ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 76, 2015-09-17 14:45

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום החלטת הממשלה לפעול להפרטת בית הספר המרכזי למלונאות בע"מ (תדמור(.

משה גפני: אני מבקש להגיד לחברים שקיבלתי מכתב ממאיר שמרה, המשנה למנהל הרשות, בו הוא מדבר על השקעה מידית של מיליארד ו-300 מיליון שקלים לצורך כיסוי ההתחייבויות.

משה גפני: רבותיי, עכשיו אנחנו דנים באנשים רגילים שאין להם לובי כזה חזק.

מיקי רוזנטל: יש להם.

מיקי רוזנטל: חברי הוועדה.

משה גפני: לא משנה, אבל אין להם לובי כמו שצריך.

משה גפני: אני שוחחתי עם מאיר שמרה לגבי העניין הזה ואמרתי לו שהם רוצים לפי סדר היום, יושבים שם ורוצים שקודם כל יתכנס הדירקטוריון או המועצה של חברת תדמור ולאחר מכן יובא לאישור ועדת הכספים וכל הדברים האלה.

משה גפני: לא מקובל עלי כל הדבר הזה.

משה גפני: קודם העובדים צריכים לקבל את הכסף.

משה גפני: אני מיד הולך לאיומים.

משה גפני: אם הם לא יקבלו את הכסף, אל תביאו לכאן בקשות להפרטה, אל תביאו לא את יפו ולא את נתיבי אילון.

משה גפני: שום דבר.

משה גפני: אל תביאו כלום.

משה גפני: לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: יש כסף.

משה גפני: הכסף הזה מיועד לעובדים.

משה גפני: צריכים לקבל החלטה והם אמרו שב-21 לחודש יושבת המועצה, אמרו שלא יקבלו החלטה, יקבלו החלטה יותר מאוחר, הנושא יובא לוועדת הכספים, הכול בסדר, אבל קודם כל אני מבקש להעביר את הכסף.

משה גפני: לא תעבירו את הכסף, אני, בניגוד לסעיף הקודם, כאן אני יודע להפעיל כוח כי כאן מדובר בקבוצת עובדים שאין להם יכולת שמישהו יכול להתמודד עבורם.

משה גפני: אנחנו נתמודד עבורם.

משה גפני: אני מבקש להעביר את הכסף לפני החגים.

משה גפני: ביקשתי להעביר לפני ראש השנה.

משה גפני: מאיר, אתה נמצא כאן ולכן אני מדבר אתך כי אתך גם דיברתי בטלפון.

משה גפני: אתה גם כתבת לי שמעבירים את המיליון ו-300 אחרי המכתבים.

משה גפני: אנחנו מבקשים להעביר את זכויות העובדים לפני יום כיפור.

משה גפני: מבקשים להעביר את זה.

משה גפני: לא יכול להיות שעובדים, שישים עובדים שיישארו בעניין הזה כך.

משה גפני: יש לי הרבה מה לומר בעניין.

משה גפני: מה פתאום הפריטו את זה?

משה גפני: זה היה מקום מצוין, היה מקום שהיה לו כסף, מודיעים גם היום שאין הפסדים.

מיקי רוזנטל: אפשר גם להגיד שעשיתם טעות.

מיקי רוזנטל: לא נורא.

משה גפני: היה מקום בלי הפסדים.

משה גפני: למה לעשות את זה?

משה גפני: אני לא נכנס עכשיו בדיון הזה לכל הדברים בהם נצטרך לדון עת זה יבוא לוועדת הכספים ואנחנו כנראה נצטרך לקבל החלטות.

משה גפני: אני מבקש להעביר את הכסף ועכשיו.

<מאיר שמרה: אכן שוחחת אתי ואכן הייתה בינינו התכתבות.

<מאיר שמרה: קודם כל, אני רוצה להגיד בפתיח, אם יורשה לי, שגם לי הנושא של עובדים מאוד חשוב, בלי ציניות, וקבלו את זה.

<מאיר שמרה: למרות שאני עובד משרד האוצר ואפילו עובד ותיק, אני דווקא באוריינטציה של ארגוני עובדים.

משה גפני: הוא המשנה למנהל רשות החברות.

<מאיר שמרה: לא מדובר כאן בהפרטה במובן של הפרטה שהמדינה מוכרת נכסים ומתעשרת אלא מדובר כאן בהכנסה של גוף, אם ייכנס בכלל, שכל הכספים שהוא יביא, ייכנסו לטובת תדמור, לשיפוץ המבנה, לשכלול הפעילות ולהכנסת עבודה נוספת לטובת העובדים ולטובת החברה.

אורלי לוי אבקסיס: מה עם הכספים שמוחזקים באוצר בגין המכירות?

משה גפני: רגע.

<מאיר שמרה: אמנם שמעתי שהיו ריקושטים כאלה בדיון הקודם.

<מאיר שמרה: לא הייתי כאן אבל אמרו לי כל מיני דברים כמו האוצר לקח כסף וכולי.

<מאיר שמרה: אני לא כל כך מכיר את זה למרות שאני די הרבה שנים במערכת הזאת.

<מאיר שמרה: מי שיודע להגיד את זה, שיצהיר את זה לפרוטוקול, יבורך.

<מאיר שמרה: אני לא מכיר דברים כאלה.

<מאיר שמרה: על פני הדברים אני יכול להגיד שהתקיים דיון.

אורלי לוי אבקסיס: אתה היית מעורב בנושא של מכירת הקרקע היכן שהייתה הפנימיה של תדמור?

<מאיר שמרה: מה זה הייתי מעורב?

<מאיר שמרה: מה זה נקרא הייתי מעורב?

אורלי לוי אבקסיס: לא יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: היית חלק מזה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה שאלת את השאלות?

אורלי לוי אבקסיס: לא ראית שהשמאי נתן שם הערכה בחסר?

<מאיר שמרה: לא, לא ראיתי.

אורלי לוי אבקסיס: שאחרי כמה חודשים מכרו את זה בפי כמה לאדם אחר?

משה גפני: אורלי, אנחנו חוטאים למטרה.

משה גפני: דיברנו על העניין הזה.

משה גפני: אנחנו חוטאים למטרה.

משה גפני: אני מבקש למקד את הדיון הזה רק בנושא הזה של זכויות עובדים.

משה גפני: את צודקת, זה היה בדיון הקודם וזה יהיה גם בדיון אחרי כן בנושא הזה.

משה גפני: אני רוצה את הנושא הזה, את הדבר הכי פשוט, לדון בו.

משה גפני: הכסף הזה נמצא ואנחנו מבקשים להעביר אותו לעובדים.

<מאיר שמרה: אני אומר שוב.

<מאיר שמרה: יש החלטת ממשלה בהקשר הזה של חמישה מיליון שקלים כמסגרת שתהיה בעיתוי מסוים.

<מאיר שמרה: בדיון שהיה בלשכת שר התיירות והשתתפו בה כל המנכ"לים, ארבעה מנכ"לים, שמעורבים בתהליך הזה, סוכם ששלושה משרדים ישימו כל אחד את חלקו כרגע כדי לפתור את סוגיית העובדים.

<מאיר שמרה: מיליוןו-300 אלף שקלים.

<מאיר שמרה: אני רוצה להדגיש שלמיטב ידיעתי אין כאן מצב שהעובדים לא קיבלו את שכרם השוטף.

מיקי רוזנטל: אבל יש סכנה שהם לא יקבלו בחודש הבא.

<מאיר שמרה: אני כרגע אומר מה שאני יודע.

<מאיר שמרה: אני לא חשב החברה.

מיקי רוזנטל: יש סכנה שהם לא יקבלו.

<מאיר שמרה: אני אומר את מה שאני יודע.

<מאיר שמרה: יושבים כאן חשב ומנכ"ל החברה ואם מחר יש סיטואציה שלא יקבלו שכר, אני ארצה לשמוע את זה כמוכם.

<מאיר שמרה: אני לא מכיר את זה.

<מאיר שמרה: אני מכיר סיטואציה שיש עיכוב בהפרשות סוציאליות שעל פי חוק החברה מחויבת.

<מאיר שמרה: מי שלדעתי נושא בנטל ולכאורה בעבירה המשתמעת מזה, זאת הנהלת החברה שצריכה לדאוג בהקשר הזה ואני מקווה שהיא דואגת.

<מאיר שמרה: אנחנו, באותו סיכום דיון, ביקשנו תוך עשרה ימים לקבל מהם נייר.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים איזה מעמד יש לחברה הזאת?

<מאיר שמרה: החברה כרגע היא חברה ממשלתית.

אורלי לוי אבקסיס: לא סתם שאלתי.

אורלי לוי אבקסיס: זאת לא שאלה רטורית אלא יש לה המשך.

<מאיר שמרה: את אומרת אחריות הבעלים.

<מאיר שמרה: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שהיה ולא עבר, אל תבואו אלי בטענות אלא תתבעו את המנהלים.

<מאיר שמרה: לא אמרתי את זה.

אורלי לוי אבקסיס: את החברה.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה.

<מאיר שמרה: אני עונה.

<מאיר שמרה: מבחינת אחריות הבעלים, הבעלים לא אמרו שעל אף שיש תהליך גדול יותר, הם מוכנים כרגע לשים מיליון ו-300 אלף שקלים בכפוף לזה שכמו שאתם רוצים לעבוד מסודר עם פקידי האוצר, אנחנו רוצים לקבל מהחברה את מצבת ההתחייבויות שלה ולדעת היכן אנחנו עומדים כדי לדעת לעשות פתרון כולל לגבי הכול.

<מאיר שמרה: אני חושב שזה לגיטימי.

<מאיר שמרה: אני גם מבין את המצוקה.

<מאיר שמרה: מאוד הייתי שמח להיענות לבקשת חבר הכנסת גפני שאני מאוד מכבד ולומר שאנחנו יכולים להעביר את הכסף מחר.

<מאיר שמרה: יש כאן אילוצים כאלה ואחרים.

משה גפני: אין שום אילוץ.

משה גפני: אני חולק על ההחלטה הזאת.

משה גפני: אני רוצה לראות מישהו מהמשתתפים בדיון שלא היו משלמים לו משכורת.

משה גפני: יושב ראש הדירקטוריון.

<מאיר שמרה: אני לא מכיר שלא שילמו משכורת.

משה גפני: וכל הזכויות שלהם.

משה גפני: אני לא רוצה לחזור על הדיון מחדש.

משה גפני: משרד הכלכלה הוא חלק מן העניין, חוץ ממשרד התיירות.

משה גפני: משרד הכלכלה צריך לספק להם את העבודה.

משה גפני: משרד הכלכלה אומר שהוא גם דואג לזכויות העובדים וזה התפקיד שלו ולכן הוא לא יכול לתת להם את העבודות ואת המכרזים שהם צריכים לקבל מכיוון שאין זכויות לעובדים.

משה גפני: יושב ראש הדירקטוריון, בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני רק רוצה לומר שזכויות העובדים זה לא רק הזכויות הפנסיוניות שלהם.

משה גפני: ודאי.

מיקי רוזנטל: זה חופשות ואת כל זה הם לא קיבלו.

<אורן מוסט: ראשית, תודה על הדיון בוועדה ועל המעורבות בגורל בית הספר והעובדים.

<אורן מוסט: אני יושב ראש החברה מאז נובמבר כחלק מנבחרת הדירקטורים וביחד עם ההנהלה והדירקטוריון פועלים להבראת החברה הזאת שנקלעה לקשיים פיננסיים קשים מאוד והיא בדרך להיחלץ מהם במאמץ מאוד גדול כאשר העובדים נושאים בנטל מרכזי במאמץ הזה של הבראת החברה.

<אורן מוסט: במקביל מתקיים תהליך של היערכות להפרטה כדי למצוא זכיין שיקפיץ את החברה הזאת למקומות יותר טובים לרווחת כולם.

<אורן מוסט: כרגע אנחנו בשלב מאוד מאוד מתקדם של הכנת מה שנקרא הצהרת כושר הפירעון שזה יאפשר להיכנס לתהליך ההפרטה.

<אורן מוסט: לצורך זה היינו צריכים לסגור את הדוחות הכספיים של החברה ל-2013 שטרם הסתיימה ורק לאחרונה זה הסתיים ולהביא את הניתוח, כמה כסף יש בבור הזה או אין בבור הזה, של תדמור כדי שהממשלה תוכל בעצם להגיד שאנחנו משפים את החברה.

משה גפני: מתי זה קורה?

<אורן מוסט: אנחנו נמצאים כרגע, חשבנו שנספיק אבל לא הספקנו לפני החגים לסיים את התהליך הזה.

משה גפני: מתי זה קורה?

<אורן מוסט: זה יקרה, להערכתי, עד אמצע אוקטובר בעזרת השם.

משה גפני: למה צריך כל כך הרבה זמן?

<אורן מוסט: ראשית, הסברתי.

<אורן מוסט: יש לנו את 2013 שסיימנו לפני כשבועיים.

<אורן מוסט: יש לנו לעדכן את כל הניתוח הזה עד עכשיו ועוד 12 חודשים קדימה.

<אורן מוסט: יש תהליך של רואה חשבון חיצוני ששכרנו במיוחד לטובת העניין הזה, מעבר לרואה החשבון של החברה ואני מקווה שביחד עם רשות החברות ומשרדי הממשלה האחרים נשלים את זה עד אמצע חודש אוקטובר.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא מקבל את זה.

משה גפני: המנכ"ל, אתה רוצה להוסיף?

<צביקה שפיס: צדק מאיר וצדק גם אורן.

<צביקה שפיס: אני לא רואה שום קואורלציה.

<צביקה שפיס: בשלושה חגים לא יכולנו לחלק מתנות לחגים ואת הביגוד חילקנו לשלושה-ארבעה סעיפים.

<צביקה שפיס: ה-1,3 מיליון זה בדיוק הסכום.

<צביקה שפיס: בדיוק, מאיר, מה שזקוק לסוציאליות.

<צביקה שפיס: אם אני לא מספיק טוב, אז אפשר לעשות משהו אחר אתי, אבל זאת לא הנקודה.

<אורן מוסט: צביקה, זה סכום שחסר מתחילת השנה, מצטבר, לסוף אוגוסט.

<צביקה שפיס: נכון.

<צביקה שפיס: אין ויכוח.

<צביקה שפיס: אתמול קיבלנו מכתב שאם לא נשלם למבטחים, קרנות הפנסיה הוותיקות, את ה-102 אלף שקלים שאנחנו חייבים, אני מקריא: "החוב לא כולל את הריבית שתהיה, העובדים אינם מכוסים עבור מקרה של תאונה.

<צביקה שפיס: תפקידי ליידע את המעסיק לפני שאנחנו מגישים את זה".

<צביקה שפיס: קיבלתם את המייל הזה, הדירקטוריון קיבל אותו ואני חושב שמה שאתה מוביל, אדוני יושב ראש הוועדה, זה הנכון.

<צביקה שפיס: אני לא מביע דעה בעד ההפרטה או נגד ההפרטה.

<צביקה שפיס: זה ממש לא הדיון.

<צביקה שפיס: נאמר שהייתה ישיבה באוצר ומאיר, אמרת שאין לך התנגדות להעביר את ה-1,3 מיליון.

<צביקה שפיס: אני מזכיר שנכחו בישיבה הזאת אצל השר הגברת ענבר יחזקאלי, הגברת שני ינאי – אלה היועצות של שר הכלכלה ושר האוצר – נציגי אגף התקציבים, עופר ואסף שהיה כאן, מאיר, דן, אני וגיל.

<צביקה שפיס: אין שום קשר.

<צביקה שפיס: אין קואורלציה.

<צביקה שפיס: אנחנו עובדים ימים ולילות להצהרת כושר פירעון.

<צביקה שפיס: עשינו הצהרת כושר פירעון אחת ל-31 לדצמבר ואתה מכיר אותה.

<צביקה שפיס: נתנו אתמול טיוטה של 31 ליולי.

<צביקה שפיס: נכון, אורן צודק.

<צביקה שפיס: צריך להביא את זה לרואה חשבון חיצוני שיעשה בדיקה עלינו.

<צביקה שפיס: אני מקבל את זה ואני מכבד את זה וזה בסדר.

<צביקה שפיס: אני אכבד כל החלטה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול.

מיקי רוזנטל: המיליון ו-300 אלף השקלים האלה, אתה יודע את המרכיבים שלו, זה בלי קשר למצב שאתה דורש, ובצדק אתה דורש.

מיקי רוזנטל: אתה יודע שזה נועד לדברים ספציפיים שכולם עניינים סוציאליים, נקרא לזה כך.

מיקי רוזנטל: נכון?

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, המצב קשה אבל המצב קשה לא בגללם אלא המצב קשה כי המדינה עשתה הרבה טעויות בדרך.

אורלי לוי אבקסיס: מה ההיתממות הזאת?

<מאיר שמרה: סליחה, אני לא מיתמם.

<מאיר שמרה: אתה רוצה שאני אגיד לך כן על משהו שאני חושב לא?

מיקי רוזנטל: ההחלטה על ההפרטה, ההפסקה של הכסף.

משה גפני: המכירה של הקרקע.

מיקי רוזנטל: המכירה של הקרקע.

מיקי רוזנטל: יש עשרות טעויות שעשו בדרך בה ניהלו את ההפרטה.

<מאיר שמרה: אגב, ההפרטה עוד לא התחילה.

מיקי רוזנטל: לא משנה, אבל המצב היום נובע מהחלטות הממשלה.

<מאיר שמרה: חבר הכנסת גפני, אתה מרשה לי להתבטא?

משה גפני: לא.

משה גפני: תכף אני אתן לך.

<מאיר שמרה: אני אשמח לענות.

משה גפני: משרד התיירות.

נורית קורן: אדוני היושב ראש, רק הערה אחת.

נורית קורן: תדמור היה סיפור הצלחה.

נורית קורן: איך הם הגיעו לגירעון הזה?

נורית קורן: אני לא מבינה איך הם הגיעו לזה.

<קריאה: אף אחד לא מבין.

<קריאה: אני פניתי למבקר המדינה.

<קריאה: כתבתי מכתב חריף מאוד.

נורית קורן: הדבר הכי חמור שיכול להיות הוא איך לא משלמים לעובדים?

נורית קורן: איפה נדב עכשיו?

נורית קורן: כאשר מדובר על זכויות העובדים, איפה הוא?

נורית קורן: שיעבירו את הכסף עכשיו.

משה גפני: משרד התיירות.

משה גפני: אנחנו עוסקים רק במיליון ו-300 אלף השקלים ולא במה שיש מסביב.

<עובד קדמי: רק בזה.

<עובד קדמי: ב-31 באוגוסט התקיים דיון אצל שר התיירות בהשתתפות כל הגורמים הנוגעים בדבר.

<עובד קדמי: נקבע שם מתווה שלקראת קידום ההפרטה – אם רוצים לקרוא לזה הפרטה – אחד הסעיפים והראשון שבהם היה תשלום לחברה או העברת כספים לחברה בסכום של 1,3 מיליון שקלים.

משה גפני: למה לא העברתם?

<עובד קדמי: רק רגע אדוני.

<עובד קדמי: מיד אני אסביר.

<עובד קדמי: הסכום הזה ממומן על ידי שלושה גורמים – משרד התיירות שליש, משרד הכלכלה שליש ומשרד האוצר שליש.

<עובד קדמי: ההתניה הייתה שהסכום הזה יועבר לאחר קבלת הצהרה בדבר כושר פירעון בדירקטוריון החברה.

משה גפני: את זה אנחנו יודעים.

<עובד קדמי: הדבר הזה לא נעשה.

<עובד קדמי: משרד התיירות יהיה מוכן להעביר את חלקו כבר עכשיו, עוד לפני העברת כושר הפירעון, בכפוף לאישור של משרד האוצר שיאשר לנו להעביר את הסכום.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תשיגו את נדב.

משה גפני: רחל, תשיגי את נדב.

משה גפני: אני רוצה אותו כי אחרת אני אעשה הפסקה ואתקשר אליו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרד הכלכלה.

<שולי אייל: אנחנו פתחנו את שנת הלימודים.

<שולי אייל: חשוב לומר שבית ספר שיש עליו שמועות כאלה, גם היקף התלמידים שמגיע הולך ופוחת.

<שולי אייל: זה בית ספר שאפילו מגיעים מנהריה ללמוד בו.

נורית קורן: נכון.

נורית קורן: לכן אני מתפלאת.

נורית קורן: אני גם יודעת שהצבא משתמש בשירותים שלו.

<שולי אייל: הצבא משתמש וקורסים עסקיים משתמשים.

נורית קורן: אני לא מבינה את זה.

נורית קורן: אני מתגוררת בהרצליה ואני רוצה להגיד לך שתדמור היה דגל חברתי.

<שולי אייל: אין לך ויכוח אתי.

נורית קורן: אני לא מבינה מה קרה כאן.

אורלי לוי אבקסיס: האוצר ייבש אתכם.

משה גפני: אני מחכה לשמוע את משרד הכלכלה.

<שולי אייל: אנחנו מחכים שהאוצר יעביר את המיליון ו-300 אלף שקלים לטובת העובדים.

<קריאה: לא.

<קריאה: את השליש.

נורית קורן: למה זה לא יכול להיעשות לפני יום כיפור?

נורית קורן: למה אנשים צריכים להיות במצב כזה לפני החגים?

<שולי אייל: הכסף באוצר.

משה גפני: אני מצטער, אני רוצה לדעת רק דבר אחד.

משה גפני: אנחנו לא מקיימים דיון על תדמור.

משה גפני: אנחנו לא מקיימים דיון על התלמידים ולא מקיימים דיון על הקרקעות.

משה גפני: על זה נקיים דיון בעזרת השם בעתיד.

משה גפני: אנחנו רוצים לדעת לגבי החלק של משרד התיירות, החלק של משרד הכלכלה והחלק של משרד האוצר.

משה גפני: אמר משרד התיירות שהוא את ה-400 ומשהו אלף שקלים שלו מוכן להעביר היום.

<שולי אייל: גם אנחנו.

משה גפני: משרד הכלכלה?

<שולי אייל: גם אנחנו.

משה גפני: משרד הכלכלה מוכן.

משה גפני: אני מבקש מהחברה להגיש את הדוחות כמה שיותר מהר.

משה גפני: עם כל הכבוד, אתם לא פטורים מאחריות בעניין הזה.

משה גפני: אתם לא יכולים להגיד לי אמצע אוקטובר או אמצע חודש אחר.

משה גפני: יש כאן עובדים שאין להם זכויות סוציאליות, אין להם את המשכורות ואלה עובדים שלכם.

משה גפני: אתם לא יכולים לזרוק את הכול על משרדי הממשלה.

משה גפני: אני מבקש, בימים האלה יושבת ועדת הכספים כל יום, אנחנו בין ראש השנה ליום כיפור ואנחנו בתוך החגים.

משה גפני: מה שאנחנו מוכרחים לעשות, אנחנו עושים.

משה גפני: אתם מוכרחים לעשות.

משה גפני: להביא את הדוחות ולהביא את כל הדברים כמה שיותר מהר ולא לחכות.

משה גפני: אני מבקש להעביר את החלק של משרד האוצר.

משה גפני: משרד התיירות מוכן להעביר את הכסף מיד, משרד הכלכלה מוכן להעביר את הכסף מיד, החברה תיתן את הדוחות שלה ואנחנו אחראים לזה, היא תיתן את הדוחות כמה שיותר מהר, אוי ואבוי לה אם היא לא תיתן את זה מהר.

משה גפני: עם כל הכבוד, היום אנחנו הגב של תדמור.

משה גפני: אנחנו ניתן להם את מלוא הגב בעניין הזה ובתנאי שהם גם יזדרזו לתת את הדוחות.

משה גפני: אני מבקש את התשובה של משרד האוצר, את השליש של משרד האוצר להעביר.

משה גפני: אגף התקציבים, אתם מעבירים את השליש?

משה גפני: אין להם לובי.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה הם לא תורמים למישהו לבחירות.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה לא זה.

<אלישבע דדון: רבותיי, הזמן הוא זמן ערטילאי.

<אלישבע דדון: אנחנו נמצאים על הקשקש.

<אלישבע דדון: אין לנו משכורות.

<אלישבע דדון: אין לנו אוכל לאכול.

<אלישבע דדון: העובדים שלנו, ניתקו להם חשמל ומים.

<אלישבע דדון: על מה אתם מדברים?

<אלישבע דדון: על מה אתם מדברים כאן?

<אלישבע דדון: אתם מחליטים לא להחליט.

<אלישבע דדון: זה מה שקורה במדינה.

<אלישבע דדון: מחליטים שלא להחליט.

<אלישבע דדון: איזה יופי.

<אלישבע דדון: מה קרה?

<אלישבע דדון: אנחנו לא עובדים כמוכם?

<אלישבע דדון: אנחנו לא עובדים, אנחנו משחקים כל היום?

<אלישבע דדון: פתחנו שנת לימודים עם תלמידים בסיכון.

<אלישבע דדון: אני אוהבת את בית הספר.

<אלישבע דדון: על מה אתם מדברים?

<אלישבע דדון: אנחנו מתחננים למר שמרה, בוא תחתום אתנו על הסכם קיבוצי ותגן עלינו.

<אלישבע דדון: תגן עלינו, תשמור על הזכויות שלנו.

<אלישבע דדון: לא מוכנים לדבר.

<אלישבע דדון: הוא שולח לנו את משה שלם, הנער שלו, זורק לנו את ההסכם הזה ולא מוכן לראות אותנו.

<אלישבע דדון: מה אנחנו?

<אלישבע דדון: לא שירתנו במדינה?

<אלישבע דדון: לא שירתנו בצבא?

<אלישבע דדון: אין לנו ילדים כאן?

<אלישבע דדון: מה קרה?

<אלישבע דדון: אנחנו לא עובדים?

<אלישבע דדון: אנחנו מסתכלים על הקירות כל היום?

<אלישבע דדון: איזה מין דבר זה?

<אלישבע דדון: אין משכורת בחודש הבא.

<אלישבע דדון: אתם יודעים את זה?

<אלישבע דדון: אין משכורת.

<אלישבע דדון: חצי שנה אין קרנות.

<אלישבע דדון: מנכים לנו מהמשכורות ולא מעבירים את הכסף לקרנות.

<אלישבע דדון: זאת עבירה פלילית.

<אלישבע דדון: אני, אלישבע דדון, העברתי תלונה למחלקת האכיפה של משרד הכלכלה ואתמול צלצלו לי מהמשרד שהתלונה כרגע בבירור ותוך חודש-חודש וחצי מישהו ייתבע כאן לדין כי לא העבירו את הכספים שלנו.

<אלישבע דדון: על מה אתם מדברים?

<אלישבע דדון: אנחנו לא נקבל משכורת.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, האם יתכן מצב שבו אנחנו יושבים כאן וזאת חברה ממשלתית ואין ביטוח תאונות?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים לשבת כאן והרגע הקריאו לנו שלעובדים אין ביטוח.

אורלי לוי אבקסיס: בן אדם יעשה תאונה, מה הוא יעשה?

אורלי לוי אבקסיס: למי הוא יפנה?

אורלי לוי אבקסיס: מי יפצה אותו?

אורלי לוי אבקסיס: מי ידאג לילדים שלו?

מיקי רוזנטל: אורי יוגב.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

משה גפני: אני מבקש לדעת תשובה.

נורית קורן: כולה 400 אלף שקלים שהאוצר צריך להעביר.

משה גפני: לא.

משה גפני: הוא צריך גם לאשר את ההעברה של המשרדים האחרים.

מיקי רוזנטל: זאת רק ההתחלה.

אורלי לוי אבקסיס: תהיה לך הזדמנות ביום שני ברביזיה.

נורית קורן: אני לא אצביע.

נורית קורן: נמאס לי כבר לשמוע שכל הזמן מקפחים את העובדים.

נורית קורן: איפה ההסתדרות?

<אלישבע דדון: איפה הדירקטוריון ששמר עלינו כל השנים?

<גלילה הורנשטיין: ההסתדרות בתמונה.

נורית קורן: התייעצות סיעתית.

<גלילה הורנשטיין: ההסתדרות בתמונה וזה לא נכון שאת חושבת שההסתדרות לא בתמונה.

משה גפני: הפסקה חמש דקות.

משה גפני: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: מאיר, אם אתה יכול להגיד את המסגרת.

<פרוספר ביטון: אני יושב ראש ועד העובדים של תדמור.

<פרוספר ביטון: אני רוצה להוסיף משפט.

<פרוספר ביטון: אני לא מבין למה מקשרים בין החוב הכללי למיליון ו-300 אלף שקלים.

<פרוספר ביטון: לא הבנתי למה.

<פרוספר ביטון: מה זה קשור אלי?

<פרוספר ביטון: אם ההנהלה צריכה להגיש את החוב, מה זה ענייני?

משה גפני: על זה אנחנו מדברים.

משה גפני: מאיר, אני מבקש שתגיד את הכלל לגבי המסגרת הכללית בלי להיכנס לפרטים.

משה גפני: תגיד את הדברים העקרוניים.

משה גפני: אנחנו, ועדת הכספים, נצביע על כך שאנחנו עומדים מאחורי העניין.

<מאיר שמרה: אני רוצה להגיד שבשם האוצר אני חושב שאנחנו עושים מאמץ להיענות לבקשת הוועדה לשני דברים מצטברים.

<מאיר שמרה: בהינתן שאנחנו עומדים לקבל אותה, אנחנו נשנס מותניים כדי לנסות להעביר את זה לפני יום כיפור.

<מאיר שמרה: אני לא רוצה להתחייב.

משה גפני: לפני יום כיפור.

משה גפני: אני לא יודע מה זה נשנס מותניים ואני לא יודע מה זה נשתדל.

משה גפני: לפני יום כיפור.

משה גפני: אני יודע עברית.

<קריאה: לפני התרת נדרים.

משה גפני: כן.

משה גפני: לפני התרת נדרים.

<מאיר שמרה: אנחנו צריכים לקצוב לוחות זמנים להנהלת החברה שעם כל הכבוד תתאמץ ותעבוד גם בסוכות כדי לייצר לנו את הנייר.

משה גפני: בחול המועד.

משה גפני: לא בחג עצמו.

משה גפני: אני הייתי עובד בחול המועד, אם זה היה הנושא של המשכורת של העובדים.

<אורן מוסט: אין שום עניין בדבר הזה.

<אורן מוסט: עובדים גם ביום שישי וגם במוצאי שבת וגם בחול המועד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתקצרו את לוחות הזמנים.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: אם אתם לא מקצרים את לוחות הזמנים, טוען משרד האוצר בצדק, אז אתם לא מסוגלים לנהל את החברה.

משה גפני: הרי מדובר כאן על חצי דיני נפשות.

<אורן מוסט: סליחה, אני רק רוצה לחזק משהו.

<אורן מוסט: אני מוכן לקבל כל ביקורת באהבה ובהערכה וללמוד ממנה, אבל בואו נבין את התהליך כי זה חשוב.

<אורן מוסט: מהחברה נדרש להציג מספר שהוא מייצג את סך ההתחייבויות כולל 12 חודשים.

<אורן מוסט: דורשים כאן אחריות על החברה וזה בסדר.

<אורן מוסט: אני היושב ראש שלה ואני מוכן לשאת באחריות.

<אורן מוסט: אני נושא בה גם בלי רצון.

<אורן מוסט: מרגע שיש את המספר הזה, צריכה לבוא ממשלת ישראל ולשפות את החברה על הסכום הזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא צריך לדבר הרבה.

משה גפני: אנחנו הליטאים מבינים לאט.

<מאיר שמרה: הדבר השני שאנחנו מבקשים מהוועדה זה גם בהינתן שכרגע אין לנו כרגע את המספר שעוד לא קיבלנו אותו, לקבל למפרע את אישור הוועדה בהינתן שנקבל את המספר ונראה שאנחנו יודעים להתמודד אתו.

משה גפני: אפילו אם זה יהיה עשרים מיליון.

<מאיר שמרה: כמה שיהיה.

משה גפני: אפילו אם זה יהיה 15 או 25 מיליון.

<קריאה: זה יהיה.

<מאיר שמרה: אם זה יהיה סכום שנחשוב שלא נכון לבצע את זה בסכום הזה, נחפש פתרונות אחרים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו כאן.

<מאיר שמרה: כרגע אנחנו מבקשים את האישור למפרע כדי להתקדם עם התהליך.

משה גפני: להתקדם, מאה אחוזים.

משה גפני: למישהו יש התנגדות?

מיקי רוזנטל: להעביר את הכספים כפי שיתקבלו מהדוחות שיהיו מול האוצר?

משה גפני: כן.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא מתנגדים.

<מאיר שמרה: לא אמרתי שאנחנו נעביר.

<מאיר שמרה: אמרתי שיש לנו אישור מכם להעביר.

משה גפני: אנחנו לא מתנגדים.

משה גפני: הוועדה מאשרת את זה.

משה גפני: אני מבקש להעביר את הכסף, את המיליון ו-300 אלף שקלים, לפני יום כיפור.

משה גפני: זה הסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנתי את החלק השני.

מיקי רוזנטל: הוא אומר שאנחנו מאשרים לו להעביר להם כסף.

משה גפני: מעבירים את הכסף עד יום כיפור.

<אסף וסרצוג: כן.

מיקי רוזנטל: לזה אמרתי שאנחנו לא מתנגדים.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתם לא שומעים.

משה גפני: מעבירים את הכסף עד יום כיפור.

משה גפני: אסף אמר כן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שיהיה חג שמח לכולם.

משה גפני: שנה טובה.

משה גפני: גמר חתימה טובה.

משה גפני: הישיבה נעולה.