפני: זה בא על חשבון משהו, מיקי.

מיקי לוי: אין לי ויכוח אתך בעניין הזה.

<אמיר לוי: זה מתקשר גם לשאלתך.

עבדאללה אבו מערוף: מה יעזור לאזרח הפשוט שלנו כל ההשוואות האלה?

עבדאללה אבו מערוף: מה זה יעזור?

<אמיר לוי: הנה האזרח הפשוט.

<אמיר לוי: תראו מה קרה לשיעורי האבטלה.

<אמיר לוי: חזרתי עכשיו מיוון, דיברתי עם לא מעט אנשים שם.

<אמיר לוי: תראו מה קרה לשיעורי האבטלה למדינות שבעצם החוב שלהן גדל.

<אמיר לוי: מי שחושב שהשקף הקודם הוא שקף אוצרי בשפה פיסקאלית, אז טעות.

<אמיר לוי: השקף ההוא מיתרגם ישירות לשיעורי אבטלה, והאזרח הפשוט ביוון, שהרבה מהם לא מצליחים לעבוד, שיעורי האבטלה עלו ל-20%.

<אמיר לוי: באירלנד, מדינה שרצינו להידמות אליה, 14%.

<אמיר לוי: ספרד 23%.

<אמיר לוי: פורטוגל 14% שיעורי אבטלה.

<אמיר לוי: אלה שיעורי אבטלה שהיינו שם בעבר, אנחנו היום נמצאים באזור 5%, והרבה מזה הוא בזכות זה.

<אמיר לוי: אם בסוף לא נדע לשמור על סביבה אחראית, זה מה שיקרה לאזרח.

<אמיר לוי: תשאלו את היוונים, שהם לא מצליחים לעבוד.

באסל גטאס: באותה קטגוריה של יוון, ספרד ופורטוגל יש הרבה גורמים אחרים.

רועי פולקמן: אבל האבטלה כמשבר חברתי עמוק, עם 10% או 12% אבטלה, המצב במדינת ישראל היה קטסטרופה.

משה גפני: תוך כדי המשבר הכלכלי העולמי, כשאני התחלתי פה את התפקיד ב-2009, הכול התרסק בעולם, ופה האבטלה פתאום ירדה.

משה גפני: התחזית שלנו הייתה 10.9% אבטלה וזה ירד ל-6.3%.

רועי פולקמן: זה הישג אדיר.

אורלי לוי אבקסיס: אמרו לנו שאם אנחנו נתקע את תוכנית ויסקונסין, האבטלה תעלה פה כמו ביוון.

אורלי לוי אבקסיס: ביטלנו את תוכנית ויסקונסין, האבטלה ירדה ל-5.9%.

אורלי לוי אבקסיס: אז הכספים האלו רק יצאו החוצה.

משה גפני: אל תקחי את התחזיות ברצינות.

משה גפני: תדברי עם השכל הישר.

משה גפני: ויסקונסין היה צריך באמת לרדת ולא קרה שום דבר, האבטלה ירדה.

<אמיר לוי: חשוב לי מאוד להעביר את המסר הזה.

<אמיר לוי: כשמדברים על חוב-תוצר וכשמדברים על גירעונות נמוכים זה לא משהו אוצרי, זה לא משהו בשפה פיסקאלית, זה משהו בעברית.

<אמיר לוי: אתם רואים את הקשר הישיר לשיעורי האבטלה.

<אמיר לוי: יואל הזכיר קודם, במשפחות ששני בני הזוג עובדים אין כמעט עוני.

נורית קורן: זה לא נכון להגיד את זה.

<אמיר לוי: זה נכון מאוד.

<אמיר לוי: זה יחס ישיר בצורה חדה, שאין הרבה דברים שהם חד-משמעיים כאלה.

נורית קורן: אם למשפחה יש ארבעה ילדים קטנים ויש להם שני תינוקות במשפחתון, כשעל כל אחד מהם משלמים 3,500 שקלים, ושני בני הזוג מרוויחים 6,000 שקלים ומשלמים שכירות הכי נמוכה שיכולה להיות, בסביבות 3,000 שקלים, הם לא יכולים לקנות שום דבר אחר.

מיקי לוי: כששני בני הזוג עובדים לא מרוויחים 6,000 שקלים.

נורית קורן: אני הייתי רוצה לראות איך האוצר תורם למשפחות שיש להן תאומים ומתחשב בזה.

<אמיר לוי: נושא אחרון בהקשר הפיסקאלי, לפני שאני מראה את המספרים.

<אמיר לוי: תסתכלו על תשלומי הריבית כאחוז מהתוצר.

<אמיר לוי: בשנת 2002 היינו ערב משבר, הנגיד אמר שבנק עלול לפשוט רגל.

<אמיר לוי: היינו ב-7%.

<אמיר לוי: בזכות המדיניות הפיסקאלית האחראית הזאת וצמצום החוב וצמצום הגירעון היום אנחנו ב-3.6%.

<אמיר לוי: ההבדל ביניהם במספרים – אם היינו נשארים באותם תשלומי ריבית, ותשלומי ריבית זה כסף שהציבור לא נהנה ממנו, היום היינו צריכים לשלם במקום 40 מיליארד שקל, 80 מיליארד שקל ריבית.

<אמיר לוי: נסו לקחת 40 מיליארד שקלים ולהוריד אותם מחינוך, מרווחה, ותראו איפה היינו נמצאים.

<אמיר לוי: זה האזרח ששאלת קודם.

אורלי לוי אבקסיס: את 40 מיליון השקלים היה צריך להשקיע בבריאות.

מיקי לוי: אבל אלה תשלומי ריבית שלא יכולת להשקיע אותם.

מיקי לוי: תחשבי על אוברדרפט בבנק שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי משה כחלון אמר שהכסף הזה של ההורדה של המסים, של המע"מ ושל מס החברות, זה במקום להוריד את החוב תוצר.

רועי פולקמן: אבל לא על מדיניות פיסקאלית של להגיע ל-7% החזרי ריבית.

מיקי לוי: ככל שתורידי את החוב תוצר יהיה לך יותר כסף פנוי מריבית.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר את זה.

מיקי לוי: הוא אמר, אני שמעתי.

<אמיר לוי: אבל נאמרה עוד אמירה, ואתם ראיתם את נתוני הצמיחה שאמרתי קודם שמפרידים, שהירידה במע"מ ב-1% והירידה ב-1.5% מס חברות אמורות להגדיל את הצמיחה.

<אמיר לוי: יש קשר ישיר בין הפחתת שיעורי מס לבין הצמיחה.

<אמיר לוי: גם את זה צריך לזכור.

מיקי לוי: המע"מ לא יביא את הצמיחה.

מיקי לוי: מס חברות אני מסכים.

מיקי לוי: המע"מ זו הייתה שגיאה, ואתם יודעים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אם הייתם מעבירים את זה לעסקים הקטנים והבינוניים - - -

<אמיר לוי: אני עובר למסגרות הפיסקאליות.

<אמיר לוי: אני רוצה להזכיר לכם שיש שני חוקים פיסקאליים.

<אמיר לוי: החוק הראשון הוא תקרת הגירעון.

<אמיר לוי: בקו השמאלי אתם יכולים לראות את הגירעון בפועל.

<אמיר לוי: בקו הימני המקווקו אתם יכולים לראות את מה שמחוקק כרגע ובקו הבא אתם יכולים לראות את מה שאישרה הממשלה ומה שעבר בקריאה ראשונה.

<אמיר לוי: במילים אחרות.

<אמיר לוי: 2.9%, יעד שאנחנו מבקשים שתאשרו לשנת 2015, יעד של 2.9% לשנת 2016, ומשם זה יורד ל-2.5%, 2.25% וכן הלאה.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות את הקו המקווקו.

<אמיר לוי: הכלל השני, גם הוא בחוק, זה כלל ההוצאה.

<אמיר לוי: יש חוק של מגבלת הוצאה.

<אמיר לוי: בלי לסבך אתכם בנוסחאות מסובכות מדי, הוא אומר שגידול האוכלוסייה פלוס 50% חלקי יחס חוב-תוצר בפועל זה ה-67%.

<אמיר לוי: התוצאה של הדבר הזה, שתקציב המדינה אמור לגדול במעבר בין שנת 2014 ל-2015 ב-2.7%, ובמעבר בין שנת 2015 ל-2016 בעוד 2.7%.

<אמיר לוי: מיד תראו שאנחנו פרצנו את כלל ההוצאה הזה ובעצם אנחנו גדלים ביותר מ-2.7%, ואני אתייחס לזה גם כשנדבר על אותו FLAT.

<אמיר לוי: אני זוכר שחבר הכנסת לוי שאל בדיון הקודם, ואני אתייחס לזה במהלך ההצגה עכשיו.

<אמיר לוי: הקו הכחול זה הגידול המותר, ומה שאתם רואים בקו האדום זה הגידול בפועל.

<אמיר לוי: תסתכלו על שנת 2015.

<אמיר לוי: במקום לגדול ב-2.7% אנחנו גדלים בעוד 2% מעבר למה שתוכנן, כלומר ההוצאה הציבורית גדלה ב-4.7% במעבר בין 2014 ל-2015.

<אמיר לוי: יש לכך שתי סיבות מרכזיות.

<אמיר לוי: האחת היא הסכמים קואליציוניים, וסיבה שנייה היא תקציב הביטחון שבפועל הוא גדול בצורה משמעותית מבסיס תקציב 2014.

<אמיר לוי: שני הדברים האלה הביאו להוצאה שהיא גדולה.

<אמיר לוי: חשוב לי להדגיש שאני מדבר על צד ההוצאה.

משה גפני: יש למשרד האוצר תירוץ על כל פעם ששואלים שאלה רצינית.

משה גפני: האחד זה תקציב הביטחון והשני זה הסכמים קואליציוניים.

משה גפני: אני את ההסכמים הקואליציוניים מכיר.

משה גפני: איך גדלה ההוצאה כך?

משה גפני: מאיפה?

נורית קורן: 40 מיליון שקל דירה להשכיר ועוד דברים כאלה.

<אמיר לוי: אני לא מציג את צד ההכנסה פה.

<אמיר לוי: זה צד ההוצאה בלבד.

משה גפני: אני מעריך אותך מאוד, אתה איש מקצועי יוצא מן הכלל.

משה גפני: קח בחשבון שאני לוקח בחשבון שאתה עובד עלינו.

משה גפני: זה הכול.

מיקי לוי: עכשיו אני מבקש לדעת בטוטאל כמה ההסכמים הקואליציוניים עלו למדינת ישראל.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, פתחת לנו באמת פתח.

משה גפני: אורלי צודקת, השנה היה הרבה פחות בהוצאות, נקודה.

משה גפני: לא היה תקציב.

באסל גטאס: 4% הם בערך 14 מיליארד שקל.

באסל גטאס: אז איך זה מתחלק?

<אמיר לוי: מיד אראה את המשרדים השונים.

<אמיר לוי: קודם כל יש גידולים שהממשלה והכנסת מקבלות החלטות.

<אמיר לוי: התקציב גדל קודם כל מההוצאות שאנחנו קוראים "טייס".

<אמיר לוי: אבל טייס הוא לא רק גידולים טבעיים, טייס הוא גם החלטות שהממשלה והכנסת מקבלות במהלך השנה.

<אמיר לוי: חקיקות שאתם מעבירים, שיש בצדן תקציב, והחלטות ממשלה שעוברות במהלך השנה, כמו ההחלטה על מסתננים וכמו ההחלטה על חיזוק הדרום וכמו ההחלטה על עוטף עזה וכמו ההחלטה על פיתוח מגזר דרוזי וכמו החלטות שכל יום ראשון מגיעות לממשלה.

<אמיר לוי: הן חלק אחד.

<אמיר לוי: על זה נכנסו הסכמים קואליציוניים, שעלותם זה קצבאות ילדים, ישיבות, מימון הפחתת מע"מ על מוצרי יסוד, שכר חיילים, דיור ציבורי.

<אמיר לוי: הכול שקוף והוקרא.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זה 2%?

<אמיר לוי: אני רוצה להגיד לכם שתדעו איך זה גדל.

<אמיר לוי: קצבאות ילדים, 880 מיליון ב-2015, מיליארד ב-2016.

<אמיר לוי: ישיבות, 525 מיליון בכל אחת משתי השנים.

<אמיר לוי: חיילים, 600 מיליון ב-2016.

<אמיר לוי: דיור ציבורי, 280 מיליון.

<אמיר לוי: אללוף, 260 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אתה מתבלבל.

אורלי לוי אבקסיס: דיור ציבורי זה תלוי בהכנסה.

<אמיר לוי: לא, אני מדבר על כסף חדש, לא קשור למכירה.

<יעל מבורך: הרשימה שאמיר קרא עכשיו, המספרים האלה הם המספרים המעודכנים שנמצאים בהצעת התקציב, אחרי שהם עברו הפחתה.

<יעל מבורך: המספרים המקוריים.

<יעל מבורך: כשבאו לבנות את התקציב הזה, עלות ההסכם הקואליציוניים הייתה מעל 9 מיליארד שקלים.

<יעל מבורך: הגידול בהוצאה לפי הכלל של 2.6% הוא קצת מעל 8 מיליארד שקלים.

<יעל מבורך: אין שום דבר חדש.

<יעל מבורך: אין שום גידול טבעי, אין שום הסכמים קודמים שעשתה הממשלה הקודמת, אין שום גידול בביטחון.

<יעל מבורך: רק ההסכמים הקואליציוניים היו מעל הגידול המותר בכלל ההוצאה.

מיקי לוי: כמה?

משה גפני: איך הגענו לשמונה מיליארד?

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, התשובות האלו לא מניחות את דעתי.

אורלי לוי אבקסיס: כי חצי מהדברים שהוקראו פה הם מ-2016 בלבד.

מיקי לוי: 40 מיליארד שקל הסכמים קואליציוניים.

אורלי לוי אבקסיס: איך 40 מיליארד?

מיקי לוי: זה מה שאומרת יעל.

<אמיר לוי: לא, אני אסביר.

<אמיר לוי: מה שיעל הסבירה הוא הדבר הבא: ה-2.6% שמותר לגדול זה בין 8 ל-9 מיליארד שקל.

<אמיר לוי: כשאנחנו מסתכלים על הטייסים, ההחלטות של ימי ראשון, גידולים טבעיים, בדרך כלל זה מגיע פחות או יותר לסדר גודל כזה, אולי טיפה יותר.

<אמיר לוי: כשנדבר על הנומרטור נסביר למה זה גם יותר.

משה גפני: אם נדבר.

<אמיר לוי: למרות שהגידול המותר הזה התמלא, אפילו פלוס, נחתמו הסכמים קואליציוניים שעלותם לפני הרידוד היא בערך 9 מיליארד שקל.

אורלי לוי אבקסיס: לכל שנה?

<אמיר לוי: ל-2016.

<אמיר לוי: ל-2015 זה קצת פחות.

אורלי לוי אבקסיס: כמה פחות?

<אמיר לוי: זה בערך 4.

<אמיר לוי: אני מדבר כאן רק על צד ההוצאה.

<אמיר לוי: ההסכמים הקואליציוניים – מרביתם, לדעתי כולם, הם אך ורק בצד ההוצאה.

<אמיר לוי: זה נחתם על 9 מיליארד שקל ל-2016.

<אמיר לוי: המשמעות על חלקיות שנה, כי יש דברים כמו קצבאות ילדים שהם מאפריל, ועוד נושאים אחרים שהם כבר מ-2015, היא 4 מיליארד.

<אמיר לוי: לבסיס זה 9 מיליארד, אבל כדי לעמוד בגידול נורמאלי וכדי לא לפרוץ את הגירעון של ה-2.9, שכנענו את הממשלה לרדד את ההסכמים הקואליציוניים.

<אמיר לוי: מה שהוגש לכם בארגזים זה הסכמים מרודדים.

<אמיר לוי: ההסכמים רודדו, ובמקום ה-9 מיליארד יש 60% מזה.

<אמיר לוי: 5.7 מיליארד.

<אמיר לוי: כשמחברים את הטייס שהזכרתי קודם פלוס קואליציוניים פלוס הכול, במקום לגדול ב-2.7%, הממשלה גדלה ב-4.7%.

<אמיר לוי: במספרים, 14 מיליארד שקל במקום 8 מיליארד שקל.

<אמיר לוי: בשנת 2016 כבר חזרנו פחות או יותר למתווה.

<אמיר לוי: יש לנו רק רבע אחוז יותר ממה שמותר, וזה בעצם צד ההוצאה.

אורלי לוי אבקסיס: ההוצאות הקואליציוניות ב-2016 הן יותר גדולות מאשר ב-2015.

אורלי לוי אבקסיס: לכן זה לא מסתדר לי.

<אמיר לוי: הן לא חדשות, זה לבסיס.

<אמיר לוי: קחי למשל את קצבת הילדים.

<אמיר לוי: היא גדלה, אז ב-2015 היא גדלה מאפריל עד דצמבר, ומה שאת רואה זה בערך שלושת רבעי שנה, וב-2016 לא מוסיפים הכול, מוסיפים רק עוד רבע.

<אמיר לוי: את הבסיס כבר תיקנו ב-2015.

משה גפני: כמה זה קצבאות הילדים שלקחתם מזה לחיסכון?

<אמיר לוי: לקחנו 1.7 מיליארד לחיסכון ב-2016, אבל ב-2017 כל ה-2.7 יוצא.

משה גפני: כמה קצבאות הקשישים?

<אמיר לוי: קצבאות הילדים גדלות.

<אמיר לוי: קצבת הילדים מורכבת משניים.

<אמיר לוי: יש גידול גם לשוטף וגם גידול שהולך לחיסכון.

<איתי טמקין: לקשישים זה 580 מיליון ל-2016.

<אמיר לוי: יהיה דיון על הקצבאות.

<אמיר לוי: ברשותך אביא מצגת.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לדעת את המספרים.

<אמיר לוי: אני לא רוצה להטעות אתכם.

<אמיר לוי: אני רוצה לתת תשובות מדויקות.

משה גפני: מה עוד בהסכמים הקואליציוניים?

<אמיר לוי: חיילים משוחררים, 600 מיליון.

<אמיר לוי: בית יהודי יש חטיבה להתיישבות, משרד חינוך ודברים נוספים.

משה גפני: כמה שם?

<אמיר לוי: אין לי את זה פה מרוכז.

משה גפני: לא חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב מאוד.

<אמיר לוי: נבוא אליכם בצורה מסודרת בדיוק עם ההקצאה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים נייר.

<אמיר לוי: נביא לכם.

<אמיר לוי: תראו בהמשך המצגת, אנחנו רוצים שהכול יהיה כאן על השולחן.

<אמיר לוי: אתם קובעי המדיניות, תחליטו, זו החלטה שלכם ולא שלנו.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים שזה יהיה שקוף עד הקצה.

<אמיר לוי: אני אביא את זה מסודר.

עבדאללה אבו מערוף: לא להביא את זה תחת הכותרת הסכמים קואליציוניים.

עבדאללה אבו מערוף: אם קצבאות הילדים עולות, אז ככה צריך.

רועי פולקמן: אנחנו בעד זה.

רועי פולקמן: זה לא שיפוט ערכי.

עבדאללה אבו מערוף: אתה לא מבין אותי.

עבדאללה אבו מערוף: זה דווקא טוב.

רועי פולקמן: גם כסף לישיבות זה טוב.

רועי פולקמן: זה לא הדיון.

רועי פולקמן: זה לא דיון מה טוב ומה לא טוב, זה דיון על כלל ההוצאה.

עבדאללה אבו מערוף: זה חובתך וחובתי לעשות את זה.

רועי פולקמן: הדיון שכן חשוב הוא לא הדיון הנורמטיבי אם קצבאות ילדים או לא.

רועי פולקמן: זה נכון שכאשר סכומים כאלה נכנסים להסכמים קואליציוניים יש בעיה בדמוקרטיה הישראלית.

רועי פולקמן: כיוון שבמקום שיתנהלו דיונים ערכיים האם עדיף יותר יום לימודים ארוך או קצבאות או חיילים משוחררים או דיור ציבורי, מחליטים על 9 מיליארד שקלים בהסכמים קואליציוניים.

רועי פולקמן: היינו שם, גם אני הייתי בדיונים האלה.

רועי פולקמן: הייתה כאן הוצאה חריגה בהיסטוריה של מדינת ישראל בהסכמים קואליציוניים, חריגה בקנה מידה.

רועי פולקמן: כאן צריך לומר, ואני אומר את זה בוודאי למפלגה שמרכיבה את הממשלה ובכלל, צריך לנהל את הדיונים האלה.

מיקי רוזנטל: אולי תעשו הפגנות נגד הממשלה.

רועי פולקמן: לא, ממש לא.

רועי פולקמן: אנחנו כשותפים בקואליציה, זה דיון ראוי שצריך לנהל אותו והוא צריך לקרות בדיוני תקציב ולא בהסכמים קואליציוניים.

רועי פולקמן: אין ויכוח.

רועי פולקמן: אני בעד העלאת קצבאות ילדים בחיסכון לטווח ארוך, אבל לא בהסכמים קואליציוניים.

משה גפני: זאת הכנסת הראשונה שאתה נמצא בה, בעזרת ה' עתידך עוד לפניך.

משה גפני: אתה תראה איך שמשרד האוצר לא מסכים עם מה שאתה אומר.

משה גפני: הוא רוצה שזה יצא מהתקציב ושאנחנו נבקש את זה.

משה גפני: בשלהי הקדנציה שלי אמרתי שאת הכול אני לא רוצה בהסכמים קואליציוניים, אני רוצה בדיון על התקציב, נקודה.

משה גפני: הם לא רוצים את זה.

משה גפני: יש להם במה לאיים עלי – אם לא זה, לא ניתן לישיבות.

משה גפני: פשוט מאוד.

<אמיר לוי: אנחנו בחורים נחמדים.

משה גפני: זה נכון.

מיקי לוי: הם שומרים על הקופה הציבורית, אל תזלזלו בהם.

<אמיר לוי: מצרפים.

<אמיר לוי: אני מחבר לכם את צד ההכנסות וצד ההוצאות.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות כאן את המעבר בין השנים בצד ההוצאה.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות סך הכול הכנסה ממסים במעבר בין 2014, ל-2015 ול-2016, ובעצם הגירעון – את 2014 סיימנו ב-2.8%, ב-2015 נהיה בגירעון של 2.8% בשל הגידול בצד ההכנסה שיואל הציג, וב-2016 היעד הוא 2.9%.

<אמיר לוי: זה נותן תמונה מצרפית מלאה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה גירעון הביטוח הלאומי?

עבדאללה אבו מערוף: מה ההכנסות האחרות?

<איתי טמקין: ההכנסות האחרות מורכבות משני רכיבים מרכזיים.

<איתי טמקין: האחד זה העברות מממשלת ארצות-הברית למענק לסיוע ביטחוני, והרכיב השני זה ההכנסות מהמוסד לביטוח לאומי.

<אמיר לוי: הייתה שאלה מה זה הכנסות אחרות.

<אמיר לוי: יש הכנסות ממסים, שזה מה שיואל הציג.

<אמיר לוי: חוץ מזה יש עוד הכנסות אחרות, סדר גודל של כ-30 מיליארד שקל.

<אמיר לוי: זה בעיקר סיוע מארצות-הברית והכנסות מביטוח לאומי.

<אמיר לוי: יש התחשבנות בין ביטוח לאומי למדינה.

<אמיר לוי: זה נרשם כאן.

<אמיר לוי: צעדי התכנסות, בשביל לעמוד בכללים.

<אמיר לוי: את 2015 היינו צריכים להתאים בשביל לעמוד בגידולים האלה, קרוב לשני מיליארד שקל.

<אמיר לוי: הפריסה של תוכנית חיסכון ילדים של מיליארד שקל – אגב, זה פורס את זה, הילדים כולם יקבלו את זה.

<אמיר לוי: זאת דחייה של תשלומים לשנים הבאות.

<אמיר לוי: מיתון עלויות הסכמים קואליציוניים, 400 מיליון.

<אמיר לוי: התייעלות רוחבית במשרדי הממשלה, אראה לשנת 2016.

מיקי לוי: ותגיד לנו מאילו משרדים חברתיים יורדים ה-4.5% האלה.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב.

מיקי לוי: אם היית מוריד את זה ממשרד הביטחון לצורך העניין, לא הייתה לי בעיה.

<אמיר לוי: 2016.

<אמיר לוי: בשביל לעמוד במסגרות שהראיתי קודם היה נדרש להתאים 11 מיליארד שקלים, לאור הטייס ולאור ההסכמים הקואליציוניים.

<אמיר לוי: ההתייעלות הרוחבית היא 4.5%.

<אמיר לוי: למרות זאת, כפי שראיתם, הממשלה גדלה.

באסל גטאס: מה זה התייעלות?

באסל גטאס: זה לקצץ?

<אמיר לוי: זה לקצץ, כן.

אורלי לוי אבקסיס: התייעלות זה תמיד לקצץ.

אורלי לוי אבקסיס: זאת מילה מכובסת.

משה גפני: זה לא שיעור בעברית.

משה גפני: התייעלות זה התייעלות.

<אמיר לוי: סך הכול 4.5%.

<אמיר לוי: חשוב לי להדגיש כאן, אחרי 4.5% הפחתה תקציב המדינה עדיין גדל ב-14 מיליארד ב-2015 במקום ב-8.

אורלי לוי אבקסיס: כי זה טייס אוטומטי.

<אמיר לוי: זה לא רק טייס, ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מזה טייס אוטומטי?

<אמיר לוי: 20% מזה.

<אמיר לוי: הרוב הגדול זה החלטות ממשלה.

<אמיר לוי: נתתי קודם דוגמאות.

<אמיר לוי: החלטת עוטף עזה, שהיא כנראה החלטה שכולכם תסכימו שהיא חשובה, שהתקבלה אחרי "צוק איתן", היא לא טייס אוטומטי.

<אמיר לוי: היא החלטה, והיא במסגרת הגידול פה.

<אמיר לוי: בסך הכול הממשלה בנטו, אחרי שהורדנו 4.5%, גדלה בפלוס 14 במקום פלוס 8.

<אמיר לוי: חיסכון ילדים, 1.7.

<אמיר לוי: מיתון עלויות הסכמים קואליציוניים נוספים, אמרתי קודם, בסוף ההסכמים הם 60% מתוך ה-9 מיליארד, אז זה הוריד לנו עוד 1.5.

<אמיר לוי: קק"ל, הסברתי קודם, זה מיליארד.

<אמיר לוי: פתרונות נוספים, 400.

<אמיר לוי: ויש כמה התאמות בצד ההכנסה, כמו חצי מיליארד של רש"ת, שכבר דנתם בזה, זה עוד שני מיליארד.

<אמיר לוי: סך הכול 11.

<אמיר לוי: שאלתם קודם מה הסעיפים המרכזיים.

<אמיר לוי: ביטחון הוא 56 מיליארד.

<אמיר לוי: בשקף הבא אתם יכולים לראות את הגידולים בסעיפי תקציב נבחרים.

<אמיר לוי: אז למשל משרד הקליטה במעבר בין 2014 ל-2016 גדל ב-27%, מ-1.4 ל-1.8.

<אמיר לוי: משרד הבריאות גדל ב-25%, מ-24 מיליארד לכמעט 30 מיליארד.

<אמיר לוי: רווחה מ-5.6 מיליארד ל-6.4 מיליארד.

<אמיר לוי: זה קרוב ל-15%.

<אמיר לוי: חינוך גדל מ-45 לקרוב ל-52, זה גידול של 14%.

אורלי לוי אבקסיס: אתם ממש מבלבלים, כי בסופו של דבר אם אנחנו מסתכלים על 2015 ו-2016 בנושא הרווחה, זה אחרי הקיצוץ של 4%?

<אמיר לוי: כן.

<אמיר לוי: זה הנטו.

<אמיר לוי: את רואה פה גידול נטו.

אורלי לוי אבקסיס: אני ראיתי באותה חוברת שיש שם פרויקטים שלמים, בתוך משרד הרווחה, שנפגעו למרות שאתם אומרים שיש פה תוספת.

<אמיר לוי: אבל יש סדרי העדיפויות של המשרד.

רועי פולקמן: את יודעת מה הבעיה, שמשרד יודע רק לקבל תוספת.

רועי פולקמן: גם במשרד החינוך.

רועי פולקמן: תמיד צריך את ההתייעלות הזאת, כי יש תוכניות שצריך לסגור ויש תוכניות שצריך לפתוח.

רועי פולקמן: אי-אפשר שהכול יהיה תוספתי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה פשוטה: כשמעלים את קצבאות הילדים, תחת איזה משרד זה נכנס?

<אמיר לוי: ביטוח לאומי.

<אמיר לוי: אני לא מעט שנים באגף תקציבים, ואני אומר לכם שהגידולים שיש כאן בתקציבים אזרחיים הם מאוד משמעותיים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא יותר מכך: כמה מתוך הגידול הזה הולך למשכורות לעובדים וכמה מגיע נטו לאותו ילד מסכן?

רועי פולקמן: למה זה משנה?

אורלי לוי אבקסיס: לי זה מאוד משנה.

רועי פולקמן: אבל זאת שאלה לא רלוונטית.

אורלי לוי אבקסיס: זאת שאלה מאוד רלוונטית.

אורלי לוי אבקסיס: היא לא רלוונטית לך.

רועי פולקמן: היא לא רלוונטית להבנה.

רועי פולקמן: את לא מבינה את הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: פולקמן, כשיהיה לך הרזומה שלי תגיד שאני לא מבינה.

רועי פולקמן: את מדברת בסיסמאות.

רועי פולקמן: שר הרווחה רוצה להעלות כלים, שעובד סוציאלי לא יעשה 100 תיקים אלא 40 תיקים, זה הולך למשכורות.

רועי פולקמן: זה שירות לאזרח.

רועי פולקמן: יש חוסר בתקנים במשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אתה עושה מניפולציה.

משה גפני: זה לא בסדר.

משה גפני: הראשון שביקש הוא מיקי רוזנטל.

רועי פולקמן: אבל היא מדברת על תקנים כאילו זה לא נוגע לאזרח.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא קשור.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת כמה מגיע לילד בסיכון, נקודה.

אורלי לוי אבקסיס: לא הוסיפו תקנים.

רועי פולקמן: את טועה.

רועי פולקמן: את טועה.

רועי פולקמן: תשאלי את שר הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה גם אמרת שפרויקט שיקום שכונות חברתי הוא לא בגללי.

אורלי לוי אבקסיס: בא שר האוצר ואמר לך: רק בגלל אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, נאמר על-ידי שר האוצר שפרויקט שיקום השכונות נעשה בגלל שאני הצפתי את הנושא, חד וחלק.

משה גפני: זה לא בסדר.

משה גפני: יש פה חברים שלא צועקים.

משה גפני: חבר הכנסת רוזנטל הוא הראשון שידבר.

רועי פולקמן: כמה סיסמאות אפשר לשמוע מאורלי?

רועי פולקמן: כמה?

נורית קורן: רועי, זה לא סיסמאות, זה נכון.

נורית קורן: זה נכון שכל משרד בחר מה הוא לא רוצה שיהיה בתקציב והוא קיצץ, וזה פוגע באנשים.

משה גפני: רועי, למה אתה אומר שהיא לא מבינה?

משה גפני: היא מבינה, היא אומרת דברים כפשוטם.

משה גפני: לצערי הרב היא מתפרצת באמצע על חשבון אחרים, אבל היא אומרת דברים נכונים.

אורלי לוי אבקסיס: רועי, אתה רואה את זה?

אורלי לוי אבקסיס: זה שיעורי הבית שעשיתי.

אורלי לוי אבקסיס: איפה זה נמצא אצלך?

אורלי לוי אבקסיס: זה תקציב הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: תוציא את תקציב הרווחה שלך.

אורלי לוי אבקסיס: פשוט חוצפן.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגיד לי שאני לא מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: תעשה שיעורי בית ואל תגיד לי שאני לא מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, עכשיו אוציא לך מה ירד ומה לא.

רועי פולקמן: אבל משכורות זה גם לאזרח.

משה גפני: חנה שטרום-כהן, יושבת-ראש פורום הפסיכולוגים, הבטחתי לך בישיבה הקודמת.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: לאחר מכן, ראשון הדוברים מבין חברי הכנסת, חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

<חנה שטרום כהן: בחוק התקציב יש שורת תקציבים של 1.9 מיליארד לבריאות הנפש.

<חנה שטרום כהן: אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה שהתקציב הזה כולל גם את התחנות לבריאות הנפש שפוצלו מחוק ההסדרים הקודם, ולכן אין להם שום הסמכה חוקית עד היום.

<חנה שטרום כהן: אחרי הפיצול משרד הבריאות יכול היה להעביר את זה בחקיקה רגילה.

<חנה שטרום כהן: הוא לא עשה את זה.

<חנה שטרום כהן: הפעם בחוק ההסדרים אין לזה שום אזכור, אבל זה כן מופיע כשורה בתקציב.

<חנה שטרום כהן: זה אומר שחברי הכנסת מתבקשים להצביע על צ'ק פתוח של 1.9 מיליארד שקל בלי שיש איזושהי רגולציה בהבטחה לאוכלוסייה מה הם יקבלו ומה יקרה עם הדבר הזה.

משה גפני: זה סעיף במשרד הרווחה או במשרד הבריאות?

<חנה שטרום כהן: במשרד הבריאות, פרק י'.

<חנה שטרום כהן: היועץ המשפטי לכנסת כותב בחוק ההסדרים הקודם ליו"ר ועדת הכספים חבר הכנסת סלומינסקי, וזה רלוונטי גם עכשיו: הכללת נושא זה שיידון בכנסת בפעם הראשונה – הוא מדבר על הרפורמה בבריאות הנפש – במסגרת חוק ההסדרים והעברתו לדיון בוועדת הכספים, שהנה הוועדה שעוסקת באופן שוטף בענייני בריאות בכלל ובריאות הנפש בפרט, וממילא עמוסה לעייפה בשלל נושאים בהם היא אמורה לדון בסד זמנים קצר, טומנת בחובה בעייתיות רבה ומחייבת את הוועדה ואת העומד בראשותה בזהירות וברגישות מיוחדים.

משה גפני: מה את מבקשת מוועדת הכספים?

<חנה שטרום כהן: מה שאני מבקשת זה לא לאשר את העברת הכספים.

<חנה שטרום כהן: התחנות לבריאות הנפש פוצלו ולכן יש להוציא את זה מתוך חוק ההסדרים.

<חנה שטרום כהן: זה צריך לעבור בחקיקה רגילה ולדון.

<חנה שטרום כהן: יש המון בעייתיות.

<חנה שטרום כהן: זה לא המקום בוועדת הכספים לדון בזה.

<חנה שטרום כהן: יש מקום לדון ברפורמה בבריאות הנפש על הנזקים לאוכלוסייה על בסיס זה שנעשה מהלך קודם כל שהוא לא תקין מבחינת הפרוצדורה.

משה גפני: זה לא נמצא בחוק ההסדרים, זה נמצא בסעיף תקציבי בתקציב המדינה.

משה גפני: יהיה כאן שר הבריאות בעזרת ה' בוועדה.

משה גפני: את בוודאי תהיי פה.

משה גפני: זה יהיה ביום שלישי, ז' בחשוון, 20 באוקטובר.

משה גפני: יהיה דיון גם בנושא הזה.

משה גפני: טוב שהעלית את הדברים.

משה גפני: בחוק ההסדרים זה לא נמצא, ולכן זה רק דיון בתקציב עצמו.

משה גפני: אני מאוד מודה לך.

<חנה שטרום כהן: תודה.

<חנה שטרום כהן: אני אשמח לדבר גם אז.

<חנה שטרום כהן: אני מבקשת לציין שכתוב בחוק התקציב שיש עכשיו חקיקה בעניין, ואין שום חקיקה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, היא התפרצה לדלת פתוחה.

נורית קורן: אני אמורה היום להגיש מכתב ליועץ המשפטי של הכנסת בעניין הזה, ואני רוצה לבקש מהאוצר לא להעביר כספים בנושאים של בריאות הנפש.

נורית קורן: מה שקורה שם זה פשע אחד גדול.

נורית קורן: הם לא מקבלים טיפול והכול נהיה רק גרוע ויותר.

נורית קורן: הכי גרוע זה השקר הזה, שיש חקיקה, ואין חקיקה בכלל.

משה גפני: יהיה פה שר הבריאות.

נורית קורן: אני מוניתי להיות יושבת-ראש ועדת המשנה לענייני הרפורמה בבריאות הנפש.

נורית קורן: זה מוסמס עד עכשיו, לאורך כל המושב הזה.

נורית קורן: יש הרבה דברים שהם לא בסדר, ואני מבקשת שוועדת הכספים תסייע לי בעניין הזה כדי לסייע למי שצריך לקבל טיפול ולא מקבל אותו.

נורית קורן: כי מה שקורה כרגע זה פשע.

מיקי לוי: שר הרווחה הוא מהמפלגה שלך.

נורית קורן: זאת כנסת חדשה שלי.

משה גפני: הביצוע הוא ביצוע שלא הופיע בחוק התקציב הקודם.

משה גפני: הוא היה מתוספות שהן לפי הצרכים של המשרד.

משה גפני: הם יגידו את זה גם עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: גם ב-2013 וגם ב-2014.

אורלי לוי אבקסיס: למשל, שירותים אישיים וחברתיים, ב-2015 זה 2.197 מיליארד, וב-2014 היה 3.48 מיליארד.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא יכול להגיד לי שזה יותר מזה.

משה גפני: אני מתפלץ מהעניין הזה.

משה גפני: את יכולה לבדוק את הספרים, את תראי שבספרים הסכומים הם הרבה יותר נמוכים.

משה גפני: הם מוסיפים את זה במהלך השנה כדי שאת לא תדעי לבקר אותם.

<יעל מבורך: אדוני היושב-ראש, אבל במקרה הנוכחי הזה הטיעון הוא לא נכון.

משה גפני: מה לא נכון?

אורלי לוי אבקסיס: זה התקציב שלכם, אני מקריאה מפה.

משה גפני: היא תגיד שזה לא הם, זה השר.

אורלי לוי אבקסיס: אז מי כתב את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן הוצאתם ספר חדש.

משה גפני: אורלי, את צריכה ללמוד את השפה האוצרית.

<יעל מבורך: התקציב המקורי של משרד הרווחה ל-2014 לעומת 2015, וזה נכון בבריאות ובחינוך למעט בודדים, גדל.

<יעל מבורך: לכן אם התקציב גדל, יכול להיות שסעיף ספציפי שעליו את מסתכלת יורד, כי המשרד החליט למשל שעדיף לו לשים את הכסף במקום אחד ולא במקום השני.

אורלי לוי אבקסיס: שירותים אישיים חברתיים, השירות לילד ונוער בטיפול, כל אלה ירדו בגלל שמשרד הרווחה חושב שילדים בסיכון הם לא צריכים את הכסף?

מיקי רוזנטל: העבירו אותם לסעיפים אחרים, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נזמן את שר הרווחה לכאן.

מיקי לוי: בוודאי, הוא חייב לבוא.

משה גפני: בקשתך להביא את שר הרווחה התקבלה.

משה גפני: בעזרת ה' ביום שני הוא יהיה כאן.

משה גפני: אגיד לך מה עושה שר בממשלה, היות שאת הולכת להיות שרה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה ואני נהיה שרים ביחד.

משה גפני: הם יושבים בדיונים עם משרד האוצר, מורידים מהסעיפים החיוניים ושמים בסעיפים שהם פחות רלוונטיים.

משה גפני: במהלך השנה הם מגיעים למשרד האוצר ואומרים: בשירותים האישיים לא נקבל?

משה גפני: ואז חייבים להוסיף להם.

אורלי לוי אבקסיס: עם תרגיל כזה אני יכולה לחיות.

משה גפני: את לא יכולה לחיות עם זה.

מיקי לוי: את מספיק ותיקה כדי להבין שהשר עושה את סדר העדיפויות.

משה גפני: התפקיד שלנו כחברי כנסת הוא למנוע את התרגילים האלה.

משה גפני: הכול צריך להיות על השולחן וצריך לדעת למה כן מקציבים, ולא שבמהלך השנה את מאבדת חשבון.

משה גפני: חבר הכנסת רוזנטל, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אמיר, אני מודה לך על הסקירה, למרות שהיא הופרעה הרבה פעמים.

מיקי רוזנטל: אבל צר לי להגיד לך שאין קשר בין ההנחות שלכם ככלכלנים לבין התקציב שאתם מגישים לכנסת.

מיקי רוזנטל: אני לוקח את הדברים שאתה בחרת לשים עליהם דגשים, ואני לא אתייחס לצד הפיסקאלי, כי אין לי הרבה זמן.

מיקי רוזנטל: אני אתייחס רק לעניינים שאתה הדגשת.

מיקי רוזנטל: התגאית בצדק באבטלה הנמוכה.

מיקי רוזנטל: אמרתם שהתוספת של העובדים הייתה המנוף המרכזי לצמיחה במשק בשנים האחרונות.

מיקי רוזנטל: אין לנו עתודות כאלה יותר, ולכן גם בגלל המצב העולמי אבל גם בגלל שאין יותר עתודות, לא תהיה יותר צמיחה.

מיקי רוזנטל: אחד הדברים שגם אתם יודעים, הוא שככל שיש אבטלה נמוכה, יש גם שכר מאוד נמוך בצדה.

מיקי רוזנטל: ואיך מעלים את השכר?

מיקי רוזנטל: על-ידי הסבות מקצועיות, על-ידי השקעות בכוח-אדם, על-ידי העלאת הפריון, על-ידי כל הדברים שאתם יודעים.

מיקי רוזנטל: בעניין הזה לא רק שלא עשיתם כלום, עשיתם אפילו פחות.

מיקי רוזנטל: אתן דוגמה למה אין קשר בין מה שאתם אומרים לבין מה שאתם עושים.

מיקי רוזנטל: במשרד הכלכלה, בתקציב ההסבות המקצועיות, בעידוד תעסוקה, אתם קיצצתם.

מיקי רוזנטל: זה היה 370 מיליון שקל ב-2014 וזה נהיה 170 מיליון שקל ב-2015.

מיקי לוי: זה לא הוא.

מיקי רוזנטל: לא שאלתי אותך.

מיקי רוזנטל: שתוק קצת.

מיקי רוזנטל: אתה הדובר של האוצר, אבל די.

מיקי רוזנטל: גם אתם מסכימים שהמשק בדשדוש והעתיד לא נראה ורוד ואחד האתגרים המרכזיים של המשק הוא צמיחה, אבל בפועל אתם אומרים: נביא תוכניות לעידוד הייצוא וכל מיני מעשיות שעוד מעט נגיע אליהן.

מיקי רוזנטל: אבל בתקציב הם אינם.

מיקי רוזנטל: ולא רק זה, במקומות הרלוונטיים אפילו נחתכים, וזאת רק הייתה דוגמה.

מיקי רוזנטל: איך זה אחד בפה ואחד בלב אצלכם?

מיקי רוזנטל: שר האוצר הכריז על רפורמה בבנקאות והוא הולך להפריט את הבנקאות, אבל בצעדים שהוא עושה בתקציב הוא מייצר מונופול בנקאי.

מיקי רוזנטל: ואתן לך דוגמה.

מיקי רוזנטל: המדינה נותנת כל שנה לזכאית עסק משכנתאות, היא עוזרת להם בדיור.

מיקי רוזנטל: הבנקים במונופול גוזרים על זה 200 מיליון שקל, על עבודה שהם לא עושים בה כלום, רק כדי לטפל בכסף שהמדינה נותנת, לא הכסף שהבנקים נותנים.

מיקי רוזנטל: והם גובים עמלות גם מהזכאים, ועוד 200 מיליון שקל מתקציב המדינה.

מיקי רוזנטל: אז אחד בפה אתם מדברים על לפרק את המונופול, ובפועל בתקציב אתם בונים מונופול של בנקאות.

מיקי רוזנטל: אין תחרות על זה עשר שנים.

מיקי רוזנטל: למה אין מכרז בשביל להוריד את העמלות המוגזמות והמטורפות האלה?

מיקי רוזנטל: וזאת רק דוגמה.

מיקי רוזנטל: אני יכול לתת עכשיו רשימה, האוזניים פה יתפוצצו לכולם.

מיקי רוזנטל: אין קשר בין מה שאתם אומרים למה שאתם עושים בתקציב.

מיקי רוזנטל: עוד לא הכנסנו את תקציב הביטחון ועוד לא עשינו כלום, רק מהנייר המצחיק הזה שאתם הגשתם, שאתם קוראים לו תקציב המדינה, ואין לו שום קשר למציאות.

מיקי רוזנטל: הוא לא מטפל באמת בנושא הצמיחה, הוא לא מטפל בהרכב של שוק התעסוקה, הוא לא מטפל בענף הפריון, הוא לא מטפל בצמצום הפערים, הוא לא מטפל בשום דבר מרכזי בבעיות המשק הישראלי.

מיקי רוזנטל: אז שמתם נייר.

מיקי רוזנטל: אין לזה שום קשר.

מיקי רוזנטל: אני מנסה לדבר רק לעניין.

מיקי רוזנטל: אבל כשיורדים לרזולוציה של המספרים ושל מה שאתם עושים, התקציב הזה לא יעזור לדשדוש של המשק הישראלי, הוא לא יצמצם את הפערים, הוא לא מעודד תעסוקה, הוא לא מעודד תעסוקה בשכר גבוה, הוא לא מעודד שום דבר.

מיקי רוזנטל: עוד לא דיברתי על הדרום, על הצפון, על הפריפריה.

מיקי רוזנטל: יש קצת, אבל הכול מעט מדי, מבוזבז מדי.

מיקי רוזנטל: אין מטרה אחת שאומרת: בואו נעשה מהלך.

מיקי רוזנטל: למשל, נעשה באמת תקציב דיפרנציאלי לחינוך ונראה את התוצאות בעוד חמש או עשר שנים.

מיקי רוזנטל: יש קצת תקציב דיפרנציאלי, קצת פה, קצת שם.

מיקי רוזנטל: מריחה.

מיקי רוזנטל: זה לא תקציב מדינה, אין בו חזון, אין בו דרך ואין בו התמודדות אמיתית עם מה שקורה במציאות הכלכלית של מדינת ישראל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש שתרשמו את הדברים ותנסו להשיב מה שאתם יכולים להשיב, כי הדברים שמיקי רוזנטל אמר הם דברים קשים.

משה גפני: חברת הכנסת נורית קורן, ואחריה אורלי לוי.

נורית קורן: אני מצטרפת לדברים של מיקי רוזנטל, אלה דברים ממש חשובים.

נורית קורן: לי יש כמה נקודות, ואשתדל לומר אותן בקצרה.

נורית קורן: רשות שדות התעופה.

נורית קורן: אורלי דיברה על זה קודם.

נורית קורן: אני רוצה לדעת למה אנחנו צריכים לשעבד את ההכנסות של רשות שדות התעופה קדימה ולא להחליט שהשנה אנחנו לוקחים מהם את חצי המיליארד שהם הסכימו לתת.

נורית קורן: היה כאן דיון על הסיפור הזה, על חצי מיליארד שקלים שהם הסכימו לתת, לקחת אותם מהשנה הזאת.

נורית קורן: יש להם רזרבות.

נורית קורן: הרי אי-אפשר לקחת רטרואקטיבית, קחו אותם עכשיו, תגדילו הכנסות.

נורית קורן: כעצמאית תמיד אפשר ללכת אחורה, אפשר לפתוח לי ספרים, אפשר שבע שנים אחורה.

נורית קורן: אתם תמצאו את הדרך לקחת השנה את חצי המיליארד שהם הסכימו לשלם קדימה.

נורית קורן: קחו אותם עכשיו.

נורית קורן: אני לא רוצה לשעבד אותם לשלוש השנים הקרובות, אני רוצה ששלוש השנים הקרובות יהיו לנו פנויות, שאם נצטרך לקחת יותר כסף משם ניקח יותר כסף משם.

נורית קורן: כי זה משהו שרציתם לקחת כסף משם.

נורית קורן: אני מאוד מבקשת, תנו את הדעת על הדברים האלה.

נורית קורן: העברת כספים לבריאות הנפש.

נורית קורן: הגברת שטרום-כהן אמרה את הדברים, ודעו לכם, אין פה שום חקיקה בנושא.

נורית קורן: צריך לקחת את זה בחשבון ולא להעביר כספים למשרד הבריאות עד שאנחנו מסדרים את זה ולא להעביר כסף לקופות החולים בעניין הזה של בריאות הנפש, אלא אם כן הוא צבוע.

נורית קורן: אם הוא לא צבוע, לא להעביר.

נורית קורן: מערכת החינוך.

נורית קורן: אתם אומרים שהיא לא מפצה על פערים כלכליים-חברתיים.

נורית קורן: אז הגיע הזמן.

נורית קורן: הנה, האוצר מעביר כספים, בואו תעשו את הדברים האלה אתם.

נורית קורן: אם משרד החינוך לא עושה את זה כמו שצריך, אתם צריכים לדעת להעביר כספים.

נורית קורן: אנחנו צריכים להחזיר חזרה את המקצועות לצד הבגרויות ולא רק בגרויות.

נורית קורן: לי יש ארבעה ילדים, למזלי היה להם שכל וכל אחד מהם בחר את דרכו, ודווקא האחרונה היא רק עם בגרות ואין מה לעשות.

נורית קורן: לכן צריך לחשוב על זה איך משרד האוצר מעודד, מעביר כספים, שהכספים האלה ילכו לבתי-ספר מקצועיים בלבד, שהקטע של המקצועי ייכנס לתוך הבגרויות כדי שיהיה דור שיבוא עם כישורים לכל המפעלים שצריך ולמה שצריך.

נורית קורן: בעוד כמה שנים ימותו כל הנגרים, כל הרתכים, מה אנחנו עושים?

נורית קורן: מביאים מסין עוד פעם?

נורית קורן: עוד פעם אנחנו צריכים פה עובדים זרים?

נורית קורן: חבר'ה, אתם צריכים לתת את הדעת על זה.

נורית קורן: משרד החינוך לא פותר את הבעיה הזאת, משרד האוצר צריך להגיד: התקציב שלנו הוא עבור הפרויקטים האלה, ולהעביר כסף לדברים האלה.

נורית קורן: הגברת התחרות.

נורית קורן: הראית קודם שקף על הגברת התחרות בענף המזון, הבנקאות.

נורית קורן: בענף המזון אתם בסוף גורמים לעסקים הקטנים ולעצמאים להיסגר, כי הם יתחילו להביא דברים מחו"ל, ואתם לא שומרים על אלה שעובדים פה.

נורית קורן: אז מה עשינו?

נורית קורן: סגרנו את כל העסקים הקטנים עוד פעם?

נורית קורן: נביא עסקים מחו"ל?

נורית קורן: אז צריך לחשוב איך עושים את התחרות בצורה נכונה.

נורית קורן: זה יפה מאוד לפתוח את השווקים, אבל אם אתה מביא מחו"ל לא עשית כלום, וגם לא עודדת את היצוא אלא את היבוא, ואת זה באמת האוצר לא רוצה.

נורית קורן: בנושא מחירי המזון, קחו בחשבון את כל החקלאים, שאם אתם מביאים מחו"ל אנחנו נסגור את הכול.

נורית קורן: הנושא של הפטם, הנושא של ענף הצאן.

נורית קורן: אני לא חקלאית, אני לא מבינה בזה הרבה, אבל אני לומדת עכשיו מהחקלאים ואני רואה שסוגרים להם את הכול.

נורית קורן: זה שאתם רוצים עכשיו לעודד את התחרות, אתם תגרמו לזה שלא יהיה פה ענף, לא פטם ולא צאן.

נורית קורן: בריאות.

נורית קורן: הרפואה הפרטית והביטוחים.

נורית קורן: גם כך אנחנו משלמים על הביטוחים ולא מקבלים אותם, כי ברגע שקורה משהו אז אומרים לנו שזה לא היה בכיסוי.

נורית קורן: מי שמתעשר זה חברות הביטוח, ועושים עלינו קופון.

נורית קורן: כך שצריך לראות את הדברים.

נורית קורן: אם אתם רוצים שקופות החולים ייתנו לנו ביטוחי בריאות כמו שצריך, צריך לעבוד גם על זה.

מיקי לוי: יש נוסח אחיד כדי למנוע זיוף והטעיה של אזרחים בנושא ביטוחי בריאות, וזה יצא רק לאחרונה.

נורית קורן: אז להביא לנו שנאשר את זה בכנסת ונזרז את זה, זה יעזור.

מיקי לוי: היא הביאה את זה כבר לוועדת הכספים ונאשר את זה.

<אמיר לוי: יש לכם עוד סעיף בחוק ההסדרים, הסדר במקום החזר.

<אמיר לוי: במקום שהפציינט עכשיו יעשה משא-ומתן עם הרופא, תהיה רשימה, כמו שזה עובד ב"כללית" היום, והקופה תתנהל מולו.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שרופא לא יוכל לשלוח אותך למרפאה הפרטית שלו.

עבדאללה אבו מערוף: זה משהו אחר.

עבדאללה אבו מערוף: זה לתקופה של ארבעה-שישה חודשים.

נורית קורן: זה רופא עצמאי, זה משהו אחר.

<אמיר לוי: אני דיברתי על הסדר ללא החזר.

<אמיר לוי: היום במרבית הקופות יש החזר.

<אמיר לוי: את הולכת לרופא ומתחשבנת, כי עכשיו את עושה את המשא-ומתן עם הרופא.

<אמיר לוי: הוא אומר לך 1,000 שקל לייעוץ.

נורית קורן: לא, אין משא-ומתן.

<אמיר לוי: יש קופות, כמו "כללית" לדעתי, שזה הסדר.

<אמיר לוי: הקופה נותנת לך רשימה, ואתה בוחר מתוך הרשימה.

<אמיר לוי: ברגע שזה כך, אתה כפציינט לא בעמדה נחותה.

<אמיר לוי: הקופה שהיא די חזקה מתנהלת מול הרופא ויש לה שיניים.

<אמיר לוי: יש לכם סעיף בחוק ההסדרים, תאשרו אותו.

אורלי לוי אבקסיס: ואז אתה חייב להיות רק עם הרופאים של הקופה?

<אמיר לוי: ברור.

<אמיר לוי: גם היום זה כך.

עבדאללה אבו מערוף: זה עניין מעמיק אחר.

עבדאללה אבו מערוף: אני נכנסתי לעניין הזה.

<אמיר לוי: יהיה פה דיון על זה.

נורית קורן: הבעיה הקשה בסעיף הזה היא שהם לא נותנים רופאים מהשורה הראשונה ואנשים רוצים מהשורה הראשונה.

נורית קורן: צריך לחייב אותם גם את זה, וצריך לחשוב על זה.

נורית קורן: בפעם שעברה דיברתי על נפגעי העבודה, כאשר השר היה בדיון.

נורית קורן: לא קיבלתי על זה תשובה.

נורית קורן: אני רוצה לומר שזה לא רק טפסים.

נורית קורן: מה שיקרה הוא כמו עם ה-MRI.

נורית קורן: לא נותנים MRI, כי הוא עולה 1,700 שקלים, ו-CT עולה 300 שקלים, ומה שיקרה עם נפגעי העבודה יהיה אותו דבר.

נורית קורן: הם לא יקבלו את הטיפולים שהיו זכאים להם עד עכשיו.

נורית קורן: למשל, הידרותרפיה עולה הון תועפות לקופה, כי היא הייתה מקבלת את זה מביטוח לאומי.

נורית קורן: עכשיו היא לא מקבלת מביטוח לאומי, אז היא לא תיתן את זה.

נורית קורן: אנחנו מכירים את כל השיטות האלה, ויהיה רק יותר גרוע אם נפגעי העבודה יישארו בתוך קופות החולים.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם נפגעי עבודה מהפריפריה בכלל אין להם סיכוי לקבל.

נורית קורן: זה ממש.

נורית קורן: זה בדיוק מה שיקרה עם הטיפול הפסיכיאטרי.

נורית קורן: הנושא של חינוך ורווחה.

נורית קורן: יש הנושא של סייעות אישיות ויש בעיה קשה מאוד עם הסייעות האישיות של ילדים אלרגיים.

נורית קורן: יש ילדים אלרגיים לחלב, שלא רק אם הם אוכלים חלב, אלא אם נשפך עליהם חלב.

נורית קורן: מדובר ב-80 ילדים בלבד שמסתובבים בבתי-הספר עם מזרק.

נורית קורן: משרד הבריאות ומשרד החינוך החליטו שהם לא מממנים את הסייעות האלה, כי זה עולה הרבה כסף.

נורית קורן: זה 80 מיליארד כל הסיפור הזה.

מיקי לוי: לא יכול להיות.

נורית קורן: זה מה ששמעתי.

אורלי לוי אבקסיס: גם 8 מיליון זה לא עולה.

נורית קורן: גם אם זה 8 מיליון, אני רוצה לומר שהסיפור הזה לא ייתכן, כי הוציאו את האחיות מבתי-הספר.

נורית קורן: אין אחיות רגילות בבתי-הספר, ואם קורה כזה מקרה, האם מצפים שילד בכיתה ג' יזריק לעצמו?

מיקי לוי: כשיבוא שר הבריאות לכאן תדברי אתו.

נורית קורן: אני בכוונה מחדדת את הנקודות.

מיקי לוי: ברגע שיש עלייה בתוך המשרד עצמו, ובתוך המשרד מסיטים תקציבים משמאל לימין, עם כל הכבוד, זה לא בעיה של האוצר.

נורית קורן: הם יכולים לבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה בעיה במשרד הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט בכל הסעיפים יש קיצוץ מ-2013 ו-2014 לעומת 2015 ו-2016.

אורלי לוי אבקסיס: בסך הכול הכללי שם למעלה יש העלאה, אבל בתכלס שירותים יש פחות.

מיקי לוי: בואי נבוא לכץ בטענות.

אורלי לוי אבקסיס: אל תבלבלו את הציבור ואת חברי הכנסת שהשירותים עלו.

אורלי לוי אבקסיס: השירותים אחד אחרי השני קוצצו בצורה אכזרית, בכל מה שקשור לנוער וילדים בסיכון, בכל מה שקשור לטיפולים עורף משפחתי וכדומה.

נורית קורן: דיברתם על הגדלת קצבאות לקשישים.

נורית קורן: אני רוצה לדעת כמה זה יוצא לאדם.

מיקי לוי: 129 עד 247.

מיקי לוי: זה הרבה כסף.

מיקי לוי: זה יוציא אוכלוסיות שלמות מעל קו העוני.

נורית קורן: לא.

<אמיר לוי: כן, חד-משמעית.

<אמיר לוי: הרציונל מאחורי זה הוא להגדיל לקשישים שהם מתחת לקו העוני.

נורית קורן: אני מקווה שזה באמת יסייע, כי המצב שלהם הוא בכי רע.

נורית קורן: זה פשוט לבכות.

נורית קורן: אני בכוונה אומרת את הנקודות האלה, כי כשאתה מאשר דברים ואתה חושב על הנקודות האלה, אז הלב שלך נפתח יותר.

נורית קורן: אנחנו צריכים לראות מה אנחנו עושים עם הקשישים לגבי התרופות.

נורית קורן: כי מה שקורה לפעמים, שהקשישים האלה משלמים הון תועפות על התרופות ולא נשאר להם כסף לדברים אחרים.

נורית קורן: אמיר, דיברת על המדען הראשי של משרד הכלכלה.

נורית קורן: היה פה דיון ארוך בנושא הזה ואישרנו להם להיות רשות בפני עצמה.

נורית קורן: אבל אני מאוד מבקשת שתדאגו שהם לא יפתחו סניף במודיעין, שהם ימשיכו לעבוד כמו שהם עובדים כרגע על מנת לחסוך כספי ציבור, ושהם יגיעו לבניין שלהם בירושלים.

מיקי לוי: לא היית מצביעה בעד התקציב.

מיקי לוי: מה אשם ראש אגף התקציבים בעניין הזה?

נורית קורן: כתבנו את זה.

מיקי לוי: הוא לא יכול למנוע את זה, עם כל הכבוד לו, ויש לי כבוד אליו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היא רוצה לומר את ההערות שלה.

מיקי לוי: העניין הזה רלוונטי לשר הכלכלה ולמדען.

נורית קורן: אז אתם תעזרו לי.

נורית קורן: אתה יודע איך.

נורית קורן: העניין של השירותים החוץ-בנקאיים, עידוד התחרות בבנקים.

נורית קורן: משרד האוצר עודד הקמה של שירותים חוץ-בנקאיים שפועלים היום בחוץ, והם פועלים בריביות רצחניות.

נורית קורן: אני נוטה להאמין שמפעילים אותם אנשים תמימים ומהימנים.

מיקי לוי: חברת כנסת ממפלגתך ביקשה להעלות את זה ל-35%.

נורית קורן: זה מה שאני אומרת, לא מעניין אותי מה אמרו אחרים.

נורית קורן: אנחנו צריכים לפעול למצוא איזשהו בנק, כמו הקונסטלציה של בנק הדואר.

נורית קורן: יש אנשים שמגיעים לחרפת רעב ויש נגדם הוצאה לפועל והם מוגבלים בחשבונות.

נורית קורן: צריך למצוא איך לגרום לכך שתהיה תחרות בין הבנקים ולגרום למצב שאנשים שהם מוגבלים בבנק בכל זאת יקבלו כספים ולא ילכו לגופים האלה החוץ-בנקאיים, כדי שהם יוכלו לנהל חיים תקינים ולהתחיל לעלות על דרך המלך.

נורית קורן: כי אלה שעשינו להם את ההפטר יגיעו להפטר ויוכלו איכשהו לנהל חיים, אבל יש אוכלוסייה גדולה מאוד שיש להם תיקים בהוצאה לפועל והם מוגבלים, שלא יכולים לעלות.

נורית קורן: צריך לחשוב איך אנחנו עושים את זה.

נורית קורן: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול אתכם מה היא הוצאה מותנית בהכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: תלמדו אותי את הסעיף הזה, מה זה אומר.

<אמיר לוי: הוצאה שיש בגינה הכנסה לא ניתן להוציא אותה אם לא התקבלה הכנסה בגינה.

<אמיר לוי: בתקציב הביטחון, למשל, חלק מהתקציב מותנה בהכנסה מארצות-הברית.

<אמיר לוי: ברגע שמתקבלת ההכנסה הם יכולים להוציא את מה שהם התחייבו עליו.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שהוצאה מותנית בהכנסה היא חלק מההוצאה הכללית, אלא אם לא התקבלו התמלוגים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא גם וגם, זה חלק מההוצאה.

אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה רוצה שתאמרו את זה לפרוטוקול, כי אני הולכת לבדוק את זה אחר כך.

<אמיר לוי: זה בתוספת.

<יעל מבורך: אני רוצה לחדד.

<יעל מבורך: זה כמובן בתוספת.

<יעל מבורך: יש לנו כמה טורים של תקציב.

<יעל מבורך: הטור הראשון שאת רואה פה, שיפור ההוצאה נטו, שמתכנס ל-347 מיליארד שקלים, ויש טור נוסף שזה הטור של הוצאה מתוך ההכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה תקציב משרד הרווחה ל-2015 וכמה תקציב משרד הרווחה ל-2016?

<אמיר לוי: יש טור שלישי, שהוא הרשאה להתחייב.

<אמיר לוי: זה בעיקר בתקציבי פיתוח.

<אמיר לוי: לדוגמה, ההוצאה על הכביש לא יוצאת בשנה הראשונה, כי לוקח זמן לסלול כביש, אז נותנים הרשאה להתחייב נניח מיליארד שקל, ואם הוא יוצא על פני שלוש שנים אז תראי בצד ההוצאה שליש ב-2015, שליש ב-2016 ושליש ב-2017, וזה מיליארד שכתוב פה ב-2015.

אורלי לוי אבקסיס: מישהו יכול לומר לי כמה בסך הכול תקציב משרד הרווחה ל-2015 ו-2016?

אורלי לוי אבקסיס: אל תגידו לי מפה, תגידו לי מהנתונים שלכם.

<אמיר לוי: אין הבדל.

<אמיר לוי: אנחנו מעתיקים מהספר.

אורלי לוי אבקסיס: כמה רשום אצלכם בסך הכול הוצאה ל-2015 ו-2016?

<אמיר לוי: הוצאה נטו, משרד הרווחה, 5.6 מיליארד שקל ל-2014.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, הוצאה מותנית בהכנסה זה כסף נוסף, מותנית בהכנסה של מי במשרד הרווחה?

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה תביאו את הכסף?

אורלי לוי אבקסיס: על איזה כסף אנחנו מדברים?

<איתי טמקין: מרשויות מקומיות בדרך כלל.

אורלי לוי אבקסיס: המצ'ינג?

<איתי טמקין: כן.

אורלי לוי אבקסיס: ברווחה יש גם עכשיו הדיפרנציאלי במצ'ינג.

<איתי טמקין: חלק נכבד.

אורלי לוי אבקסיס: אז למה זה מופיע בעמודה נפרדת?

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת שיהיה פה אחראי ומוסמך ומבין את כל תקציב הרווחה, כי יש פה אי סדרים בדברים שמופיעים בצורה לא רק שמדירה שינה מעיני, אלא צריכה להדיר שינה מעיני כל מי שמעניין אותו הנושא החברתי.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שבשירותים מסוימים חל קיצוץ גדול מאוד בין 2014 ל-2015 ו-2016 ויציגו לנו אותו כתקציב חברתי.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה יותר מדי עמודות שיש בהן פיחות בין מה שהיה ב-2014 למה שיהיה ב-2015 ו-2016.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נרד שם לרזולוציות הקטנות כשזה יגיע.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי 200 מיליון השקלים שהכרזתם פה על כסף לדיור ציבורי, האם זהו כסף חדש או כסף שמותנה בהכנסה?

<יעל מבורך: זה כסף חדש של הוצאה נטו, שאינו מותנה בהכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: כדי שלא יגידו שאני לא עושה שיעורי בית, יש לי פה אפילו את התקציב של יאיר לפיד שלא אושר.

אורלי לוי אבקסיס: אני עושה בדיקות זה מול זה.

אורלי לוי אבקסיס: בכל מה שנוגע למשל לשיקום שכונות חברתי, ב-2016 לא היה שקל.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו את הדוח שלא אושר אני משווה לתקציב שהיה לפניו ולתקציב שעכשיו אנחנו לומדים.

מיקי לוי: אני גאה בך.

אורלי לוי אבקסיס: ב-2016 לא היה שקל לשיקום שכונות חברתי.

אורלי לוי אבקסיס: ניהלתי מאבק, החתמתי למעלה מ-70 חברי כנסת, נוספו עכשיו 11 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: זה לעג לרש.

אורלי לוי אבקסיס: ב-2013, לעומת זה, היו שם כבר 15 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה ללכת הלאה, שיקום שכונות פיסי.

אורלי לוי אבקסיס: במה תלויות ההכנסות?

<יעל מבורך: בסעיף 70?

אורלי לוי אבקסיס: אני בסעיף 29.

<יעל מבורך: שיקום שכונות פיסי זה לא מה שאת רואה כאן.

<יעל מבורך: את זה את רואה לפי ההרשאה להתחייב, לפי הטור השלישי ולא לפי הטור הראשון.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא סתם אומרת את הדברים, כי אלה דברים שאני שוחה בהם.

אורלי לוי אבקסיס: דיור ציבורי, בשנת 2015 יש פה 210 מיליון שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: הוצאה מותנית בהכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: באיזו הכנסה היא מותנית?

<אמיר לוי: צריך לבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: ההכנסה היחידה שאני מכירה בדיור ציבורי זה המכירה של הבתים, נקודה.

אורלי לוי אבקסיס: או הגבייה מאותם אנשים שנמצאים או שכר הדירה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תגידו לי אם יש לכם כסף חדש.

<אמיר לוי: מה הסכום שכתוב לך?

אורלי לוי אבקסיס: הוצאה מותנית בהכנסה, 849 מיליון.

<אמיר לוי: אני מניח שזה ממכירת דירות, לפי הסכום.

מיקי לוי: חיסלנו את הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם התחלתם לחסל.

מיקי לוי: את לא הסכמת לעצור את זה, תהיי הוגנת.

אורלי לוי אבקסיס: לא הייתה לי שום בעיה להפסיק לעצור את זה, בתנאי שתצבעו את הכספים.

מיקי לוי: אני רציתי להפסיק למכור, בניגוד לעמדת - - -

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, היום על-פי חוק הכספים צבועים, כך שאף אחד לא עושה טובה, לא משרד האוצר, לא שר האוצר, לא הפקידים שלו ולא אף אחד אחר.

<אמיר לוי: כשאת מוכרת דירה בזול, יש פחות דירות.

אורלי לוי אבקסיס: אם תחזירו את ה-2.75 מיליארד שקלים שנלקחו מהכסף שאמור היה להיות צבוע, גם המלאי היה גדל.

אורלי לוי אבקסיס: גם ב-2016, הצעה מותנית בהכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים למכור את כל הדירות שבדיור הציבורי?

<אמיר לוי: אנחנו פועלים לפי החוק.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה שאלה פשוטה, כמה כספים חדשים ייכנסו לדיור הציבורי, נקודה.

<יעל מבורך: אני רוצה להציע משהו בעניין הזה של הדיור הציבורי.

<יעל מבורך: יש דיון בנושא של תקציב משרד השיכון.

<יעל מבורך: יבוא לפה סגן הממונה על התקציב שאחראי על הנושא של דיור ויבוא השר ונציג את כל הנתונים.

מיקי לוי: בואו נעשה יד אחת ונעביר חוק להפסיק את מכירת הדיור הציבורי, כי הכסף הזה נעלם כל פעם מחדש.

אורלי לוי אבקסיס: אני הולכת לבג"ץ.

מיקי לוי: אנחנו במו ידינו מחסלים את הדירות האלה, ואין כסף.

אורלי לוי אבקסיס: בנושא הבריאות, כשהראיתם את השקפים היה שם שקף שאותי קצת בלבל, כי דובר שם על הורדה של הביטוחים הפרטיים.

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם מתכוונים לביטוחים פרטיים בתוך מסגרת של הקופות, או הביטוחים הפרטיים החיצוניים?

אורלי לוי אבקסיס: כי גם אם שם תצמצמו, לא הבאתם כסף חדש לתוך המערכת של הבריאות הציבורית.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאתם עושים פה, אתם אומרים: אנחנו נמנע מכם או ממי שיכול להרשות לעצמו.

אורלי לוי אבקסיס: כי ראיתי איזושהי כוונה למשל להכריח כל ביטוח פרטי שיש לך, שהמבוטח יהיה חייב לתת השתתפות עצמית.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה נוגע לכם?

אורלי לוי אבקסיס: איך זה נוגע למערכת הבריאות הציבורית?

אורלי לוי אבקסיס: מה הקשר בין הדברים?

אורלי לוי אבקסיס: אם האדם יצטרך להוציא מהכיס שלו את ההשתתפות העצמית זה ייתן כסף לבריאות הציבורית?

אורלי לוי אבקסיס: זה מטורף בעיני.

אורלי לוי אבקסיס: החינוך הדיפרנציאלי.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן מצב שבו אתם שמים לנו את השקפים, אתם מראים לנו את המציאות הלכה למעשה, איך מתוך אשכולות 1, 2, 3, 4 וגם 5, היכולת של אותם תלמידים להגיע לא רק לבגרות אלא לבגרות משמעותית שתיתן להם כרטיס כניסה לאוניברסיטה, הם פחות מחצי מאלו שנמצאים באשכולות החזקים, ועדיין התקצוב הוא לא דיפרנציאלי.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם אומרים לנו: אנחנו בדין וחשבון עם השלטון המוניציפאלי.

אורלי לוי אבקסיס: השלטון המוניציפאלי, לצערי הרב, הוא סוג של פיקציה, כי היום מי ששולט בו זה 15 הערים החזקות.

אורלי לוי אבקסיס: האם משרד האוצר תלוי ב-15 הערים החזקות ובלעדיהן אתם לא תעשו שום צעד?

אורלי לוי אבקסיס: לא תשפרו את המצב?

אורלי לוי אבקסיס: כי היום חינוך ותעודת בגרות איכותית יכולים להביא לשינוי סוציואקונומי של האנשים במקום.

אורלי לוי אבקסיס: הרי לפי זה אתם גם מורידים להם מענקי איזון.

אורלי לוי אבקסיס: ככל שיש עיר שבה יש יותר תעודות בגרות טובות, אמיתיות, אתה אומר שיש להם פוטנציאל - - -

מיקי לוי: ראש העיר מודיעין מוביל את ההתנגדות.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה משנה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא גם הבן דודה שלי ואני לא מסכימה אתו.

מיקי לוי: אמרתי את זה בכוונה.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני אני מדברת על כל נושא הבריאות, וגם בנושא של בריאות הנפש צריך לרדת לשם.

אורלי לוי אבקסיס: הובטח לנו בוועדת העבודה והרווחה שלא יסגרו את הסניפים שלהם עד שלא יהיה פתרון אמיתי בכל הקופות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לדעת מה קורה עם זה.

אורלי לוי אבקסיס: שיקום שכונות ותשתיות.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה קבוצה של 54 מיליון שקלים ב-2015.

אורלי לוי אבקסיס: רק להגיד לכם, שב-2013 היו 77.853 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: גם פה הוצאה מותנית בהכנסה.

אורלי לוי אבקסיס: הכנסה מאיפה אם לא מהאוצר?

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אני מבקש את הפירוט של ההתייעלות הרוחבית של 4.5%, מאילו משרדים ועל-פי אילו נושאים.

<יעל מבורך: מכל המשרדים ב-4.5%.

מיקי לוי: על-פי אילו נושאים?

מיקי לוי: כדי שנוכל לתקוף את הנושאים.

מיקי לוי: זה חשוב מאוד.

מיקי לוי: האם הפרסומים על התנגדות אגף התקציבים להמשך עבודת הרכבת הקלה נכונים?

מיקי לוי: האם צפוי לנו עוד פעם מחול שדים בעניין הזה?

מיקי לוי: האם הולכים לבטל?

מיקי לוי: מה יעלה בגורל הכספים שהושקעו?

מיקי לוי: יש שם הרבה כסף, עשר שנים.

מיקי לוי: אני מבקש, אל תמרחו אותנו, תגידו לנו איפה זה עומד.

מיקי לוי: הייתי אתכם יד אחת בנושא מס מעסיקים.

מיקי לוי: החקלאות צועקת "הצילו".

מיקי לוי: אחרי שהביאו, ואני מברך על כך, 20,000 עובדים זרים לפתרון כזה או אחר של נושא הבנייה, המס הזה לא הכניס עובדים חדשים לתוך המסגרות האלה שחסרות בהן ידיים עובדות ישראליות.

מיקי לוי: זה פיסקאלי לחלוטין.

מיקי לוי: בטלו אותו.

מיקי לוי: הוא מס לא צודק, הוא מס שמתגרה באוכלוסייה, במעסיקים.

משה גפני: כולנו שואלים את אותה שאלה.

משה גפני: אנחנו רוצים על כך תשובה.

מיקי לוי: אני מחדד גם את מס העבודה לאימהות חד-הוריות.

מיקי לוי: זה לא הרבה כסף, אמיר.

מיקי לוי: זה עבר בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: שישה חברי כנסת הצביעו בעד.

מיקי לוי: אל תזלזלו בנו, כולל אותי, כולל היו"ר, כולל מיקי.

מיקי לוי: זה מעט כסף, אל תדחו את זה ל-2017.

מיקי לוי: תחזירו להם, תעמדו במילה שאנחנו נתנו להם.

מיקי לוי: האם יש כוונה לטפל במסקנות ועדת לוקר?

מיקי לוי: קראתי גם את הכתבה שלך, יש שם התייחסות לעניין הזה.

מיקי לוי: אנחנו לא נוגעים בביטחון.

מיקי לוי: הביטחון של כולנו לאחדות עם ישראל ולעתיד עם ישראל, לעתיד האוכלוסייה שגרה פה, אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: האם יש איזושהי כוונה לטפל במסקנות ועדת לוקר, או שאתה אומר: קצרה ידי מלהושיע?

מיקי לוי: זאת תשובה מצוינת, אז נטפל בזה בצד הפוליטי.

מיקי לוי: בספר התקציב, בחלק מתקציבי משרדי הממשלה, מצוין תחת סעיף "אמרכלות" הוצאה שמותנית בהכנסה.

מיקי לוי: איך מכניסים כסף דרך אמרכלות?

מיקי לוי: הייתי שם, תסבירו לי איך אמרכלות מכניסה כסף.

<איתי טמקין: יש לך דוגמה ספציפית?

מיקי לוי: לא, זה היה סעיף תקציבי.

משה גפני: אתה יכול להגיד שאין תשובה ואתה תבדוק את זה ותחזור עם תשובה.

מיקי רוזנטל: אתה יודע כמה תשובות הם חייבים לנו מהדיונים הקודמים?

מיקי רוזנטל: התשובות לא מגיעות.

מיקי לוי: אמיר, את חוק ההסדרים שילשתם.

מיקי לוי: זה חבל, זאת פגיעה בכנסת.

מיקי לוי: אתה יודע שהוא היה מאוד דק.

מיקי לוי: תחושת הבטן שלי והלב שלי אומרת שזה לא היה במקום.

מיקי לוי: יכולתם לצמצם אותו עוד יותר, להתאמץ בעניין הזה.

מיקי לוי: אלא אם כן זה פוליטי, אז אני לא בא אליך בטענות.

<אמיר לוי: לא.

<אמיר לוי: אני אענה גם על זה.

מיקי לוי: לסיכום, אין מספיק מנועי צמיחה.

מיקי לוי: זה מדאיג מאוד.

מיקי לוי: צריך לעשות מחשבה נוספת לצאת מתוך הקופסא מתוך האנשים החושבים במשרד האוצר המוערכים על-ידי.

מיקי לוי: הטבות המס, למרות שאמרת שיתקיים דיון, זאת בריחה של הממשלה מאחריות.

מיקי לוי: זה הולך לפתחו של בג"ץ, זה לא שווה.

אורלי לוי אבקסיס: זה הולך לפתחו של בג"ץ אם הכנסת לא תקבל החלטה.

<אמיר לוי: קשה לי לא להתייחס אליו עדיין כסגן שר האוצר.

משה גפני: הוא באמת מצביע מקצועית.

מיקי רוזנטל: הוא מצביע מוטה.

מיקי לוי: לא נכון, אני לא מצביע מוטה.

מיקי לוי: אני מצביע לפי רחשי הלב שלי.

משה גפני: זאת תשובה ציבורית מהמדרגה הראשונה.

משה גפני: אנחנו המחוקקים.

משה גפני: אם אנחנו נחוקק, אין בג"ץ.

משה גפני: אם לא נחוקק, יהיה בג"ץ.

משה גפני: זה לא רלוונטי הממשלה עכשיו בעניין.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

עבדאללה אבו מערוף: אני מצטרף לכל מה שדובר.

עבדאללה אבו מערוף: אני מוצא את עצמי בדיון חברתי לטובת האזרח הפשוט, אבל איך?

עבדאללה אבו מערוף: אני מעריך אותו, אני מעריך את העבודה המקצועית שלו, אבל היא לא עבודה פוליטית.

עבדאללה אבו מערוף: אם הוא הכתובת להערות שלנו ולוויכוחים שלנו, אז בסדר.

משה גפני: היה פה שר האוצר במשך ישיבה שלמה.

עבדאללה אבו מערוף: הדרג המדיני מקבל החלטות, לכן אין לוויכוח שלנו כל משמעות.

עבדאללה אבו מערוף: מהתקציב משתמע שני דברים, הכנסות והוצאות.

עבדאללה אבו מערוף: אמרנו שההכנסות זה ביטוח לאומי ומס הכנסה.

עבדאללה אבו מערוף: לא נתתם אף מקור הכנסה אחר, מאיפה.

עבדאללה אבו מערוף: מה שנותנים מארצות-הברית, קצת סיוע?

עבדאללה אבו מערוף: אם אתם מקצועיים, אז תביאו מקורות להכנסה.

עבדאללה אבו מערוף: אם לא, אז בואו נשתמש במה שיש, מתמטיקה פשוטה מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: אם התקציב של משרד הביטחון הוא הגדול ביותר, אז בבקשה, למה לא לקצץ?

עבדאללה אבו מערוף: אם אתם רוצים לבריאות, אז בבקשה, קחו משם.

עבדאללה אבו מערוף: לרווחה קחו משם ולאימהות חד-הוריות קחו משם.

עבדאללה אבו מערוף: למה זה יישאר כך?

עבדאללה אבו מערוף: עד מתי?

עבדאללה אבו מערוף: מפעלים חדשים אין, מקומות עבודה אין, בתי-חולים חדשים אין.

עבדאללה אבו מערוף: עיבוד שטחים חקלאיים, רפורמה על קורנפלקס, כאילו שזה משהו מהפכני.

עבדאללה אבו מערוף: גיליתם את אמריקה.

עבדאללה אבו מערוף: למה לא לקחת אדמות ולעבד אותן ולפתח את החקלאות?

עבדאללה אבו מערוף: אם יש לכם ראייה אסטרטגית נכונה, צריך למצוא את זה.

עבדאללה אבו מערוף: כך לתת לנו מספרים סתם?

עבדאללה אבו מערוף: מערכת המיסוי היא מאוד מעוותת, מאוד לא צודקת, מאוד לא נכונה, כולל בעל ואישה שיש להם אותו מס הכנסה.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחשוב איך לעשות רפורמה במיסוי, שבסוף היא תשתלם לכיסו של האזרח או של הפנסיונר.

מיקי לוי: לאישה ובעל זה באמת היה מהלך שהיה טעות.

משה גפני: אבל שינינו את זה.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה דברים.

עבדאללה אבו מערוף: ומה עם הפנסיה?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש שתשיבו תשובות לשאלות.

משה גפני: לפעמים זה יכול להיות ב"כן" ו"לא", אבל תשובות.

משה גפני: השאלות שהחברים שאלו הן גם שאלות שלי.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעו באגף התקציבים, עברו החגים ברוך ה' ואנחנו נכנסים עכשיו למסלול של חקיקה מאוד חשובה עם הרבה מאוד דיונים.

משה גפני: המדיניות שלי היא להגיע להסכמות עם אגף התקציבים או עם משרד האוצר בכלל, אבל בראש ובראשונה להגיע להסכמות עם חברי הוועדה.

משה גפני: גם כאלה שיצביעו בסוף נגד התקציב.

משה גפני: יש פה שאלות קשות שנשאלו.

משה גפני: אל תיקחו את זה רק בשביל לתת לנו תשובות, אלא תעשו דברים שיהיו בהם שינויים, שחבר ועדה יוכל לומר: אני דרשתי א' וקיבלתי א'.

משה גפני: תעשו לכם סדרי עדיפויות.

משה גפני: אתם יודעים שאני עלול להפתיע.

משה גפני: אני עלול להביא להצבעה למשל את ביטול ההיטל על העובדים הזרים בחקלאות, שזה באמת מפריע לכולם.

משה גפני: הרי פוגעים בחקלאות.

משה גפני: אני אביא את זה להצבעה.

משה גפני: את הנושא של חד-הוריות אני מתכוון להביא להצבעה ביום חמישי, אם לא תתנו תשובה חיובית.

משה גפני: אם תתנו תשובה חיובית אנחנו נזרום עם המסלול שלכם.

משה גפני: קחו אותי בחשבון, קחו את חברי הוועדה בחשבון.

משה גפני: אני לא הייתי בטוח שיהיו כל כך הרבה ועדה בדיון הזה.

משה גפני: התלבטתי מאוד, והעוזרים שלי אמרו לי לא לעשות דיון באסרו חג.

נורית קורן: התפלאתי על זה שעשית.

נורית קורן: רציתי להיות היום עם הנכדים.

אורלי לוי אבקסיס: ואני עם הילדים שלי.

משה גפני: את צודקת, אבל האחריות מחייבת.

משה גפני: מה אני יכול לעשות?

משה גפני: המצב הוא שאין לנו הרבה זמן.

משה גפני: אני בהתנדבות שמתי פה את מה שלא היה בחוק ההסדרים, מה שהממשלה לא שמה, את הטבות המס, שזה ייקח הרבה זמן.

משה גפני: אני לוקח את ששינסקי.

עבדאללה אבו מערוף: קח אותם מהגז.

אורלי לוי אבקסיס: יהיו הצבעות מחר בנושא הטבות מס?

משה גפני: לא, אבל על מה שיוחלט בדיון יהיו הצבעות.

משה גפני: לכן אני מבקש שתתנו תשובות, אבל תעשו את החשבון של רווח והפסד.

משה גפני: אתם הולכים להרוויח פה בוועדה הרבה מאוד מבחינה עניינית וציבורית, ואתם צריכים לראות שיש פה אנשים שיש להם גם היגיון וגם דברים שחשובים להם.

עבדאללה אבו מערוף: האחריות היא כלפי הציבור.

משה גפני: אמרתי.

משה גפני: לא התכוונתי לשום דבר אחר.

משה גפני: בבקשה.

<אמיר לוי: אני רוצה להעיר שתי הערות מקדימות.

<אמיר לוי: האחת, לא הצגנו כאן את האתגרים, ואני אתן כדוגמה את בחינות הבגרות, כדי שתראו את הבעיה.

<אמיר לוי: הצגנו את זה כדי לשתף אתכם.

<אמיר לוי: אתם חלק מהותי בקבלת ההחלטות.

<אמיר לוי: וגם כי אנחנו לא עושים דברים – למשל, מהלך התקצוב הדיפרנציאלי שחתמנו עם משרד החינוך בתקופת השר הקודם, פירון, כבר נכנס לתוקף שנה שנייה.

<אמיר לוי: יש תקצוב דיפרנציאלי בשעות לימוד בבתי-ספר יסודיים שעוברים ממדדי פיתוח גבוהים למדדי פיתוח נמוכים.

<אמיר לוי: למה אני מספר לכם את זה?

<אמיר לוי: אתם לא יושבים פה מולנו, כאוצר, שלנו יש כסף.

<אמיר לוי: אנחנו רואים את הבעיות ואנחנו רוצים להביא את הפתרונות.

<אמיר לוי: חבר הכנסת לוי, הערת חצי בצחוק חצי ברצינות על התקצוב הדיפרנציאלי.

<אמיר לוי: אנחנו הצלחנו להביא לממשלה החלטה על תקצוב דיפרנציאלי עכשיו, בשירותי עזר, לא המהלך שכבר קורה, גם בחינוך וגם ברווחה.

<אמיר לוי: זה קרה.

<אמיר לוי: זה עבר החלטת ממשלה, וברגע האחרון נכנס סעיף שיש לנו חודש או חודש וחצי, אנחנו ביחד עם מרכז השלטון המקומי, לראות אם אנחנו יודעים להגיע להסכמה.

<אמיר לוי: עמדתנו המקצועית זה מה שעבר בממשלה.

<אמיר לוי: זה מהלך טוב.

<אמיר לוי: הוא אפילו לא לוקח מרשויות חזקות.

<אמיר לוי: אנחנו מאמינים בזה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתם לא מכניסים כסף חדש.

<אמיר לוי: זה גם כסף חדש, ואת ראית את התוספות קודם.

<אמיר לוי: המהלך שתיארתי עם פירון קודם היה כולו עם כסף חדש גם.

<אמיר לוי: יש לכם עכשיו שתי אפשרויות.

<אמיר לוי: האחת, להגיד שאנחנו אשמים, וזה בסדר בשביל הדיון.

<אמיר לוי: אפשרות שנייה היא לסייע לנו.

מיקי רוזנטל: תקציב דיפרנציאלי יכול להיות רק אם יהיה סל חינוך.

מיקי רוזנטל: אחרת אף אחד לא יודע מי מקבל מה.

מיקי רוזנטל: אתם לא יודעים מי מקבל מה.

<אמיר לוי: זה לא נכון, כי בתקציב של הסייעת השנייה נתנו תוספת של 600 מיליון שקל, כסף חדש.

<אמיר לוי: ניסינו לעשות את זה דיפרנציאלי, ומרכז השלטון המקומי התנגד.

<אמיר לוי: הכול היה בכסף חדש.

<אמיר לוי: אז אל תייפו את זה, מרכז השלטון המקומי הם נגד תקציב דיפרנציאלי, הם לא רוצים.

<אמיר לוי: אתם יכולים להאשים את האוצר ואתם יכולים לסייע לנו.

<אמיר לוי: נקודה שנייה שעלתה, לגבי חוק הסדרים, חבר הכנסת מיקי לוי.

<אמיר לוי: בעיני כתפיסת עולם, תקציב מדינה זה לא רק מספרים, תקציב מדינה הוא תוכנית כלכלית של הממשלה.

<אמיר לוי: הוא צריך להביא לידי ביטוי מדיניות של הממשלה.

<אמיר לוי: חלק מהמדיניות בא לידי ביטוי בחוק הסדרים.

<אמיר לוי: נכון שבעבר נעשה שימוש שהוא שימוש מוגזם בחוק הסדרים.

<אמיר לוי: אני חושב שאתם כנבחרי ציבור שרוצים לטפל ביוקר מחיה, העליתם כאן את נושא ביטוחי הבריאות, בחוק ההסדרים זה קיים.

<אמיר לוי: זה הקורנפלקס, זה ביטוחי בריאות, זה המימון החוץ-בנקאי.

<אמיר לוי: יש כאן לא מעט נושאים בחוק ההסדרים.

<אמיר לוי: אם חוק ההסדרים מגיע לא מבושל, אז אתם צודקים.

<אמיר לוי: אבל הוא מגיע מבושל, אחרי ועדות ציבוריות, אחרי שימועים.

<אמיר לוי: יש לו דבר מאוד מרכזי, עיקרו מתייחס ליוקר מחיה ומשאבים ציבוריים.

<אמיר לוי: הוא מנותב לוועדות, ואני חושב שהוא נעשה בשימוש מאוד ראוי.

<אמיר לוי: התוצאה שלו בסוף, כשרפורמת הקורנפלקס תעבור, אני מקווה, וכשביטוחי הבריאות יעברו וכשנושא המימון החוץ-בנקאי יעבור, אז הציבור גם ייהנה מזה.

<אמיר לוי: בסדר, אז עובדים קצת קשה בחודשיים-שלושה האלה, אבל הוא נעשה היום בצורה אחרת ממה שהוא נעשה בעבר.

<אמיר לוי: היו דיוני קבינט מסודרים על כל אחד מהנושאים, ואני חושב, מבלי לראות את זה באופן הזה, שבסוף הוא בא לתת מענה לדברים שמעיקים על הציבור בישראל.

משה גפני: רק נפגעי תאונות עבודה, שאתם מעבירים את זה בחוק ההסדרים לקופות החולים, אני לא יודע מה זה קשור לתקציב.

משה גפני: כשנגיע להצבעות אבדוק את זה.

<אמיר לוי: עלו כאן כמה נושאים.

<אמיר לוי: אני רוצה לגעת פרטנית.

<אמיר לוי: חבר הכנסת רוזנטל, העלית הסבות מקצועיות ובכלל כל הטיפול בנושא עידוד תעסוקת חרדים וערבים.

<אמיר לוי: אין כאן ירידה בפעילות.

<אמיר לוי: אני מזכיר שהסברנו שיש תקציב שהוא בנוי גם מהרשאה להתחייב, אז אין ירידה בפעילות.

<אמיר לוי: לפעמים למזומן לוקח זמן לצאת.

<אמיר לוי: למשל, מעונות היום לא בוצעו בקצב שתכננו, ולכן יש התאמה שלנו במזומן.

<אמיר לוי: אין ירידה בפעילות.

אורלי לוי אבקסיס: דיברת על גנים חדשים לגיל הרך?

מיקי רוזנטל: אנחנו לוקחים בעיה של פריון במשק, של תעסוקה.

מיקי רוזנטל: כל התקצוב של זה הוא במעות.

<אמיר לוי: אני אומר שאין ירידה בפעילות.

<אמיר לוי: זה בעידוד תעסוקת חרדים בעיקר, במגזרים, במשרד הכלכלה.

<אמיר לוי: המזומן שציינת קודם הוא בגלל קצב איטי של ביצוע של הרשאות עבר שניתנו, ואני אומר לך את זה בצורה חדה וחלקה.

<אמיר לוי: קשר בין הבעיות שהוצגו ושאתם מכירים לתקציב.

<אמיר לוי: אמרתי כמה דברים במהלך הדיון, ואני רוצה כן לחדד.

<אמיר לוי: אני חושב שחוץ מצעדים שנעשו כאן בתחום הפחתת מסים, יש כאן לא מעט צעדים שנעשו.

<אמיר לוי: נתתי דוגמאות בפריון, חיבורי מפעלי תעשייה לגז טבעי זה צעד מהותי, הרפורמה במדען הראשי שעברה שם.

<אמיר לוי: יש גידול בתקציב המדען הראשי.

<אמיר לוי: יש לא מעט צעדים בתקציב.

<אמיר לוי: תזכרו שבסוף צמיחה מושפעת מעוד דברים.

<אמיר לוי: היא מושפעת מסחר עולמי והיא מושפעת ממצב-רוח שיש במדינה והיא מושפעת מסביבה שמעודדת השקעות או לא מעודדת.

<אמיר לוי: יש עוד כל מיני פרמטרים שהם בסוף מעודדים פעילות.

אורלי לוי אבקסיס: יש עידוד לעובדים בפריפריה?

<אמיר לוי: יש עידוד.

<אמיר לוי: חיבור מפעלי גז, למשל, הוא דבר מהותי מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: גם צפון וגם דרום?

<אמיר לוי: זה לכל הארץ.

<אמיר לוי: רשות שדות תעופה, חברת הכנסת קורן.

<אמיר לוי: אנחנו העדפנו שזה יהיה בשנת 2016.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים שהגירעון בשנת 2016 לא יעלה על 2.9%, ולכן נכון שזה יהיה ב-2016 ולא ב-2015.

<אמיר לוי: לרש"ת זה באמת לא משנה מתי הם נותנים.

נורית קורן: אבל זה לא רק 2016, זה שלוש שנים.

<אמיר לוי: זה לשנה אחת.

משה גפני: זה הכול הצטרף יחד.

אורלי לוי אבקסיס: לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אל תבלבלו.

אורלי לוי אבקסיס: זה התחייבויות לשלוש שנים.

מיקי לוי: הצטברו שם כמה מיליארדים.

<אמיר לוי: אתה עכשיו מעלה נקודה אחרת.

מיקי לוי: לא יכול להיות שזה לא יעבור למאבק בעוני ולכל מיני דברים.

מיקי לוי: יותר מכך, אני מודה לגפני על זה שהוא לא סיכם את הדיון על רש"ת.

מיקי לוי: אני נותן לכם את התחמושת.

מיקי לוי: לא יכול להיות שהם לא יעבירו כסף לאוצר המדינה.

מיקי לוי: לא יכול להיות שהם יגבו מהמכס, מהמשטרה, ממשרדי ממשלה, על שטחים ששייכים לנו, למדינה, סכום למטר מרובע שהוא יותר גבוה מרוטשילד.

מיקי לוי: אז כסף יוצא מהכיס הזה של המדינה ונכנס לכיס הזה, והם עוד עושים לי הצגה שהם לא רוצים להעביר.

מיקי לוי: לא יכול להיות שעל כוס קפה קטן אזרח ישלם 16 שקלים ועל מים 12 שקלים.

נורית קורן: 20 שקלים.

מיקי לוי: עצרתי לבדוק וצילמתי.

מיקי לוי: אמרתי שאני חבר כנסת, שיכניסו אותי עד לשם.

מיקי לוי: אני רוצה עוד כסף לאוצר המדינה.

<אמיר לוי: הנקודה ברורה.

<אמיר לוי: אנחנו בהבנה אתם הצלחנו להגיע להסכמה על חצי מיליארד שקל.

<אמיר לוי: זוהי תשובתי.

<אמיר לוי: אני מבין היטב מה אתם אומרים.

משה גפני: בלי הבנה אתם אנחנו נביא את זה להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה אומר שב-2017 לא יהיה מהם שקל.

<אמיר לוי: נכון.

<אמיר לוי: אלא אם כן בתקציב הבא שוב יהיה מהלך של עוד חצי מיליארד שקל.

מיקי לוי: האם אפשר לקבל דיווח מה הסכום שהצטבר בקופת רשות שדות התעופה?

<אמיר לוי: אפשר, כן.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש את הסכמתך.

משה גפני: אנחנו החלטנו עכשיו, על-פי הצעתו של מיקי לוי, והצטרפה אליו נורית קורן, שמרשות שדות התעופה אנחנו לוקחים לא חצי מיליארד שקל אלא מיליארד.

<אמיר לוי: אתה רוצה אבל את הסכום שהצטבר נטו, בניכוי מס שאמור ללכת להוצאות פיתוח.

מיקי לוי: בוודאי.

מיקי לוי: אני רוצה את הסכום שהצטבר בקופת רשות שדות התעופה.

<אמיר לוי: חברת הכנסת קורן, העלית נקודות של יוקר מחיה, קורנפלקס, פטם, פגיעה בסקטורים.

<אמיר לוי: יש תמיד מתח בין כלל הציבור, ואני רוצה לתת דוגמה דרך הקורנפלקס, לבין יצרנים.

<אמיר לוי: ברור שיש יצרנים, ואני אומר לכם שאלה בעיקר יצרנים גדולים, שרפורמת הקורנפלקס אינה נוחה להם.

<אמיר לוי: למה?

<אמיר לוי: כי היום לייבא קורנפלקס או פסטה זה קשה מאוד.

<אמיר לוי: אתה בתחנת הסגר ואתה צריך המון הוצאות, וברור שרפורמה כזאת עוזרת מאוד לצרכנים.

<אמיר לוי: אבל יגידו לך יצרנים מקומיים, שהיא פוגעת בהם.

<אמיר לוי: תמיד קיים המתח הזה, ואני חושב בתפיסת עולמי שתעשה שוק חופשי, תסייע אם צריך בתקופת הביניים, ובסוף, בדיוק כמו שפתחנו בשנות ה-90 הרבה מוצרים לתחרות, המשק ילך למקומות שהוא טוב בהם והצרכן ירוויח מזה.

<אמיר לוי: לכן לי אין ספקות.

<אמיר לוי: לא צריך שיהיה הסדר כובל בפטם, כי בחגים אתם רואים כולם מחסור, כי יש תכנון מרכזי, ולא צריך להקשות על ייבוא של מוצרי מזון יבש.

<אמיר לוי: לכן זה קיים.

<אמיר לוי: לגבי הנקודות שחברת הכנסת אורלי לוי העלתה, אמרנו שיהיה כאן דיון על תחום השיכון ואנחנו נגיע עם תשובות מסודרות גם על שיקום שכונות וגם על הדיור הציבורי.

<אמיר לוי: בדיון הזה יהיה ערן, סגן הממונה שאחראי על דיור.

<אמיר לוי: אני מניח שגם שר השיכון יהיה כאן.

<אמיר לוי: רשמנו לנו, וניתן תשובות מסודרות.

מיקי רוזנטל: תענו גם אז על שאלה שדילגת עליה, על 200 מיליון השקלים בעניין העמלות שנותנים לבנקים במתנה.

<אמיר לוי: בדיון על הדיור נענה על כל הנקודות האלה.

<אמיר לוי: רשמנו לפנינו.

<אמיר לוי: בנושא בריאות אני רוצה להגיד שני דברים.

<אמיר לוי: האחד, הרפורמה שיש גם כאן וגם בוועדת העבודה והרווחה בביטוחי בריאות נועדה להקטין מאוד את הכסף שמסתובב במערכת, כי בסוף ככל שיש יותר כסף במערכת אנשים משלמים יותר על ביטוחי בריאות.

<אמיר לוי: אז ברור שזה מעלה את שכר הרופאים, מעלה את מה שחברות הביטוח מרוויחות.

<אמיר לוי: הרפורמה הזאת אמורה לעצור.

<אמיר לוי: בתקציב משרד הבריאות יש כסף, והם יראו לכם שבסיכום אתנו, וזה חלק מחוברת התקציב, יש תקציבים נוספים לחיזוק הרפואה הציבורית.

<אמיר לוי: זה חלק מהתקציב, על זה אתם תצביעו, והם יציגו לכם את הדברים בדיון על הבריאות.

<אמיר לוי: זה מורכב משני הדברים, עצירת פרטי ותוספת כסף.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא של השתתפות עצמית הוא לא נורמאלי.

<אמיר לוי: חבר הכנסת מיקי לוי, שאלת מאיפה יורד ה-FLAT 4.5%.

<אמיר לוי: כשמו כן הוא, מכל המשרדים.

מיקי רוזנטל: כולל משרד הביטחון?

<אמיר לוי: כולם.

<אמיר לוי: לגבי רכבת קלה, התשובה היא חד-משמעית.

<אמיר לוי: הפרסומים אינם נכונים.

<אמיר לוי: לא רק שאנחנו רוצים ומאמינים ברכבת, אנחנו חושבים שכדאי אפילו לשדרג חלק מהקווים למטרו, כדי שיינתן מענה גדול לביקושים נוספים.

<אמיר לוי: לא הצגתי כאן, נשמט לנו שקף.

<אמיר לוי: אני חושב שישראל חייבת לעשות קפיצת מדרגה בתחבורה ציבורית, ואנחנו שם.

<אמיר לוי: מס מעסיקים לחקלאים.

<אמיר לוי: הנקודה מוכרת לנו.

<אמיר לוי: אנחנו יושבים עם החקלאות בעוד חמש דקות ונדון אתם על כמה נושאים.

משה גפני: יש דבר שאתם צריכים לתת לנו תשובה חיובית, אין לכם מה לדון אתם.

נורית קורן: מה שחשוב לדון אתם זה החובות שלהם.

משה גפני: אני מבקש שתדונו אתם, תהיו טובים, צריך חקלאות במדינת ישראל.

משה גפני: אבל אל תתנו להם תשובות על מס מעסיקים, תנו לנו את הקרדיט.

נורית קורן: נכון.

<אמיר לוי: היום הם לא יקבלו שום תשובות.

משה גפני: סתם.

<אמיר לוי: חד-הוריות.

<אמיר לוי: קודם כל, זה בתוך התקציב.

<אמיר לוי: לגבי 2016 זה בפנים.

<אמיר לוי: מיד אענה על 2015.

<אמיר לוי: אתה מדבר על מענק עבודה, על עידוד מס הכנסה שלילי.

<אמיר לוי: זה כן הולך קדימה מינואר 2016.

<אמיר לוי: אתה מדבר לתת את זה רטרואקטיבית.

מיקי לוי: זה עבר בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: אנחנו הצבענו כאן.

משה גפני: תשובה עד יום חמישי.

<אמיר לוי: אני לא מכיר את הנושא של אמרכלות, אנחנו נבדוק את זה ונחזור עם תשובה.

<אמיר לוי: לגבי ועדת לוקר, מתקיימים דיונים עם משרד הביטחון.

<אמיר לוי: עמדתנו המקצועית שהדוח הוא דוח טוב.

<אמיר לוי: אפילו טוב מאוד.

<אמיר לוי: מי שצריך בסוף להחליט עליו זאת ממשלת ישראל.

<אמיר לוי: יש דיונים עם משרד הביטחון, ואני מקווה שהם יבשילו, כי יש שם דברים משמעותיים.

<אמיר לוי: נושא אחרון, חבר הכנסת אבו מערוף, דיברת על תקציב הכנסות.

<אמיר לוי: הכנסות המדינה מורכבות ממסים, ויש מדיניות מס של מסים ישירים ומסים עקיפים והכנסות אחרות.

<אמיר לוי: לגבי הגדלת ההכנסות, הדרך הכי טובה היא או לבטל פטורים, שיש היום לא מעט פטורים, או דיברת על הכנסות מחוץ לתקציב.

<אמיר לוי: אין פתרונות כאלה.

<אמיר לוי: אם יש מארצות-הברית, אז זה מגיע לתקציב הביטחון, אבל אין קסמים בעניין הזה.

<אמיר לוי: לגבי חבר הכנסת גפני, היושב-ראש, הבנתי היטב מה אמרת.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מיקי, אתה רוצה להוסיף משהו?

משה גפני: אנחנו כבר אחרי התשובות.

מכלוף מיקי זוהר: שתי סוגיות שאסור לנו בוועדת הכספים לעבור עליהן לסדר היום, ואנחנו חייבים להביא לפתרון.

מכלוף מיקי זוהר: היו חברי כנסת בכנסת, שחלק אפילו משתייכים למפלגתי, שאמרו שאם התקציב הדיפרנציאלי יעבור הם יצביעו נגד התקציב.

מכלוף מיקי זוהר: אני מזמין כל אחד באשר הוא ומכבד אותו להגיע לכנסת ישראל ולהצביע נגד צמצום הפערים במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו היום בשקף דבר מפחיד, איך ילד במצב סוציואקונומי נמוך יותר לא מצליח להגיע לבגרות ולא מצליח לרכוש חינוך לעומת ילד שמגיע מאזורים מבוססים יותר.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו לא נדאג להעביר בתקציב הנוכחי את התקצוב הדיפרנציאלי, הפערים במדינת ישראל עוד ימשיכו לגדול ולגדול במקום לצמצם אותם.

מכלוף מיקי זוהר: שמעתי את ראשי הרשויות, כולם באים בטענות: לכו לאוצר להביא את הכסף.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר דבר אחד, אם מדינת ישראל נותנת כסף לחינוך ורווחה, למה היא צריכה לתת בתל-אביב לפני שהיא נותנת בירוחם?

מכלוף מיקי זוהר: זה לא הגיוני, זה לא מוסרי, זה לא יהודי.

מכלוף מיקי זוהר: אני בעניין הזה מבקש מהוועדה ומאדוני היושב-ראש לקחת את העניין הזה לתשומת לבנו ולהתרכז בעניין הזה וגם להביא לפתרונות.

מכלוף מיקי זוהר: סוגיה שנייה זה נושא הטבות מס ביישובים בפריפריה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מברך את אדוני על זה שהוא לוקח את העניין הזה ולא מתכוון לעבור על כך לסדר היום.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לוודא שאצלנו פה בוועדה נעביר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש שהמודל הזה יהיה מודל שלא יקפח חלילה ערים מסוימות או מקומות מסוימים שבלעדי אותה הטבה אין לאף אחד עניין ללכת לגור שם.

משה גפני: מחר הדיון בנושא.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע.

מכלוף מיקי זוהר: היום אנשים מעדיפים לגור במרכז, נוח להם לגור במרכז.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא ניתן את הטבות המס הם לא ירצו להתגורר באזורים האחרים המרוחקים.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אלה נקודות קריטיות, אקוטיות, ואני מצפה בוועדה לפעול, ומכם מהאוצר לעזור לנו.

משה גפני: מה אתה רוצה מהם?

משה גפני: חבר הכנסת זוהר, היות שהם כבר השיבו אז הם כבר לא משיב.

משה גפני: אני אשיב לך.

משה גפני: לגבי הנושא של הטבות מס ביישובים, בקדנציה הקודמת שלי כאן אמרתי שאם הממשלה לא תביא את זה, הוועדה תעשה את זה.

משה גפני: עכשיו אני מיישם את זה.

משה גפני: הטענה היא לא כלפיהם.

משה גפני: הם רוצים את החוק של הטבות מס ביישובים, הם לא רוצים להתברבר עם כל העניין הזה מסיבותיהם שלהם וגם מהסיבות הענייניות שלנו.

משה גפני: לגבי הדיפרנציאלי, אני אתך בשתי ידיים.

משה גפני: כשזה יגיע באופן מעשי, אתה תתחיל לקבל את הטלפונים.

משה גפני: רבותי אנשי משרד האוצר, חברי הכנסת והאורחים שהיו כאן, אני מודה לכם על הסקירות, אני מודה לכם על הדיונים.

משה גפני: אני מבקש מאוד שתעשו שינוי בחשיבה, תתחשבו בעניין הזה, מכיוון שבסופו של דבר הכוח הוא אצלנו.

משה גפני: לא יפה שאני אומר את זה ככה, אבל אין לי משהו אחר.

משה גפני: אנחנו צריכים בסוף להצביע, אנחנו נעמוד מול הציבור, מול האזרחים, ובסופו של דבר אנחנו נצטרך למסור להם דין וחשבון.

משה גפני: אז יש דברים שהם קשים וצריך להתמודד אתם.

משה גפני: אנחנו יודעים שתקציב המדינה הוא לא דבר שאפשר לעשות אתו מה שרוצים, ואין כסף בלתי מוגבל.

משה גפני: אבל יש דברים שהם כספים לא גדולים והם דברים שעוזרים מאוד לאזרחים, ואני חושב שאתם צריכים לקחת את העניין הזה בחשבון.

משה גפני: אנחנו הולכים עכשיו לדיונים ארוכים של כמה שבועות.

משה גפני: אני מתנצל בפני החברים שהייתי צריך לעשות ישיבה באסרו חג.

משה גפני: התלבטתי מאוד בעניין הזה.

משה גפני: מסגרת הזמן שעומדת לרשותנו היא מוגבלת מאוד, אין לנו ברירה.

משה גפני: נשתדל לעשות את מה שאפשר.

משה גפני: אני מודה לכם ושיהיה לכולם חורף טוב ובריא.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.