הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 28, 2015-08-09 09:30

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

קארין אלהרר: היום ה-9.8.2015,יום א', כ"ד באב התשע"ה.

קארין אלהרר: הנושא שלנו הוא פעולות הממשלה לשילובם של אנשים עם מוגבלויות בתעסוקה– דוח המבקר המדינה 64ג'.

קארין אלהרר: תראו, אני מניחה שכל היושבים סביב השולחן מבינים, אין צורך להכביר, את החשיבות של שילוב אנשים עם מוגבלויות בחברה, בפרט בתחום התעסוקה.

קארין אלהרר: דוח מבקר המדינה משנת 2013 מדבר על המחויבות לשילוב.

קארין אלהרר: בפתח הדברים אני אבקש ממבקר המדינה ומליאורה שמעוני להציג.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: תודה רבה ליושבת ראש הוועדה.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אני חושב שכל מילה מיותרת.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: חברה שלא דואגת לשכבות חלשות, שלא דואגת לשילובם של אנשים שיש להם קשיים כאלה ואחרים, שלא דואגת להם למקומות עבודה, שזה הדבר הראשון בחיי אדם - פרנסה לבני משפחתו, תעסוקה, מצב כזה הוא מצב גרוע ביותר.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אנחנו כבר עוסקים בנושא הזה, משרד מבקר המדינה עוסק בנושא הזה כבר שנים רבות.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: זה לא נושא שעלה היום.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אם רק אפשר, אני רוצה להפנות לדוח 45 שעסק בתעסוקת מוגבלים.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: כך קרו לזה אז, היום השם שונה.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: כך זה צריך להיות.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: לא הייתה בעיה של תקציב, אלא בעיה של תיאום בין כל הגורמים שצריכים לעסוק בנושא הזה, בין משרדי הממשלה השונים.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אסור להוריד את הנושא הזה מסדר היום.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אנחנו נמשיך במעקבים אחרי כל תג ותג בדוח הזה.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: הנושא הזה מתאים לגישה החברתית שלי.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אני מקדיש לו הרבה זמן.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אנחנו נמשיך לעשות זאת.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אנחנו תיכף נשמע מליאורה, ראשת החטיבה, ומבני גולדמן איזה פעולות צריך לבצע.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: יש עוד נושאים שקשורים בעניין.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אני עומד להוציא ממש בקרוב דוח על אוכלוסיית העיוורים בארץ.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: היה כבר דיון באולם הזה, אם אני לא טועה.

<מבקר המדינה יוסף חיים שפירא: אנחנו נמשיך לעקוב ולדחוף כמה שיותר כדי שהדברים יבוצעו, לא רק יהיו על הנייר.

<ליאורה שמעוני: בוקר טוב.

<ליאורה שמעוני: נתחיל דווקא באוכלוסייה החזקה.

<ליאורה שמעוני: האוכלוסייה החזקה בחברה היא זו שמובילה את הצמיחה, את הפריון, את הפיתוח.

<ליאורה שמעוני: היא סוחבת את המשק כולו ומשפיעה על איכות החיים של כל החברה, אבל יחד עם זה אנחנו חייבים לזכור שבתוך החברה יש אוכלוסיות שונות.

<ליאורה שמעוני: יש אוכלוסיות של מתקשים, של אנשים שהם לא יכולים, שהם לא מצליחים.

<ליאורה שמעוני: לחלק מהם יש מוגבלות קשה מאוד, לחלק מהם יש מוגבלות פחות קשה.

<ליאורה שמעוני: החוזק של החברה נמדד בכך שהיא מסוגלת לתת את התמיכה הנכונה לאלה שלא יכולים, ומנסה לשלב אותם עד כמה שאפשר בתוך החברה שיכולה.

<ליאורה שמעוני: כל אחד מאיתנו יכול להסתכל ולהגיד: אני מכיר נכה שהוא עו"ד מצליח, אני מכיר עיוור שעוסק באמנות ומצליח, אני מכיר אוטיסט שעוסק בפיתוח תוכנה.

<ליאורה שמעוני: אלה סיפורי הצבע שנמצאים מסביב ואפשר להצביע עליהם באצבע אחת.

<ליאורה שמעוני: חוץ מאלה יש רבים אחרים שעליהם אנחנו לא מצביעים, הם נמצאים שם ושותקים.

<ליאורה שמעוני: הדוח הזה עוסק באותם אנשים.

<ליאורה שמעוני: אנחנו מדברים על אותם אנשים שיש להם קושי להשתלב בתעסוקה.

<ליאורה שמעוני: נקודת המבט של הדוח הזה היא לראות את הדברים דרך אותם עיניים של אותם אנשים.

<ליאורה שמעוני: הדוח עוסק בפעולות שהממשלה עושה על מנת לשלב את האנשים בעלי המוגבלויות.

קארין אלהרר: או לא עושה.

<ליאורה שמעוני: או לא עושה, כפי שאומרת יושבת הראש.

<ליאורה שמעוני: אנחנו תיכף נסקור את הפעולות שנעשות על מנת לשלב אותם בתעסוקה.

<ליאורה שמעוני: כפי שהמבקר אמר וציין, יש רצון טוב לכולם.

<ליאורה שמעוני: יש הבנה, יש הסכמה שצריך וחשוב לשלב אדם שיש לו מוגבלות בתעסוקה.

<ליאורה שמעוני: למה לשלב בתעסוקה?

<ליאורה שמעוני: משום שאדם שלא עובד זה אדם שקם בבוקר ואין לו בעצם תכלית.

<ליאורה שמעוני: אדם שעובד יודע שמחכים לו, שמצפים לתרומה שלו, שהוא יכול להסתכל בעיניים של החברים שלו, בעיניים של המשפחה שלו ולהגיד: "אני תורם, אני חלק מהחברה".

<ליאורה שמעוני: אני אומרת, אולי הוא אחר, אבל הוא בעצם אדם כמוני.

<ליאורה שמעוני: אנחנו מנסים לבדוק ולראות האם הרצון הטוב שקיים אצל כל משרדי הממשלה לשלב את האנשים האלה בתעסוקה, האם הוא מתממש.

<ליאורה שמעוני: לצערנו אנחנו רואים שלא.

<ליאורה שמעוני: אתם יודעים שוועדת לרון, שהגישה את ההמלצות שלה לפני כ-10 שנים, התייחסה להרבה מאוד תחומים שנוגעים לשילוב של אנשים עם מוגבלויות בחברה, בין היתר גם בתחום התעסוקה.

<ליאורה שמעוני: היא המליצה המלצות מאוד פרודוקטיביות.

<ליאורה שמעוני: השורה התחתונה שאנחנו יכולים להצביע עליה היא הצלחה בשוליים, הייתי אומרת מינורית אפילו, במידת השילוב של נכים במעגל התעסוקה.

<ליאורה שמעוני: ב-2011 הגדירו את עצמם כ-750 אלף איש כבעלי מוגבלות בינונית ומעלה.

<ליאורה שמעוני: אלה נתונים שלנו שנאספו באשר להגדרה העצמית של כל אחד לגבי עצמו.

<ליאורה שמעוני: נתונים שהם רשמיים יותר מדברים על בערך 460 אלף נכים או אנשים שהם מוכרים באחוזי נכות על ידי הביטוח הלאומי ומקבלים סיוע.

<ליאורה שמעוני: כ-250 אלף מתוכם הם כאלה שמקבלים גם קצבה.

<ליאורה שמעוני: אנחנו רואים שמקרב אלה שמקבלים קצבה שיעור המועסקים הוא נמוך מאוד, הוא עומד על 18%.

<ליאורה שמעוני: זאת הנקודה של הדוח, בכך אנחנו עוסקים.

<ליאורה שמעוני: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לבני גולדמן, מנהל האגף, שריכז את הדוח הזה, על-מנת שיתאר באופן יותר פרטני את הממצאים שהעלינו.

<בנימין גולדמן: תודה רבה.

<בנימין גולדמן: אני לא אסקור את כל הדוח הארוך הזה, אני אתמקד בכמה נקודות מרכזיות.

<בנימין גולדמן: מול הרצון וההכרה בכל המערכת שיש צורך לשלב אנשים עם מוגבלות, מול כל עבודת המטה, מול הפלטפורמה שניתנה, כשאתה בא לשטח תמונת המצב היא עגומה.

<בנימין גולדמן: אני חייב להגיד שכאחד שריכז את הצוות, חלק גדול מהבעיה היה למפות את השחקנים, לראות מי עוסק בזה.

<בנימין גולדמן: חלק מהעבודה הייתה לדעת מי נותן את השירות.

<בנימין גולדמן: אם אני הייתי במצב שבו הייתי צריך לקבל שירותי שיקום, שכולם רוצים לתת, ואני אדם עם מוגבלות - - אם אני כמנהל בכיר לא יודע, מה יגיד מישהו שהוא הורה לילד מהחינוך המיוחד שאתה רוצה לשלב אותו בעבודה, אתה רוצה לתת לו תכלית?

<בנימין גולדמן: איך הוא ידע אם אני לא מצליח לדעת?

<בנימין גולדמן: הדבר הראשון שעשינו זה ניסינו לומר לעצמנו, כי אמרו לנו שיש אנשים שנופלים בין הכיסאות.

<בנימין גולדמן: בעזרת הביטוח הלאומי בחנו פחות או יותר מה הפוטנציאל.

<בנימין גולדמן: לפי ההגדרות של ביטוח לאומי, אדם שיש לו מעל 20% נכות זכאי לשיקום תעסוקתי עד גיל 60.

<בנימין גולדמן: ניסינו למפות את הנתונים.

<בנימין גולדמן: הגענו למספר של 258 אלף איש שיש להם פוטנציאל לקבל שיקום תעסוקתי.

קארין אלהרר: על בסיס מה המספר הזה?

<בנימין גולדמן: מהשוואת קבצים.

<בנימין גולדמן: לקחנו קבצים של ביטוח לאומי.

<בנימין גולדמן: זה על פי הנתונים.

<בנימין גולדמן: עשינו עבודה.

<בנימין גולדמן: מינהל המחקר של ביטוח לאומי סייע לנו.

<בנימין גולדמן: אלה מספרים מוסכמים.

<בנימין גולדמן: זה מקסימאלי.

<בנימין גולדמן: זה לא אומר שכל בן אדם שם יכול או רוצה, אבל לפחות יש איזה שהוא מספר.

<בנימין גולדמן: אני חושב שזה היה מספר ראשוני.

<בנימין גולדמן: אני לא אומר, אבל לפחות אתה יודע שזה לא בין הכיסאות, הכיסאות לא נמצאים שם.

<בנימין גולדמן: כשאתה בודק את זה אתה רואה ש-76% מהם לא קיבלו הצעה לשירותי שיקום.

<בנימין גולדמן: שאלנו את עצמנו מה קורה.

<בנימין גולדמן: קודם כל, זה הסבך הבירוקרטי הבלתי אפשרי הזה.

<בנימין גולדמן: לא ראינו שיש איזו שהיא תכנית ממשלתית מסודרת שקובעת עדיפויות.

<בנימין גולדמן: ברור לכולם שמכל האנשים האלה יש קבוצות אוכלוסייה שההסתברות שלהן להשתלב בשוק העבודה יותר גבוהה.

<בנימין גולדמן: היית מצפה.

<בנימין גולדמן: כולם יודעים שככל שאתה נמצא יותר זמן במערכת, כך הסיכוי שלך להיכנס לשוק העבודה קטן יותר.

<בנימין גולדמן: היית מצפה שהמערכת תתמקד באלה.

<בנימין גולדמן: אתה יודע שלגבי אנשים שהם בחינוך מיוחד יש תכניות מעבר שמשרד הרווחה מממן.

<בנימין גולדמן: המטרה של התכניות האלו היא לעזור לאותם חבר'ה צעירים להיכנס לשוק העבודה.

<בנימין גולדמן: באלה התמקדו?

<בנימין גולדמן: ממש לא.

<בנימין גולדמן: יש עוד דוגמאות שונות.

<בנימין גולדמן: הדוגמה שמבליטה את זה היא הסיפור של וואן סטופ סנטר, תחנת שירות אחת.

<בנימין גולדמן: ועדת לרון דיברה על 2 תחנות.

<בנימין גולדמן: מה שקרה בפועל זה שראינו שכל הסיפור של וואן סטופ סנטר נדד בין משרד אחד למשרד שני, כך שלא הגענו למצב שאדם עם מוגבלות יכול להגיע למקום אחד ולקבל שירות מבלי שהוא מתחיל לחפש את המשרד הממשלתי שייתן לו.

<בנימין גולדמן: ההמלצה המרכזית שלנו היא למנות גורם מתכלל שיטפל בנושא.

<בנימין גולדמן: אותו גורם צריך לתאם בין הגופים השונים, לגבש תכנית עבודה לאומית, לקבוע יעדים, סדרי עדיפויות, לעגן את התקציבים - אנחנו מצאנו שיש כחצי מיליארד שקל כל שנה שמוקדש לנושא הזה - לעודד מעסיקים בשוק הפרטי, להקים תחנת שירות אחת ללא דיחוי נוסף, הן במשרד הרווחה והן להשמה בשוק החופשי.

<בנימין גולדמן: לצערנו, במקום שהשירות הציבורי ושירות המדינה יהיה חלוץ בפני המחנה בנושא של שילוב אנשים עם מוגבלות, ההיפך הוא הנכון.

<בנימין גולדמן: כשהסתכלנו ראינו שרק כ-2% מכלל העובדים בשירות המדינה הם אנשים עם מוגבלות.

<בנימין גולדמן: זה בניגוד לחוק השוויון, בניגוד לחוק המינויים.

<בנימין גולדמן: הרגשנו שלא נעשה מספיק.

<בנימין גולדמן: שירות המדינה וכל המגזר הציבורי צריך לקחת על עצמו את המשימה, כי אם לא תתחיל העבודה במגזר הציבורי, מה יגידו השאר.

קארין אלהרר: אנחנו נתחיל לדבר עם המשרדים הממשלתיים.

קארין אלהרר: יש נתון שאותי מאוד מאוד הטריד.

קארין אלהרר: אחד הנתונים שאותי מאוד הטריד זה שהמשק הישראלי מפסיד מידי שנה 5 מיליארד שקלים מכך שאנשים עם מוגבלויות לא מועסקים.

קארין אלהרר: בדרך כלל אומרים win win, אבל זה לגמרי lose lose הסיפור הזה.

קארין אלהרר: כפי שאמר בני, קצת מטריד ומדאיג שדווקא המגזר הפרטי לקח על עצמו להיות מניף הדגל, לא המגזר הציבורי.

קארין אלהרר: אני ארצה לשמוע מגיא איך זה מתקדם שם.

קארין אלהרר: יש כאן 4 משרדים מאוד משמעותיים: משרד הרווחה, משרד הכלכלה, הביטוח הלאומי שהוא אמנם תחת משרד הרווחה אבל הוא בפני עצמו, ונציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: גם משרד הבריאות אמור לקחת חלק, כיוון שכל תחום בריאות הנפש נמצא תחתיו.

קארין אלהרר: יש כאן המון משרדים ממשלתיים.

קארין אלהרר: לא רואים כל כך דרך לאן.

קארין אלהרר: אני כן יודעת שנעשו התקדמויות.

קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע על כך.

קארין אלהרר: מאוד חשוב להבהיר.

קארין אלהרר: מהדיון כאן היום יוצאים לא רק אחרי שדיברנו, אלא גם עם משימות לעתיד.

קארין אלהרר: אנחנו באמת רוצים לראות שיפור במקום הזה, כי זה מקום שהוא מנוף צמיחה לא רק של המשק אלא גם של אנשים.

קארין אלהרר: נאמר כאן מקודם שמקום עבודה הוא הרבה מעבר לשכר.

קארין אלהרר: הוא הרבה פעמים הסיבה לקום בבוקר, הוא הסוציאליזציה עם עוד אנשים.

קארין אלהרר: זו בעיני סיבה מספיק טובה לכך שכל משרדי הממשלה ישלבו יד ביד כדי שנצליח במשימה הכל כך חשובה הזאת.

קארין אלהרר: אני לא רציתי לדחות את הדיון, הגם שאנחנו נמצאים בתקופת פגרה, כי לא רציתי שזה יתערבב בין עוד דיונים.

קארין אלהרר: מגיע את הזמן היקר לעסוק בדוח הזה.

קארין אלהרר: שלי, איך קרה שאין את ההתייחסות שלכם בהערות ראש המשלה לדוח הזה?

<שלי נורדהיים: המנכ"ל הקודם שיצא, יוסי סילמן, הגיש דוח משלו.

קארין אלהרר: בדוח שקיבץ את ההערות אין תגובה ממשרד הרווחה וממשרד הכלכלה.

<שלי נורדהיים: כולנו העברנו.

<שלי נורדהיים: צריך לעשות את התיאומים.

קארין אלהרר: רק שתדעו שזה לא אוגד בדוח ראש הממשלה.

<שלי נורדהיים: מי איגד את זה?

<תומר רוזנר: הנציג של ראש הממשלה.

קארין אלהרר: איפה הנציג של ראש הממשלה, הוא עסוק?

קארין אלהרר: יש לו איזה איראן על הראש.

<שלי נורדהיים: צריך לעדכן אותו.

קארין אלהרר: אני אברר את הנושא עד תום.

קארין אלהרר: הייתי מאוד שמחה אם נציג משרד ראש הממשלה היה נמצא כאן, אבל הוא לא.

קארין אלהרר: ננסה לאתר אותו.

קארין אלהרר: שלי, נשמח לשמוע מה משרד הרווחה עשה בנושא, מה תכנית הפעולה לשנה הקרובה.

<שלי נורדהיים: יש לנו 3 אגפים שמטפלים בנושא הזה, לכן אני אנסה לתת תמונה כללית.

<שלי נורדהיים: מדובר באגף טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית, אגף השיקום שבו אני יושבת, ועוד שירות אחד שמטפל באנשים עם אוטיזם על כל הספקטרום של ה-PDD.

<שלי נורדהיים: אנחנו באופן עקרוני מצדדים בנושא הזה של עבודה בשוק הפתוח.

<שלי נורדהיים: צריך להבין שאלינו האוכלוסייה מגיעה אחרי שהיא נופתה מביטוח לאומי.

<שלי נורדהיים: ביטוח לאומי מטפל באנשים שאין להם יכולת להשתלב בשוק העבודה בשכר מינימום ומעלה.

<שלי נורדהיים: אנשים כאלה, שהם הרבה מאוד, נפלטים מהשוק.

קארין אלהרר: כמה רשומים אצלכם?

<שלי נורדהיים: הם מתחלקים בינינו ובין משרד הבריאות.

<שלי נורדהיים: הרבה מאוד נופלים בין הכיסאות.

<שלי נורדהיים: אני אנסה לדבר גם עליהם.

קארין אלהרר: מה המספר?

<שלי נורדהיים: אין לי מושג כמה נופלים בין הכיסאות, אני יכולה להגיד לך בכמה אני מטפלת.

קארין אלהרר: זה לא נראה לך טיפה מוזר שאין לך את מספר האנשים?

קארין אלהרר: כמה נמצאים בטיפולו של משרד הרווחה על שלושת האגפים?

<שלי נורדהיים: את זה ודאי שאני יודעת.

<שלי נורדהיים: באגף השיקום יש לנו 6000 אנשים פלוס למעלה מ-1000 אנשים בעבודה נתמכת, זאת אומרת, משולבים בשוק העבודה הפתוח, ששם הם מטופלים על ידנו בצורה אחרת.

קארין אלהרר: 7000 אנשים בשיקום.

<שלי נורדהיים: באגף של מוגבלות שכלית התפתחותית זה משהו כמו 3500 אנשים.

<תומר רוזנר: 3500 אנשים בשיקום, או 3500 במעונות?

קארין אלהרר: אנחנו מדברים על מפעלים מוגנים?

<שלי נורדהיים: באגף השיקום, כמו שאמרתי, יש בערך 6000 אנשים שנמצאים בתעסוקה מוגנת כזאת או אחרת.

<שלי נורדהיים: זה כולל גם את האנשים שנמצאים בחברת המשקם.

<שלי נורדהיים: חברת המשקם זאת אמנם מסגרת סגרגטיבית, היא מסגרת שיקומית, אבל יש שם יחסי עבודה בין עובד מעביד.

<שלי נורדהיים: זה משהו ביניים.

קארין אלהרר: למה זה מוגדר ביניים, בגלל יחסי עובד מעביד?

<שלי נורדהיים: כי אנשים שם לא יוצאים החוצה.

<שלי נורדהיים: אין שם איזו שהיא סירקולציה או מצב שבו אנשים - - -

קארין אלהרר: זה מפעל מוגן לכל דבר ועניין.

<שלי נורדהיים: כן ולא, כי יש שם יחסי עובד מעביד.

<שלי נורדהיים: זה מאוד משמעותי.

<שלי נורדהיים: הם מקבלים שכר, תנאים סוציאליים.

קארין אלהרר: איזה שכר הם מקבלים, כמה לשעה?

<ניצן אלמוג: 67% משכר המינימום זה שכר המשקם.

<שלי נורדהיים: זה בדיוק מה שהם מקבלים.

<שלי נורדהיים: זה שכר קבוע, זה לא שכר שמשתנה בהתאם ליכולת.

<שלי נורדהיים: אין התאמה של שכר.

<שלי נורדהיים: בהחלט יש לנו בעיה עם זה.

קארין אלהרר: זה מפעל מוגן משודרג.

<שלי נורדהיים: בדיוק.

<שלי נורדהיים: אם הייתי יכולה להעביר את כולם לשדרוג הזה, הייתי שמחה.

קארין אלהרר: מתוך כל אותם אנשים שנמצאים במפעלים מוגנים, אף אחד מהם לא יכול לצאת לתעסוקה נתמכת?

<שלי נורדהיים: יש הרבה מאוד.

<שלי נורדהיים: פה אני אספר מה אנחנו עושים.

<שלי נורדהיים: יש 2500 אנשים ששולבו בשוק העבודה הפתוח בעבודה נתמכת, גם מאגף השיקום וגם מאגף למוגבלות שכלית התפתחותית, שזה בהחלט הישג.

<שלי נורדהיים: שאלת אותי קודם האם בעבודה מוגנת.

<שלי נורדהיים: באגף למוגבלות שכלית התפתחותית הם מוציאים אנשים לעבודה מתוך המפעל המוגן.

<שלי נורדהיים: המסלול אצלם עובר דרך המע"ש.

<שלי נורדהיים: הרבה מאוד פעמים הם יהיו רשומים במע"ש, אבל בעצם הם עובדים בשוק העבודה הפתוח.

<שלי נורדהיים: יש תהליך גם אצלם וגם באגף השיקום להוצאת אנשים כל הזמן.

קארין אלהרר: תראי, לפי הדברים שאת מתארת כאן, שנשמעים לי מאוד חיוביים, עולה שאם ניקח מכאן עוד שנתיים כמעט ולא יהיו אנשים במע"שים.

<שלי נורדהיים: לא.

<שלי נורדהיים: אנחנו לא בעד זה.

קארין אלהרר: למה?

<שלי נורדהיים: כי אנחנו חושבים שיש אנשים שזקוקים למקום עבודה במפעל מוגן.

<שלי נורדהיים: שינינו את השם, אנחנו קוראים לזה היום מפעל מקדם תעסוקה.

קארין אלהרר: זה הכי מכובד ששמעתי.

<שלי נורדהיים: חכי, אני אספר לך מה אנחנו עושים.

<שלי נורדהיים: אחרי פיילוט שעשינו ולמדנו את הנושא היטב - זה לקח לנו בערך שנה וחצי - התחלנו להקים יחידות הכשרה בכל המפעלים.

<שלי נורדהיים: יחידת ההכשרה מטרתה לאתר את האנשים שיכולים, מסוגלים, רוצים.

<שלי נורדהיים: אל תשכחי שיש פה גם עניין של רצון של אנשים.

<שלי נורדהיים: זה לא שאני אומרת שאנשים שלא רוצים אי אפשר לעשות איתם עבודה.

<שלי נורדהיים: גם איתם אנחנו עושים עבודה.

<שלי נורדהיים: אנחנו מאתרים את האנשים שמסוגלים.

<שלי נורדהיים: אני מאמינה שייקח כמה שנים.

<שלי נורדהיים: כל פעם נוציא עוד שכבה של אנשים.

<שלי נורדהיים: את יחידות ההכשרה אנחנו מקימים בכל המפעלים.

<שלי נורדהיים: עוד אין לי תוצאות, לכן אני לא יכולה להגיד.

קארין אלהרר: כמה זמן הן קיימות?

<שלי נורדהיים: אנחנו מקימים אותן עכשיו.

<שלי נורדהיים: אני לא יכולה לתת נתונים.

<שלי נורדהיים: זה לא פשוט.

<שלי נורדהיים: הגדלנו את התעריפים בצורה משמעותית כדי לאפשר תשומות שיקומיות בתוך המפעלים, הכל במטרה לקדם אנשים ולהוציא אותם החוצה.

<שלי נורדהיים: המטרה שלנו היא להוציא בשנה הקרובה - אני מדברת על 2016 - 10% מהמפעלים.

<שלי נורדהיים: אני מקווה שבמהלך הזמן נוכל להוציא יותר ויותר ככל שיחידות ההכשרה ילכו ויתבססו.

קארין אלהרר: מי אחראי לתכנית הזאת?

קארין אלהרר: יש מישהו מטעם משרד הרווחה, או שזה המפעיל?

<שלי נורדהיים: אני אחראית על זה.

קארין אלהרר: איזה אינטרס יש למפעיל?

<שלי נורדהיים: אנחנו נותנים לו תוספת תקציבית בשביל זה.

קארין אלהרר: אותו מפעיל משתכר מזה שיושבים אצלו אנשים במע"ש.

<שלי נורדהיים: הוא לא משתכר מזה, בואו נהיה כנים בעניין הזה.

<שלי נורדהיים: יש בזה איזה שהוא הרגל נוח, אנחנו מסכימים עם זה.

<שלי נורדהיים: עשינו פיילוט בנושא.

<שלי נורדהיים: בפיילוט דווקא ראינו תוצאות אחרות.

<שלי נורדהיים: אנחנו עושים הרבה מאוד תהליכים עם הצוות של המפעלים.

<שלי נורדהיים: עשינו קורס מנהלים.

<שלי נורדהיים: כל המנהלים שלנו עברו קורס בהתאם.

<שלי נורדהיים: אנחנו מרגישים שזה עניין של מודעות.

<שלי נורדהיים: בעלי המפעלים לא מרגישים שהם מפסידים כי תמיד יש אוכלוסייה חדשה שנכנסת, מה גם שאחר כך הם שותפים בעבודה נתמכת, הם יכולים להמשיך ללוות את האדם גם בחוץ.

<שלי נורדהיים: הם לא מרגישים שהם מפסידים.

<שלי נורדהיים: זה עניין הרבה מאוד של מודעות.

<שלי נורדהיים: זה לא עניין של הפסד כלכלי, כי אין שם איזה רווח כלכלי מדהים במפעלים האלה.

<שלי נורדהיים: זאת לא בדיוק הסוגיה.

<שלי נורדהיים: אנחנו עובדים על זה.

קארין אלהרר: האם התוספת התקציבית שאת מדברת עליה היא ביחס להצלחה שלהם לשלב בעבודה נתמכת, או ביחס להצלחה שלהם לשלב בשוק החופשי?

<שלי נורדהיים: כרגע לא, כי היינו חייבים לחייב אותם להכניס כוח אדם בשביל זה.

<שלי נורדהיים: על מנת להוציא אדם אנחנו עושים תהליך מאוד רחב של חצי שנה.

<שלי נורדהיים: הכנסנו עובד סוציאלי ומרפאה בעיסוק.

<שלי נורדהיים: העבודה פה צריכה להיות עם כל הסביבה של האדם, עם האדם עצמו.

<שלי נורדהיים: לפעמים ההורים מתנגדים, לפעמים ההוסטל שבו האנשים שלנו נמצאים מתנגד להוציא.

<שלי נורדהיים: זה נוח שאדם נמצא שם.

<שלי נורדהיים: הם חוששים לצאת החוצה.

<שלי נורדהיים: יש הרבה מאוד חששות.

<שלי נורדהיים: אנחנו עושים הרבה מאוד עבודה על הסביבה ועל האדם עצמו, להביא אותו למודעות שהוא יכול להתקדם וכן הלאה.

<שלי נורדהיים: זאת עבודה של חצי שנה, ככה אנחנו צופים את זה.

<שלי נורדהיים: מדובר בחצי שנה של יחידת הכשרה.

<שלי נורדהיים: אחר כך נוכל להוציא לא מעט אנשים.

<שלי נורדהיים: אני יכולה להגיד שהפיילוט היה קטן מאוד.

קארין אלהרר: כמה קטן?

<שלי נורדהיים: לקחנו 3 מפעלים.

<שלי נורדהיים: מתוכם היו לנו 15 אנשים שאיתרנו שיכולים לצאת.

<שלי נורדהיים: 9 יצאו לעבודה.

<שלי נורדהיים: בשבילנו זה הרבה.

<נועה ביתן: מאגף השיקום.

<שלי נורדהיים: עוד מעט אני אדבר על האגף למוגבלות שכלית התפתחותית, כי להם יש תכנית ותיקה הרבה יותר דרך המע"שים, כמו שאמרתי קודם.

<שלי נורדהיים: אצלנו זה יותר חדש.

<שלי נורדהיים: 2 מתוך ה-15 לא יצאו בגלל התנגדות ההורים.

<אחיה קמארה: 15 מתוך כמה?

<אחיה קמארה: כמה יש בתוך 3 המפעלים האלה?

<אחיה קמארה: מתוך כמה אנשים החלטתם שרק 15 יכולים לצאת?

<שלי נורדהיים: בגלל שזה הפיילוט לא איתרנו את כל מי שיכול, איתרנו בכוונה ומראש מספר מדויק.

<שלי נורדהיים: גם לא עשינו בדיקה, כמו שאנחנו היום עושים, של הערכת מסוגלות.

<שלי נורדהיים: היום אנחנו עושים הערכת מסוגלות, אנחנו לא משאירים את זה רק להחלטתו של המפעל.

<שלי נורדהיים: בגלל שזה היה פיילוט אמרנו למפעל: בוא תשתף איתנו פעולה.

קארין אלהרר: איך אפשר למדוד אם זו הצלחה או כישלון?

קארין אלהרר: את אומרת 15.

קארין אלהרר: כמה באמת היו במפעל?

<שלי נורדהיים: היו הרבה יותר.

<קריאה: בדרך כלל זה 10%.

<שלי נורדהיים: לא, זה לא היה 10%.

<שלי נורדהיים: היה מפעל גדול של מאה ומשהו אנשים, היה מפעל של 30 איש, והיה מפעל של 40 איש.

<שלי נורדהיים: מכל אחד מהם איתרנו 5, כך שזה לא מציין בהכרח את היכולת לצאת.

<שלי נורדהיים: אנחנו חושבים שיש הרבה יותר יכולת לצאת.

<שלי נורדהיים: מתוך ה-15 שלא יצאו, 2 שילבנו במרכז הכשרה מחדש כי אנחנו עדיין מאמינים בפוטנציאל שלהם לצאת.

<שלי נורדהיים: זה תהליך לא פשוט.

<שלי נורדהיים: צריך להבין שזה לא זבנג וגמרנו.

<שלי נורדהיים: אי אפשר להחליט שמחר סוגרים מפעלים ומוציאים אנשים החוצה.

<שלי נורדהיים: מדובר פה בבני אדם, מדובר בסביבה שלהם, במשפחות שלהם, בהורים, בעובדים הסוציאליים, במחלקות.

<שלי נורדהיים: יש פה תהליך מאוד גדול שאת כולם אנחנו כוללים בתוכו.

<שלי נורדהיים: אני מקווה שבשנה הבאה יהיו לי בשורות הרבה יותר טובות.

קארין אלהרר: את זה עשיתם עכשיו, אבל הדוח יצא ב-2013.

קארין אלהרר: מה היה מאז?

<שלי נורדהיים: רק את הפיילוט.

<שלי נורדהיים: צריך להבין, השירות שלי, שזה שירות של שיקום תעסוקתי באגף השיקום, קיים 5 שנים.

<שלי נורדהיים: לא היה דבר כזה קודם.

<שלי נורדהיים: קודם כל, למדנו את הנושא, עשינו פיילוט במשך שנה, שנה וחצי.

קארין אלהרר: אני הייתי בטוחה שמשרד הרווחה מכיר את הנושא על בוריו.

קארין אלהרר: אני לא יודעת למה אתם צריכים עוד ללמוד.

<שלי נורדהיים: להוציא אנשים מהמפעלים זה לא עניין של לדעת, את זה ידענו מהיום הראשון, אבל איך עושים, במי צריך לטפל כדי לעשות את זה, איך את עושה עבודה סביבתית, מבחינתנו זאת לא עבודה של מה בכך.

<שלי נורדהיים: אנחנו לא חושבים שאנשים זו חבילה שאפשר להודיע להם שמחר הם בחוץ.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שיש מישהו מסביב לשולחן שחושב שאנשים הם חבילה.

קארין אלהרר: אני יודעת שיש המון אנשים שמחכים בתור כדי להיכנס למרכזים שיקומיים, למפעלים מוגנים.

<שלי נורדהיים: נכון.

<שלי נורדהיים: כבר משנת 2012 חסמנו את הכניסה למפעלים.

<שלי נורדהיים: יצרנו אינטק מאוד מעמיק שהעובדת הסוציאלית עושה במחלקה.

<שלי נורדהיים: אנחנו ממש לא מאפשרים לכל אחד להיכנס למפעל.

<שלי נורדהיים: לא רק שאנחנו פועלים להוצאת אנשים, אלא גם חסמנו את הכניסה האוטומטית למפעלים כדי שבסופו של דבר נהיה במצב שבו האנשים שנמצאים בתוך המפעלים הם האנשים שצריכים להיות שם, ולו רק לזמן מסוים.

קארין אלהרר: יש אנשים שאת יודעת לזהות שהם מתאימים למפעל מוגן ופשוט אין תקן?

<שלי נורדהיים: אנחנו לא במצב כזה היום.

קארין אלהרר: בכלל?

<שלי נורדהיים: כמעט ולא.

<שלי נורדהיים: אנחנו במצב טוב יחסית היום.

<שלי נורדהיים: קלטנו הרבה מאוד אנשים.

<שלי נורדהיים: אנחנו קולטים הרבה מאוד אנשים שעד היום לא היו לנו תקציבים בשבילם, אנשים שהיו בדיור חוץ ביתי ובכלל לא היה פתרון עבורם.

<שלי נורדהיים: גם אותם אנחנו קולטים היום.

<שלי נורדהיים: אנחנו לא בבעיה גדולה היום.

קארין אלהרר: אני שמחה מאוד לשמוע.

קארין אלהרר: נעה, האם את מכירה מקרים אצלכם שחסרים תקנים למפעלים מוגנים?

<נועה ביתן: אני יודעת שיש המון אנשים שנשארים בבית.

<נועה ביתן: 3500 אנשים נמצאים במפעלים מוגנים, כאשר יש 20 אלף אנשים שהם בגיל תעסוקה.

<נועה ביתן: אם עושים את החישוב המהיר - מאות בודדות, ככל הידוע לי, נמצאים בשוק החופשי - רוב האנשים נמצאים בבית.

<שלי נורדהיים: אני מסכימה.

<אחיה קמארה: היינו רוצים שהם יהיו במפעלים מוגנים?

<אחיה קמארה: אני לא חושב.

<נועה ביתן: לא, היינו רוצים לפתוח את שערי השוק החופשי.

קארין אלהרר: מיד נגיע לשוק החופשי.

<שלי נורדהיים: הנקודה החשובה ואולי המסובכת ביותר היא איך להפוך את המפעלים למעסיקים שמצליחים להוציא אנשים משם.

<שלי נורדהיים: גם אנשים שלא יוכלו לצאת אף פעם לעבודה, אנחנו לא רוצים לגזור עליהם את הסכומים המגוחכים שהיום הם מקבלים כשהם יוצאים הביתה.

<שלי נורדהיים: אנחנו פותחים היום ענף חדש.

<שלי נורדהיים: זה עדיין בחיתוליו.

<שלי נורדהיים: אנחנו בודקים איך ליצור שם עסקים חברתיים, ליצור מודלים כלכליים, איך ליצור מהמפעל משהו יותר עסקי כדי שגם שם יהיו הכנסות גבוהות יותר.

<שלי נורדהיים: יכול להיות שאחד הפתרונות יהיה לשלב אנשים רגילים שאינם בעלי מוגבלות כדי ליצור פחות סגרגציה ולהגביר את ההכנסה בתוך המפעל.

קארין אלהרר: לשלב אנשים ללא מוגבלות במפעל המוגן?

<שלי נורדהיים: כן, ליצור ממנו עסק אמיתי שיכול להכניס יותר, כאשר המטרה היחידה היא להגדיל את ההכנסה של אנשים שיהיו חייבים להישאר מכל מיני סיבות.

<שלי נורדהיים: יש כל מיני סיבות שהם צריכים להישאר, לאו דווקא בגלל המוגבלות.

קארין אלהרר: מה למשל?

<שלי נורדהיים: למשל אנשים שהרבה מאוד פעמים ניסו בחוץ ולא הצליחו, למשל אנשים עם בעיות התנהגות קשות, למשל אנשים שלא רוצים מכל מיני סיבות כמו חרדות.

<שלי נורדהיים: יש הרבה מאוד סיבות.

<שלי נורדהיים: אנחנו לא חושבים שמפעלים צריכים להיסגר, אבל אנחנו כן חושבים שצריך לשדרג אותם, אנחנו חושבים שהם צריכים להיות במקום אחר ויותר כלכליים כדי שגם אנשים שחייבים להישאר שם יוכלו להתפרנס טוב יותר.

<שלי נורדהיים: זה בשבילי תהיה השלמת הרפורמה.

<שלי נורדהיים: זה ייקח עוד שנתיים, שלוש.

קארין אלהרר: נראה לי פחות.

קארין אלהרר: שנתיים, שלוש זה המון זמן.

<שלי נורדהיים: נכון, אבל ליצור עסקים זה לא דבר פשוט בחיים.

קארין אלהרר: מיד נשמע ממשרד הכלכלה איך מייצרים עסקים.

קארין אלהרר: אני מאוד שמחה שנמצא איתנו כאן מנכ"ל משרד הכלכלה.

קארין אלהרר: אתה לא בפוליטי, לכן היית בזמן הוצאת הדוח.

קארין אלהרר: נפגשתי מספר פעמים עם דפנה מאור.

קארין אלהרר: במשך שנה שלמה אני רואה את המצגת המצוינת של וואן סטופ סנטר במשרד הכלכלה.

קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע מה קורה אצלכם.

<עמית לנג: אנחנו רואים חשיבות גדולה בשילוב של אנשים עם מוגבלויות בשוק העבודה החופשי מכל הטעמים ומכל הסיבות שהוזכרו כאן, גם הסוציאליות וגם הכלכליות.

<עמית לנג: מאז הדוח נעשו שורה שלמה של פעילויות לקידום הנושאים שבאחריותנו.

<עמית לנג: אני תיכף אתן למיכל צוק, שהיא המשנה שלי, לפרט יותר.

<עמית לנג: לעניין הוון סטופ סנטר.

<עמית לנג: הנושא נמצא במכרז בתהליכים מתקדמים.

<עמית לנג: כולנו תקווה שלקראת סוף השנה או בתחילת 2016 אפשר יהיה לראות אותו פועל בשטח.

<עמית לנג: מטבע הדברים, כמו כל נושא, ובכלל זה הנושא הזה, כשמדובר בצורך לשלב פעילות בין משרדים רבים - גם ככה לשלב בין שני משרדים קשה מאוד- שצריכים לסנכרן ביניהם זה קשה מאוד ומעכב את הנושא.

<עמית לנג: זה לא משהו שקשור בנושא עצמו, זה משהו בדנ"א של הפעילות הממשלתית.

<עמית לנג: אני לא מהיום במערכת הזאת.

<עמית לנג: זה הסיבוב השני שלי במערכת הזאת.

<עמית לנג: אני חייב להגיד שזה רק הולך ונהיה יותר ויותר קשה.

<עמית לנג: זה נושא לדיון אחר.

קארין אלהרר: אנחנו מוכנים בכל עת להיכנס אליו.

<עמית לנג: זה לא קשור לעניין הספציפי עצמו.

<עמית לנג: זה פשוט הולך ונהיה יותר גרוע.

<עמית לנג: אני כבר כמעט יותר מעשור מכיר את המערכת הממשלתית, לפעמים מבחוץ, לפעמים מבפנים.

<עמית לנג: זה רק הולך ומידרדר.

<עמית לנג: יש לזה כנראה שלל מאוד גדול של סיבות.

<עמית לנג: זה לא הנושא שלשמו התכנסנו.

<עמית לנג: פשוט אני אתאר את זה על הבסיס של הפעולות שנדרשו לעשות מהדוח, שכוללות גם סנכרון עם משרדים אחרים.

קארין אלהרר: אתם בעצם אמורים להיות הגורם המתכלל של כל הסיפור הזה?

<עמית לנג: מיכל לקחה על עצמה להיות יושבת ראש הצוות שהוקם במסגרת החלטת הממשלה להוביל את הפעולות האלו.

<עמית לנג: מה שאמרתי לפני דקותיים זה סוג של הגנה עליה, כי אני יודע כמה מאמצים היא עושה, כמה כל דיוני תקציב היא מביאה לי: בוא נדרוש תכנית לאומית בתקציב הזה והזה.

<עמית לנג: אנחנו נהדפים על ידי גורמים כאלה ואחרים מהרגע שאנחנו מביאים את זה לשולחן, לרבות הסיבוב האחרון שהיה.

קארין אלהרר: נשמח לדעת מי הודף.

קארין אלהרר: אנחנו נשמח לדבר איתו.

<מיכל צוק: אני חושבת שאם מסתכלים על הדוח האתגר המרכזי הוא לא תכנית כזאת או אחרת, אלא העניין שמטפלים בנושא הזה המון המון משרדים.

<מיכל צוק: יש קושי, שזה דבר שעולה בדוח, בסנכרון, ביכולת לתת שירות לאנשים.

<מיכל צוק: מה שעמית, המנכ"ל, ציין זה שהמכרז המפורסם שהרבה זמן עבדו עליו נמצא היום בשלב של שאלות ותשובות.

<מיכל צוק: יש כבר התעניינות ושאלות ספציפיות.

<מיכל צוק: אני מעריכה שעד תחילת שנה הבאה נראה אותו קורם עור וגידים עם זכיינים שנבחרו והסכמים חתומים.

קארין אלהרר: מה אמור לתת המרכז הזה, אם נרד שנייה לפרטים?

<מיכל צוק: לגבי הנושא של הסנכרון בין משרדי הממשלה שעוסקים בנושא יש עוד הרבה אתגרים לפנינו בהקשר הזה.

<מיכל צוק: נעשית בשנה וחצי האחרונות פעולה מאוד מאוד שוטפת והדוקה בראשותה של דפנה עם שלי ועם הנציגים האחרים ממשרד הבריאות והביטוח הלאומי.

<מיכל צוק: הן יושבות תקופתית יחד – זה עוד לפני המשרדים הגדולים - ומנסות בהידברות ובתיאום ביניהן.

<מיכל צוק: אני רואה בזה חשיבות מאוד מאוד גדולה.

<מיכל צוק: אנחנו צריכים איזו שהיא תכנית ומתווה מסונכרן ממשלתי שיסתכל רחוק, כאשר מהצד השני אין תחליף לעבודה המשותפת, השוטפת של האנשים שעומדים בראש המערכות הרלוונטיות, שזה באמת הצוות הזה.

<מיכל צוק: אני חושבת שמגיעה להם אמירה טובה.

<מיכל צוק: לא הכל מניב תוצאות מידיות, אבל אין ספק שהשיח הזה והעבודה שלהם מתחילים לשאת פירות.

<מיכל צוק: אנחנו רואים שיש יכולת בהידברות משותפת שלנו לעשות או להתחיל כל מיני דברים שבעבר לא יכולנו.

<מיכל צוק: זה כן לוקח את זמן ההבשלה שלו.

<מיכל צוק: זה בהחלט משהו שלקחנו על עצמנו.

<מיכל צוק: לעניין התכנית הלאומית.

<מיכל צוק: אנחנו באמת לקחנו על עצמנו להוביל צוות בין משרדי שישב ויגבש תכנית שיש לה גם סדרי עדיפות לטפל יותר בצעירים, יותר בזרם, לשים דגש על יזמות ועל כל מיני כלים.

<מיכל צוק: יש היום איזה שהוא בסיס די מגובש של הצעות.

<מיכל צוק: השלב הבא הוא לפרוט את זה לכדי תכנית שתבוא ותציב את היעדים ואת הפעולות בהיבט רב שנתי.

<מיכל צוק: כמו שיש לנו תכנית לתעסוקה של חרדים ותכנית לתעסוקה של מיעוטים, כך אנחנו חושבים שצריכה להיות כזאת גם לאנשים עם מוגבלות.

<מיכל צוק: אני חושבת שעבודת ההכנה הבין משרדית נעשתה.

<מיכל צוק: עוד פעם, זה לא רק אנחנו.

<מיכל צוק: אנחנו ישבנו בשולחן עגול עם הנציגים של המשרדים השונים, עם גורמים חיצוניים, עם עמותות, עם אנשים מהשטח, כדי לנסות לגבש את התכנית הזאת.

<מיכל צוק: השלב הבא הוא לשבת כל המשרדים.

<מיכל צוק: לגבי החלטת הממשלה, שאת זה אמרנו שאני ומנכ"ל הרווחה נוביל, יהיו שותפים הביטוח הלאומי, משרד הבריאות, משרד האוצר, נציבות שוויון, משרד החינוך, גורמים שונים שנוגעים ברצף הטיפולי.

<מיכל צוק: התכנית הזאת באה לדבר על הרצף, היא באה לדבר על הצעירים עד השלב שבו הם אמורים להיכנס לשוק העבודה, על האנשים שנמצאים בשוק העבודה, איך משמרים אותם בשוק העבודה.

<מיכל צוק: דבר שהוא לא במוקד הדיון אבל אי אפשר להתעלם ממנו כשאנחנו מסתכלים באופן כולל זה האנשים שנפלטים.

<מיכל צוק: הרבה אנשים נמצאים בשוק העבודה, אבל קורה משהו והם יוצאים החוצה.

<מיכל צוק: השאלה איך נוגעים בחוליה הזאת.

<מיכל צוק: אלה דברים שלא פשוט לעשות אותם.

<מיכל צוק: הם נמצאים כרגע על השולחן.

<מיכל צוק: התכנית הזאת היא גם הניסיון ליצור שפה אחידה, כלומר לשבת באותן ועדות מקצועיות שדיברנו ולראות שכשאנחנו אומרים השמה זאת אותה השמה, כשאנחנו אומרים שוק פתוח זה שוק פתוח, שאנחנו יודעים לעשות העברת מקל ברצף הטיפול.

<מיכל צוק: זה נמצא בראשיתו.

<מיכל צוק: אם אני מסתכלת על הדוח, ההתקדמות הכי משמעותית שאני חושבת שקיימת זה לפחות בשיח הממשלתי.

<מיכל צוק: ברור היום לפקידים השונים ולנו בתור פקידות בכירה שצריך לעשות.

<מיכל צוק: זה משהו שאני לא בטוחה שהיה קיים קודם.

<מיכל צוק: הניסיון מלמד שהשיח הזה הוא מאוד מורכב, אבל הוא בהחלט יאפשר את ההתקדמות העתידית.

<מיכל צוק: זה מצד אחד.

<מיכל צוק: מהצד השני צריך תכנית לאומית רב שנתית עם היעדים שלה, עם משאבים.

<מיכל צוק: אגב, לא כל המשאבים צריכים להיות תוספתיים, בהחלט צריך להיות גם שינוי בסדרי עדיפויות בין המשרדים.

<מיכל צוק: זה גם קושי שצריך לשים אותו על השולחן.

<מיכל צוק: זה השלב שבו אנחנו נמצאים היום בהיבט הרחב יותר.

<מיכל צוק: זה בעצם בסיס טוב לתכנית שאני חושבת שאת, קארין, מכירה.

<מיכל צוק: היינו במספר דיונים על הנושא הזה, נוכל גם להציג אותה.

<מיכל צוק: מהצד השני אנחנו נמצאים היום בשלב שבו אמור להתכנס הצוות הבין משרדי כדי לראות איך פורטים את זה לפרוטות.

<מיכל צוק: אחד הקשיים זה הקושי התקציבי.

<מיכל צוק: התכנית של אנשים עם מוגבלות נמצאת חלקה בתקציבים של המשרד שלנו, חלקה בתקציבים של משרד הרווחה, חלקה בתקציבים של משרדים אחרים.

<מיכל צוק: הקושי הוא לעשות תכנית שמסכרנת, שקובעת סדרי עדיפויות, קובעת קדימויות, קובעת איזה תקציבים יסיטו ואיזה תקציבים יינתנו כתוספת.

<מיכל צוק: זה האתגר הבא שלפנינו יחד עם הקידום של הוואן סטופ סנטר.

<מיכל צוק: אני חושבת שוואן סטופ סנטר הוא מודל שנלמד ממנו הרבה.

<מיכל צוק: חשוב להגיד שזה לא רק הוואן סטופ סנטר, אנחנו כבר היום נמצאים בפיתוח של תכניות מסלול על בסיס תשתיות קיימות אחרות.

<מיכל צוק: לצורך העניין אנחנו פרוסים היום בפעילויות מאוד מאוד רבות במגזר הערבי.

<מיכל צוק: יש הרבה מרכזי הכוון שבאים ונותנים שילוב, שימור ושדרוג וכל מיני דברים כאלה לאוכלוסייה הערבית.

<מיכל צוק: ברור שבאוכלוסייה הערבית יש אנשים עם מוגבלות.

<מיכל צוק: אנחנו רוצים לראות איך באותם מרכזים אנחנו יודעים להכניס תכניות שיתנו גם להם מענה.

<דפנה מאור: אני חושבת שהמכרז של הוואן סטופ סנטר זה אחד מהתוצרים המיידים של שיתוף הפעולה המאוד מאוד טוב בין המשרדים.

<דפנה מאור: עבדנו עליו בשיתוף משרד הרווחה, משרד הבריאות והמוסד לביטוח לאומי.

<דפנה מאור: כמובן שגם האוצר והחשכ"ל בפנים.

<דפנה מאור: הצלחנו לצאת במודל שייתן מענה לאותה אוכלוסייה שדיברת עליה.

<דפנה מאור: היעד מבחינתנו הוא בעיקר האנשים שנופלים בין הכיסאות.

<דפנה מאור: יש קבוצה מאוד משמעותית של אנשים שיש להם 20% נכות לפחות, אבל מסיבות שונות אינם מקבלים את השיקום במוסד לביטוח לאומי, בין אם בשל העובדה שהם יכולים להשתכר פחות משכר מינימום, בין אם זה מסיבות שונות, חלקן בעיות נפשיות וכו'.

<דפנה מאור: אנחנו באמת מנסים או ננסה בוואן סטופ סנטר לתת מענה לקבוצה הזאת בעיקר.

<דפנה מאור: הצפי הוא, כמו שנאמר קודם, הפעלה ברבעון הראשון של 2016.

<דפנה מאור: הגשת ההצעות היא עד ה-9.9.

<דפנה מאור: אנחנו באמת עובדים בלוח זמנים מאוד מאוד צפוף, כדי לעמוד בכל היעדים המאוד שאפתניים האלה.

<דפנה מאור: ביום חמישי האחרון פורסמו התשובות לשאלות.

<דפנה מאור: הצלחנו לענות על מאות שאלות תוך שבועיים.

קארין אלהרר: שאלות בנוגע למה?

<דפנה מאור: בנוגע למכרז.

<דפנה מאור: המכרז פורסם.

קארין אלהרר: אני רוצה רגע לרדת לרמת המיקרו.

קארין אלהרר: אם אדם עם מוגבלות קם היום בבוקר והוא נורא רוצה להתחיל לעבוד, למי הוא פונה?

קארין אלהרר: הוא תחת משרד הרווחה.

קארין אלהרר: הוא גם מן הסתם איכשהו בהידברות עם הביטוח הלאומי.

קארין אלהרר: משרד הכלכלה הוא הוואן סטופ.

קארין אלהרר: למי הוא פונה, מה הוא עושה?

קארין אלהרר: איך זה אמור לעבוד?

קארין אלהרר: תראי, מיכל, אני חייבת להתייחס לדברים שאמרת.

קארין אלהרר: אני וכל אזרחי ישראל מאוד מעריכים את זה שנעשתה עבודה.

קארין אלהרר: מצד שני, הדוח יצא ב-2013.

קארין אלהרר: היום אנחנו בסוף 2015 ורק בתחילתו של מכרז שאמור לצאת לפועל ברבעון של 2016.

קארין אלהרר: עומד האזרח שלא מעניין אותו שהמשרדים לא יודעים לדבר.

קארין אלהרר: נשאלת השאלה אם יש משהו שאנחנו כאן בוועדה יכולים לסייע על מנת שהדבר הזה יתחיל לרוץ בצורה משמעותית.

קארין אלהרר: אי אפשר להמתין עוד הרבה זמן.

<מיכל צוק: כל הקשיים שהיו בעבר לגבי הוואן סטופ סנטר נפתרו בחודשים האחרונים.

<מיכל צוק: אם מדברים על לרוץ, אז בהחלט בחודשים האחרונים, אפילו בשנה האחרונה, נעשתה עבודה מאוד מאוד מהירה עם שיתוף פעולה מאוד טוב בין המשרדים.

<מיכל צוק: כל הקשיים שהיו בעבר נמצאים בעבר.

<מיכל צוק: אני לא רואה מה עוד אפשר לעשות יותר מהר חוץ מאשר לראות ב-9.9 הגשות, אחר כך לבדוק את ההצעות.

<מיכל צוק: אנחנו יחד עם החשכ"ל שעומד בראש הוועדה הבין משרדית נעשה עבודה מאוד מאוד מהירה ומדויקת כדי שיהיו לנו זכיינים כמה שיותר מהר שיתחילו לפעול.

<מיכל צוק: אני מבינה את מה שאת אומרת על לוחות הזמנים, אבל כרגע שיתוף הפעולה נעשה והדברים נוסעים באוטוסטרדה, אם אפשר להגיד ככה, בנושא של הוואן סטופ, ככה שאני לא רואה מה עוד יש לעשות.

<מיכל צוק: אין לנו שום בעיה להמשיך ולדווח על הקצב.

<מיכל צוק: אם פתאום תראו שמשהו לא מתקדם בקצב שאנחנו ראינו, אנחנו כמובן שקופים.

<מיכל צוק: אם נחשוב שיש מקום לסיוע או לעזרה, לא נתבייש להגיד.

קארין אלהרר: מה זה אומר מבחינתי?

קארין אלהרר: אם אני רוצה למצוא היום עבודה, למי אני שולחת את קורות החיים, מי חוזר אלי?

<דפנה מאור: את צודקת במובן זה שלא תמיד לאזרח מן השורה זה ברור כשהוא קם בבוקר.

<תומר רוזנר: זה תמיד לא ברור.

קארין אלהרר: מתקן היועץ המשפטי שזה תמיד לא ברור.

<דפנה מאור: עד הרגע בו וואן סטופ סנטר פועל משרד הכלכלה לא מטפל בפרט.

<דפנה מאור: אנחנו הקפדנו מאוד לתת את המעטפת באמצעות המעסיקים.

<דפנה מאור: כל הנושא של הוואן סטופ סנטר קם בגלל הצורך שהוגדר פה קודם, של האנשים שנופלים בין הכיסאות.

<דפנה מאור: לקחנו על עצמנו להפעיל את הדבר הזה.

<דפנה מאור: אני מקווה שהוא באמת ייתן מענה.

<דפנה מאור: אנשים שיש להם אחוזי נכות של 20% לפחות, הכתובת הראשונה שלהם היא המוסד לביטוח לאומי.

<דפנה מאור: אנחנו מנסים לתת מעטפת.

<דפנה מאור: המעטפת שלנו במשרד הכלכלה, ואני לרגע מנתקת את הוואן סטופ סנטר כי אני רוצה לדבר על מה שיש ולא על מה שיהיה, זה החל מהרגע שאותו אדם רוצה לחפש עבודה.

<דפנה מאור: אנחנו מפעילים היום את פורטל המשרות עבור אנשים עם מוגבלות.

<דפנה מאור: יש בכל רגע נתון למעלה מ-1000 משרות פתוחות שמיועדות עבור אנשים עם מוגבלות.

קארין אלהרר: היום?

<דפנה מאור: היום.

<דפנה מאור: את מוזמנת לפתוח את הפורטל.

<דפנה מאור: אני מדברת כרגע על משרות בשוק החופשי, אני לא מדברת על נציבות שירות המדינה.

<דפנה מאור: אם דיברנו על הפורטל, זה דבר אחד.

<דפנה מאור: יש לנו את מרכזי התמיכה למעסיקים.

<דפנה מאור: אנחנו פועלים דרך המעסיקים שבאמצעותם אנחנו מביאים את אותן משרות לפורטל.

<דפנה מאור: אנחנו מדברים על למעלה מ-400 השמות בשנה באמצעות מרכזי התמיכה למעסיקים של אנשים עם מוגבלות בכל המקומות האפשריים.

<דפנה מאור: אנחנו מדברים על התאמות שאנחנו נותנים למעסיקים עבור שילוב של אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה.

<דפנה מאור: אנחנו מתוקצבים שם בכ-5 מיליון שקלים.

<דפנה מאור: אנחנו מדברים על כ-200 בקשות בשנה שמשרתות כ-360 עובדים שמשולבים בשוק העבודה.

<תומר רוזנר: מה ניצול התקציב שם?

<דפנה מאור: אנחנו מנצלים כמעט את כל ה-5 מיליון מידי שנה.

<דפנה מאור: יש לנו שכר מינימום מותאם.

<דפנה מאור: אנחנו עושים אבחונים.

<דפנה מאור: למי שלא מכיר, האנשים מבקשים את זה.

<דפנה מאור: אנחנו מטפלים בכ-800 אבחונים מידי שנה.

<דפנה מאור: אנחנו נוגעים במאות אנשים מידי שנה.

<דפנה מאור: אנחנו מקווים שהוואן סטופ סנטר יאפשר לנו להכפיל את המספר הזה, אם לא יותר.

<תומר רוזנר: אני במקרה הזה מדבר לאו דווקא בתפקידי כיועץ משפטי לוועדה, אלא מידע אישי בתור מי שקצת מעורב בנושא של אנשים עם מוגבלות.

<תומר רוזנר: אני מודה ליושבת-ראש הוועדה שנאותה לנכון לאפשר לי.

<תומר רוזנר: אני חושב שבנושא הזה יש באמת רצון טוב של הרבה מאוד משרדים, בראש וראשונה משרד הכלכלה, גברת צוק וצוותה, דפנה וצוותה, וכל שאר הגופים, אבל כשפורטים את הדברים לפרוטות מוצאים שיש מצב שבו הטיפול הממשלתי והאחר בנושא הזה לא רק שהוא לא עוזר, אלא הוא יוצר חסמים לאפשרות של אנשים עם מוגבלות למצוא תעסוקה בשוק הפתוח.

<תומר רוזנר: אני אציג 3 דוגמאות.

<תומר רוזנר: השורה התחתונה היא שאני קורא למנכ"ל משרד הכלכלה לא רק לעשות צוות בין משרדי לשילוב, אלא גם - מה שהוא מכיר במקומות אחרים - צוות להסרת חסמים.

<תומר רוזנר: בזה לא לחכות לכל הדברים האחרים.

<תומר רוזנר: אני אתן 3 דוגמאות לשם המחשה.

<תומר רוזנר: נציבות שירות המדינה פתחה מכרזים שמיועדים לאנשים עם מוגבלות כדי לקדם אותם.

<תומר רוזנר: אתר נציבות שירות המדינה איננו נגיש.

<תומר רוזנר: פנו אלינו מספר אנשים שהם בעלי מוגבלות ראייה ועיוורון.

<תומר רוזנר: הם לא יכלו לגשת למכרזים, למרות שלדעתם הם מתאימים לתפקידים.

<תומר רוזנר: זה חסם שהוא לכאורה פשוט, אפשר לפתור אותו.

קארין אלהרר: נמצא כאן נציג מנציבות שירות המדינה?

קארין אלהרר: מה תשובתכם לעניין?

<נאדר אלקאסם: אני לא מכיר את הסוגיה.

<ניצן אלמוג: אני חייבת לציין שההסתדרות פנתה לנציבות שירות המדינה בחודש מרץ לגבי הנגישות למכרזים.

<ניצן אלמוג: לפני כשבוע קיבלנו מהם מכתב שהפנייה התקבלה, והם מזמינים אותנו לדון בנושא.

<ניצן אלמוג: מדובר על תקופה של 5 חודשים.

<תומר רוזנר: זאת דוגמה לחסם.

<תומר רוזנר: אני אתן עוד 2,3 דוגמאות לחסמים כדי להמחיש את העובדה.

<תומר רוזנר: אני באמת אומר שיש רצון טוב, יש מודעות ויש התקדמות, אבל אני חושב שראוי לשקול, מעבר לכל המהלכים הגדולים - זאת העצה הפרקטית שלי למשרד הכלכלה שאני מציע שהוועדה תשקול - ליצור ועדה להסרת חסמים שתפתור בעיות נקודתיות מהסוג הזה, או תנסה לעזור לפתור נקודות בעייתיות מהסוג הזה.

<תומר רוזנר: כפי שאמר מר לנג, השיתוק הממשלתי הולך ומתגבר, אבל אני חושב שאפשר לנסות לפתור אותו.

<תומר רוזנר: דוגמה נוספת קשורה למשרד הכלכלה.

<תומר רוזנר: אנשים שמצאו תעסוקה בשוק הפתוח אבל הם זקוקים להתאמות.

<תומר רוזנר: הם מבקשים מהמעסיק לחתום על התחייבות שהוא יעסיק אותם שנה לפחות.

<תומר רוזנר: עובד בחברת סטארט אפ, שלא בטוח שהיא בעצמה תתקיים, מבקש מהמעסיק שלו שיעסיק אותו שנה לפחות.

<תומר רוזנר: זה סוג של חסם.

<תומר רוזנר: הבעיה הזאת נפתרה באופן פרטני וברמה הפרטנית אחרי התערבות כזאת או אחרת, אבל זה דבר שהוא דוגמה למצבים שבהם יש חסם.

<דפנה מאור: חשוב לי להיות אשת בשורה בעניין הזה.

<דפנה מאור: אנחנו מקימים היום יחד עם קרנות המוסד לביטוח לאומי.

קארין אלהרר: שיקוצצו בהסדרים הנוכחיים ב-10%.

<דפנה מאור: לא.

קארין אלהרר: מה לא?

קארין אלהרר: קראתי את חוק ההסדרים.

קארין אלהרר: הוא מבקש לקצץ ב-10% את קרנות המוסד לביטוח לאומי.

<דפנה מאור: אני מקווה שלא בפרויקט הזה שהוא מתקדם מאוד.

<דפנה מאור: אנחנו מקימים מרכז השאלה לציוד על מנת לאפשר בסוג המקרים שאתה מעלה, אבל לא רק.

<דפנה מאור: יש עוד כל מיני מסגרות שלא ניתן לתת התאמות, לצערנו, על פי התקנות.

<דפנה מאור: אנחנו רוצים למצוא איזו שהיא דרך עוקפת.

<דפנה מאור: זאת תהיה הדרך שתאפשר לתת לפרק זמן מסוים את הציוד בהשאלה.

קארין אלהרר: או לתקן את התקנות.

<דפנה מאור: זה יהיה השלב הבא.

<דפנה מאור: אנחנו בינתיים רוצים להתקדם.

<תומר רוזנר: השנה זה לא כתוב בתקנות.

<דפנה מאור: אולי אני אשת בשורה בעניין הזה.

<דפנה מאור: דך אגב, עצמאים לא יכולים לקבל התאמות.

<דפנה מאור: זה קושי.

קארין אלהרר: וזה למה?

<דפנה מאור: על פי התקנות כרגע הדרישה היא ליחסי עובד מעביד.

<דפנה מאור: עד שהתקנות יתוקנו אנחנו רוצים לתת מענה של כאן ועכשיו, כאשר זו אחת הדרכים.

קארין אלהרר: אנחנו נפנה לשר הכלכלה.

<תומר רוזנר: לא כל הדברים צריכים להיות מתוקנים בתקנות.

<תומר רוזנר: אני יכול להגיד מניסיון אישי שלפני 20 שנה הדברים עבדו הרבה יותר טוב בלי כל החסמים האלה שנוצרים במשרד הכלכלה, בביטוח הלאומי ובמשרד הרווחה.

<תומר רוזנר: מי שרצה ויכול היה, קיבל סיוע בצורה הרבה יותר טובה לפני שנים מאשר היום.

<תומר רוזנר: זה למרבה הצער.

<תומר רוזנר: הביטוח הלאומי היה מסייע בצורה הרבה יותר פשוטה, פחות בירוקרטית ופחות עם חסמים מאשר היום.

<תומר רוזנר: ההתאמות שנותן משרד הכלכלה, הסיוע בהתאמות שנותן משרד הכלכלה לא ניתן למגזר הציבורי.

<תומר רוזנר: רשות מקומית שמבקשת לקלוט אדם עם מוגבלות לא מקבלת סיוע בהתאמות.

קארין אלהרר: ולמה זה?

<תומר רוזנר: התקנות לא אומרות את זה.

<דפנה מאור: התקנות מפנות במפורש לרשימה שמופיעה בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<דפנה מאור: מופיעים בה משרדי ממשלה, מופיעה בה המשטרה, מופיע בה צבא, מופיעות בה רשויות מקומיות, לרבות חברות עירוניות.

<דפנה מאור: יש שם רשימה מאוד ברורה.

קארין אלהרר: דפנה, אם אתם מכירים את החסמים האלה, למה לא פעלתם להסיר אותם?

<דפנה מאור: כמו שאת יודעת, כבר מפגישתנו הראשונה אנחנו מנסים להיכנס בהרבה מאוד מרץ להרבה מאוד נושאים.

קארין אלהרר: זה משהו שמזהים די בקלות, לא צריך לחקור את זה.

<דפנה מאור: את יודעת שלעניין של לשנות את התקנות יש השלכות נוספות.

קארין אלהרר: כמו?

<דפנה מאור: כמו תקציב.

קארין אלהרר: נמצא כאן נציג אגף התקציבים.

קארין אלהרר: אני מכירה את גישתו של אגף התקציבים.

קארין אלהרר: אני יודעת שאתם אנשים שמעוניינים בהגדלת סך ההכנסות של המדינה.

קארין אלהרר: אתם מבינים שאם אנשים יצאו לעבודה זה לגמרי win win.

קארין אלהרר: האם אתם מתנגדים למתן הנגשות במגזר הציבורי?

<גיא רמתי: לא.

<גיא רמתי: יש תקציבים ייעודיים להנגשות במגזר הציבורי.

<גיא רמתי: הגופים הציבוריים מחוץ למשרד הממשלתי עושים את זה באופן מרוכז.

קארין אלהרר: נניח מישהו רוצה לעבוד במשרד הביטחון ונדרשת הנגשה.

קארין אלהרר: האם למשרד הביטחון יש תקציב ייעודי להנגשה הזאת?

<גיא רמתי: אני לא יודע לגבי משרד הביטחון כי אני לא - - -

קארין אלהרר: נתתי את משרד הביטחון כמשל.

קארין אלהרר: אני מדברת על כל משרד ממשלתי.

<גיא רמתי: אני מניח שכן.

<גיא רמתי: אני יודע שלמשרד הרווחה יש, למשרד החינוך יש.

<אחיה קמארה: הבעיה היא לא משרדי הממשלה, אלא הרשויות המקומיות וגופים ציבוריים.

<גיא רמתי: אני לא יודע לגבי משרד הפנים, אבל אני מניח שבתור משרד שאחראי על הרשויות המקומיות, ובהינתן זה שהשירות הציבורי מחויב באי אילו התאמות, יש מי שדורש את התקציב הייעודי לצורך יישום ההתאמות האלו שקיימות בתקנות.

<גיא רמתי: נראה לי שיש פה איזו מחשבה תחילה שאומרת שהמגזר הפרטי על כל גופיו יבוא ויגיש באופן פרטני לפי כל מיני תקנות וכללים, והמגזר הציבורי יבוא למערכת הציבורית, לתקציב הציבורי, ויגיש מראש תקציב כדי לראות איך הוא עונה מראש על הדרישות.

קארין אלהרר: זאת אומרת שמבחינתך, במידה ומגיעה דרישה תקציבית מאחד המשרדים הממשלתיים או לחילופין מהרשויות המקומיות להנגשה זה לא משהו שאגף תקציבים מתנגד לו?

<גיא רמתי: לא.

<גיא רמתי: אני יודע שיש תקציבים ייעודיים לנושא של ההנגשה.

<גיא רמתי: יש תקציבים מראש.

קארין אלהרר: איזה?

<גיא רמתי: במשרד הרווחה יש תקציב.

קארין אלהרר: למה התקציב מיועד במשרד הרווחה?

<גיא רמתי: האגפים השונים קראו את התקנות, היו שותפים לדיונים.

<גיא רמתי: הם ידעו שהם יצטרכו לקנות מכשירי שמיעה למחלקות לשירותים חברתיים בלשכות הרווחה ברשויות המקומיות.

<גיא רמתי: לשם כך עשינו תחשיב מיוחד.

<אחיה קמארה: לדעתי יש פה טעות.

<אחיה קמארה: אתה מתבלבל עם הנגישות הכללית.

<אחיה קמארה: אנחנו מדברים פה על ההנגשה.

<גיא רמתי: אני יודע שיש הנגשה לשירות, אני יודע שיש הנגשה לתעסוקה, אני יודע שיש הנגשה לכל הנושאים האלה.

<גיא רמתי: אנחנו לא נכנסים לפרטי הפרטים של הנושא הזה.

<גיא רמתי: המשרד אוסף את כל הדרישות בשביל שהוא יוכל להעסיק בן אדם, בשביל שהוא יוכל לתת שירות לבן אדם.

<גיא רמתי: אין הבדל משמעותי בין הדברים.

קארין אלהרר: גיא, מה שאני אבקש, ואני אגיד את זה גם בסיכום הדיון, זה לראות את התקציבים הייעודיים בכל אחד מהמשרדים.

<תומר רוזנר: להתאמות.

קארין אלהרר: תקציבים ייעודיים להתאמות במקומות התעסוקה, אם זה במשרדים הממשלתיים, ברשויות.

<דפנה מאור: חשוב לי לעדכן שהייתה ועדה שדנה בנושא של תיקון התקנות בנוגע להתאמות במקומות העבודה.

<אחיה קמארה: לפני יותר מ-5 שנים.

<דפנה מאור: אני רק מציינת שהייתה ועדה כזאת.

<דפנה מאור: לא עלתה הבקשה הזאת לשנות את התקנות בתחומים של המגזר הציבורי.

קארין אלהרר: מה זאת אומרת "לא עלתה"?

<דפנה מאור: הייתה ועדה שדנה בתקנות, הגישה רשימה של בקשות לתיקון התקנות.

<דפנה מאור: הנושא הזה של מימון התאמות במגזר הציבורי לא עלה.

קארין אלהרר: כמה אנשים עם מוגבלויות מועסקים במגזר הציבורי?

<גיא שמחי: 2.1%.

<גיא שמחי: אני אתן דוגמה קטנה ממשרד הרווחה.

<גיא שמחי: השירות לעיוור העסיק אישה עם עיוורון.

<גיא שמחי: הוא הכניס אותה לעבוד במשרד.

<גיא שמחי: חודשים רבים עברו עד שהצליחו לייצר את התקציב להתאמות שנדרשו עבורה.

<גיא שמחי: התהליכים שם הם מאוד מאוד ארוכים ומורכבים.

<גיא שמחי: אני חושב שהשירות לעיוור כגוף שיש לו אינטרס - אני מאמין בזה - להעסיק אנשים מהקהילה, מתקשה להשיג התאמות עבורם.

<גיא שמחי: אני מניח שבמשרדים אחרים זה על אחת כמה וכמה.

<גיא שמחי: בעיה נוספת היא שההתאמה הנדרשת לאדם ניתנת למעסיק, לא לאדם עצמו, ואז במידה והאדם עוזב את מקום עבודתו המכשור נשאר אצל המעסיק.

<גיא שמחי: לא בטוח שהמעסיק ידע או יוכל להשתמש בו, משום שההתאמות הן ייחודיות עבור כל אדם.

<גיא שמחי: כשהאדם יוצא החוצה הוא לא יכול להמשיך באופן סדיר למקום עבודה אחר, כי ההתאמה נשארת אצל המעסיק הקודם.

<תומר רוזנר: דוגמה אחרונה כדי שביטוח לאומי לא יצא פטור בלא כלום.

<תומר רוזנר: אני בכוונה מביא דוגמאות מכל אחד ממשרדי הממשלה והגופים הציבוריים כדי להמחיש את הצורך בוועדה להסרת חסמים שבה יהיה שולחן עגול שבו ינסו לפתור בעיות פרטניות שמעלות חסמים עקרוניים.

<תומר רוזנר: אדם היה מועסק כאדם שאין לו מוגבלות בשוק הפתוח, אבל לצערו הרב הפך לאדם עם מוגבלות בצורה כזאת או אחרת.

<תומר רוזנר: הוא ממשיך לעבוד.

<תומר רוזנר: במקרים רבים אומר הביטוח הלאומי לאותו אדם שמבקש שיקום מקצועי או התאמות נגישות כאלו או אחרות: אנחנו לא מטפלים באנשים עובדים.

<תומר רוזנר: אתה עובד?

<תומר רוזנר: תמשיך לעבוד.

<תומר רוזנר: אם תפסיק לעבוד, תבוא אלינו ונטפל בך.

<תומר רוזנר: גורמים לאנשים להיפלט מהשוק באופן כזה שאם הם היום בשוק מועסקים, מרוויחים ומשתכרים, הם עלולים להיפלט רק בגלל שהם לא יקבלו את ההתאמות שהם זקוקים להן כדי להמשיך באותה תעסוקה.

<תומר רוזנר: יש פה בעיות נקודתיות.

<תומר רוזנר: אני בטוח ויודע שיש רצון טוב ויש נכונות להתמודד איתן ולפתור אותן בדרך כזאת או אחרת.

<תומר רוזנר: כל מה שצריך לעשות זה לשבת סביב שולחן עגול בצורה מסודרת, תמידית.

<תומר רוזנר: צריך שתהיה איזו שהיא אפשרות להסיר את החסמים האלה כדי שאנשים שרוצים או יכולים או נמצאים בשוק העבודה יוכלו להיות שם, להמשיך להיות שם, או להגיע לשם בלי חסמים שיש עליהם דווקא על ידי אלה שרוצים לעזור להם.

קארין אלהרר: אני יותר בדיכאון ממה שנכנסתי לכאן.

<כרמל סטינגר: זה ממש לא מדויק שמי שנפצע, נפגע, אירעה לו מחלה במהלך עבודתו לא יכול להיות זכאי לשיקום.

<כרמל סטינגר: צריך לעשות אבחנה בין ההתאמות לשיקום מקצועי.

<כרמל סטינגר: מה שאנחנו בודקים בשיקום מקצועי זה אם האדם יכול להמשיך לעבוד בעבודה שהוא עשה עם ההשכלה והכישורים שיש לו.

<כרמל סטינגר: יש לנו לא מעט מקרים של אנשים שבמהלך עבודתם, במהלך חייהם חלו והם קיבלו שיקום מקצועי כי הם לא יכלו לעסוק במה שהם עסקו.

<תומר רוזנר: הוא לא צריך שיקום מקצועי, הוא צריך התאמות.

<כרמל סטינגר: הביטוח הלאומי לא עוסק בהתאמות, כפי שאתה בעצמך ציינת.

<כרמל סטינגר: אני אתייחס לדוח.

קארין אלהרר: סליחה שאני מפריעה לך, אבל אני באמת מנסה להבין.

קארין אלהרר: לא רוצים שאנשים יחיו על קצבאות.

קארין אלהרר: גם ככה הקצבה היא מבישה, וזה "אנדרסטייטמנט" של מה שאני יודעת להגיד כרגע.

קארין אלהרר: אנשים שיקומו בבוקר ונורא ירצו לעבוד יפנו לביטוח לאומי, אבל הביטוח הלאומי יגיד להם שהוא לא מתעסק בהתאמות.

קארין אלהרר: כשהם יגיעו למשרד הכלכלה, משרד הכלכלה יגיד להם: אנחנו מסתכלים מהפן של המעסיק, לך קודם תמצא אותו.

קארין אלהרר: כשהם ינסו ללכת לנציבות שירות המדינה כדי למצוא מכרז, האתר פתאום לא יהיה נגיש.

קארין אלהרר: תגידו לי במה אני יכולה לומר לאנשים שהמצב טוב יותר?

קארין אלהרר: תספרו לי משהו טוב.

<כרמל סטינגר: ננסה לספר לך דברים שעשינו במהלך השנה והשנתיים האחרונות.

<כרמל סטינגר: אני מקווה שחלק מהם הם דברים טובים.

<כרמל סטינגר: לגבי הנושא של ההתאמות, כמו שמיכל ציינה, אנחנו עובדים על זה בצוות המשותף.

<כרמל סטינגר: אנחנו בהחלט עובדים על שיפור הממשקים, כי אין ספק שהחלק הזה של ההנגשות הוא קריטי.

<כרמל סטינגר: מהרגע שזה יצא מביטוח לאומי ונמצא במשרד הכלכלה יש עוד נקודות שדורשות איזה - - -

קארין אלהרר: למה זה יצא מביטוח לאומי?

<שלי נורדהיים: זה בעקבות ועדת לרון.

<שלי נורדהיים: אני צריכה לסייג פה.

<שלי נורדהיים: צריך לזכור שביטוח לאומי לא נתן שירות לכל האוכלוסייה.

<אחיה קמארה: ביטוח לאומי נתן התאמות רק לשיקום מקצועי.

<אחיה קמארה: הוא נותן שיקום מקצועי לקבוצה מאוד מסוימת.

<שלי נורדהיים: מאוד קטנה.

<אחיה קמארה: תקנות השוויון נותנות התאמות לכל אדם עם מוגבלות לפי ההגדרה בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<אחיה קמארה: זה היה הרעיון.

<אחיה קמארה: יש לזה גם חסרונות.

<אחיה קמארה: הרעיון היה לתת לאוכלוסייה הרבה יותר גדולה התאמות בשביל שתוכל להשתלב במקום העבודה.

<שלי נורדהיים: האוכלוסייה שאני שמה בעבודה נתמכת לא מקבלת שום שירות מביטוח לאומי.

<תומר רוזנר: הנתונים שאנחנו מכירים הם שמספר האנשים שקיבלו התאמות היה גדול הרבה יותר בעבר ממה שמקבלים היום.

<שלי נורדהיים: מאיפה הנתון הזה?

<שלי נורדהיים: אם אנחנו מדברים על עבודה נתמכת - יש לנו 2500 אנשים, ולמשרד הבריאות יש כ-5000 או 6000 - אז אנחנו לא מקבלים שירות מביטוח לאומי בהכשרות מקצועיות, בהתאמות או בשכר.

<שלי נורדהיים: זה באחריות משרד הכלכלה.

<שלי נורדהיים: ביטוח לאומי לא נתן לנו שירות בעבר.

<שלי נורדהיים: זה נכון שאולי הוא נתן שירות יותר טוב לאוכלוסייה שהוא מטפל בה.

<כרמל סטינגר: מפה אני אתחבר לדוח, כי הדוח הציף ושם מראה מאוד ברורה של הבעיות המרכזיות שאנחנו מתמודדים איתן, כל הגופים שעוסקים.

<כרמל סטינגר: קודם כל, ריבוי גופים, ריבוי שירותים.

<כרמל סטינגר: יש אי הסכמה לגבי הגדרת האוכלוסייה, שעל זה דיברנו רבות, על מי נכנס להגדרה של אנשים עם מוגבלות.

<כרמל סטינגר: ראינו שיש כמה הגדרות.

<כרמל סטינגר: אני חושבת שאחד הדברים שראינו זה שיש אוכלוסייה שנופלת בין הכיסאות.

<כרמל סטינגר: היא לא מקבלת שירות אצלנו וגם לא במקומות אחרים.

<כרמל סטינגר: מתוקף הסכמה בין משרדית מאוד מאוד ראשונה יש חלוקה של האוכלוסייה.

<כרמל סטינגר: ביטוח לאומי מטפל באנשים עם מוגבלות שיש להם יכולת להשתלב בשוק העבודה החופשי בשכר מינימום, הם לא זקוקים לליווי מתמשך אחרי תהליך השיקום.

<כרמל סטינגר: האוכלוסייה ששלי מדברת עליה לא נכנסת אלינו.

<כרמל סטינגר: חלק מהאוכלוסייה שייך למשרד הבריאות.

<כרמל סטינגר: זה משהו שמצוי בהגדרות.

<כרמל סטינגר: אם אתם רוצים לבחון את ההגדרות, תמיד אפשר לבחון אותן.

<כרמל סטינגר: אנחנו פועלים לפי הגדרות קיימות.

<כרמל סטינגר: חלק מהערות המבקר היו על העדר מעקב אחרי תכניות שיקום אצלנו.

<כרמל סטינגר: בזמן המבדק אמרנו שהתחלנו במעקב כי זה אחד הדברים שהטריד אותנו.

<כרמל סטינגר: מדי שנה אנחנו מטפלים בלמעלה מ-20 אלף אנשים עם מוגבלות שבאים לבדוק זכאות לשיקום מקצועי.

<כרמל סטינגר: חלקם עוברים אבחון, עוברים איזה תהליך של אינטק שבמהלכו אנחנו רואים או הם רואים שהמסלול שלנו לא מתאים להם, ואז הם עוברים למשרד הבריאות או למשרד הרווחה.

קארין אלהרר: איך יודעים לפנות אליכם?

<כרמל סטינגר: מרבית האנשים פונים אלינו.

<כרמל סטינגר: חלק מהאנשים מכירים אותנו מהוועדות הרפואיות.

<כרמל סטינגר: כל מי שיש לו 20% נכות עבר ועדה רפואית.

<כרמל סטינגר: כשאדם עובר ועדה רפואית - - -

קארין אלהרר: מישהו אומר לו שהוא יכול לפנות למחלקת השיקום?

<כרמל סטינגר: לאלה שמקבלים מעל 40% נכות ומגיעים לוועדת כושר השתכרות אנחנו אומרים.

<כרמל סטינגר: הם גם מקבלים מכתב הסבר.

<כרמל סטינגר: אלה שיש להם בין 20% ל-39%, במכתב הדחייה שהם מקבלים מהביטוח הלאומי מוזכר שהם יכולים לפנות לביטוח לאומי לבדוק את הזכאות לשיקום.

<כרמל סטינגר: אנחנו במהלך השנים עשינו איתור יזום, שלחנו אגרות על זכאות לשיקום לאנשים בין 20% ל-39% נכות, גם לאנשים ב-40%.

<כרמל סטינגר: אנחנו לאורך השנים מנסים לעשות איתור יזום כדי להגיע לאנשים.

<כרמל סטינגר: כולם עברו דרכנו באיזה שהוא שלב.

קארין אלהרר: כמה אנשים מושמים אצלכם?

<תומר רוזנר: כמה מקבלים שיקום?

קארין אלהרר: כמה מקבלים שיקום, כמה בתעסוקה?

<כרמל סטינגר: אני אגיד את הנתונים של 2014.

<כרמל סטינגר: הם לא משתנים באופן גדול.

<כרמל סטינגר: יש לנו כ-23 אלף אנשים שנמצאים בתהליכי שיקום שונים, כי אצלנו אנשים נכנסים ויוצאים.

<כרמל סטינגר: כ-11 אלף נמצאים בתהליכי אבחון שונים.

<כרמל סטינגר: כ-12 אלף נמצאים בתכניות שיקום פעילות.

<כרמל סטינגר: תכנית שיקום פעילה יכולה להיות קורס מקצועי, תכנית השמה, השכלה גבוהה וכו'.

<כרמל סטינגר: כמחצית מתוך ה-12 אלף מסיימים את התכנית, המחצית האחרת ממשיכה לשנה הבאה.

<כרמל סטינגר: כל שנה יש כ-4300 שנקלטים בעבודה.

<כרמל סטינגר: זה נתמך גם במחקר.

<כרמל סטינגר: עשינו מחקר אורך שבדק את כל המשתתפים והמסיימים בתכניות שיקום מ-1999 עד 2012, הוא מופיע באתר האינטרנט שלנו.

<כרמל סטינגר: המחקר פורסם בדצמבר 2014.

<כרמל סטינגר: במחקר נבדקו כ-90 אלף אנשים.

<כרמל סטינגר: מצאנו שכ-73% מהם השתלבו לאורך זמן בעבודה.

<כרמל סטינגר: אני מבקשת לציין שההצלבה שלנו היא הצלבה עם מערכות אחרות של הביטוח הלאומי.

<כרמל סטינגר: זה לא דיווחים עצמיים וכו', אלא דיווחים שאנחנו רואים שאנשים משלמים מס הכנסה ומופיעים בקבצים שלנו כאנשים עובדים.

<כרמל סטינגר: אנחנו לא מטפלים בכל האוכלוסייה, את זה אמרנו מלכתחילה.

<כרמל סטינגר: לאוכלוסייה שאנחנו מטפלים באגף השיקום אנחנו יכולים להציע מגוון רחב של תכניות, כאשר אחוזי ההשמה הם אחוזי השמה גבוהים.

<כרמל סטינגר: אני יכולה לספר עוד משהו שאנחנו עושים.

<כרמל סטינגר: יצאנו בספטמבר שנה שעברה במכרז השמה.

<כרמל סטינגר: המכרז הזה בא מבחינתנו לשנות את התפישה ביחס לאנשים עם מוגבלות, ביחס לכך ששירותים לאנשים עם מוגבלות צריכים להינתן על הפלטפורמה הנורמטיבית שכולנו צורכים שירותים, לא על בסיס סגרגטיבי.

<כרמל סטינגר: הזכיינים במכרז ההשמה הם 4 חברות שהן חברות מהמובילות במשק בכוח אדם, אם זה אורטל, דנאל, תגבור ואו אר אס.

<כרמל סטינגר: הם עשו חיבור לגופים שיש להם מומחיות בעבודה עם אנשים עם מוגבלות.

<כרמל סטינגר: הציפייה שלנו מהמכרז הייתה שנגיע להרבה יותר אנשים עם מוגבלות, שנצליח לאפשר את השירות ליותר אנשים.

קארין אלהרר: אתם מפנים?

<כרמל סטינגר: אנחנו מפנים.

<כרמל סטינגר: אני חייבת להגיד שפתחנו דלת מאוד רחבה.

<כרמל סטינגר: מקודם לא יכולנו להציע לאנשים עם מוגבלות שפנו אלינו טווח רחב של עיסוקים, גם עיסוקים לאקדמאיים.

<כרמל סטינגר: אנחנו ציפינו שדרך החברות נצליח להגיע ליותר משרות.

<כרמל סטינגר: אם בזכאות לשיקום אנחנו יותר מדקדקים לפי כללי החוק, אז בנושא של השמה אמרנו שכל מי שנקבעו לו 20% נכות ויגיד שהוא רוצה סיוע בעבודה, יקבל מאיתנו את השירות.

<כרמל סטינגר: גם הספקים עצמם יכולים לעשות את ה-reaching out שלהם.

<כרמל סטינגר: מבחינתנו הם יכולים לעשות את זה.

קארין אלהרר: הם עושים את זה, הם מתומרצים על זה?

<כרמל סטינגר: הם מתומרצים על התוצאה.

<כרמל סטינגר: אני לא יכולה להגיד שהם משתמשים באפשרות הזאת שנתנו, אבל היו מקרים של אנשים שנכנסו למשרדים של דנאל באשקלון ובדקו את האפשרות.

<כרמל סטינגר: הם פנו אלינו ואמרו שהאדם עם המוגבלות פנה אליהם.

<כרמל סטינגר: אחרי שבדקנו במערכות שלנו הכנסנו אותו אליהם.

<כרמל סטינגר: זה קורה.

<כרמל סטינגר: אני חייבת לומר שזה קורה לא כמו שציפינו.

<כרמל סטינגר: ציפינו שיהיו הרבה יותר פניות והרבה יותר אנשים.

<כרמל סטינגר: אני חושבת שזה לוקח זמן עד שמטמיעים את השירות.

<אחיה קמארה: אתם מרוצים?

<כרמל סטינגר: ציפינו ליותר, אמרתי בצורה זהירה.

קארין אלהרר: כמה השמות אמרת שהיו מאז העבודה?

<כרמל סטינגר: מספר ההשמות הוא לגבי כלל המסיימים.

<כרמל סטינגר: היו לנו עד עכשיו כ-500 השמות.

קארין אלהרר: כמה זמן זה עובד?

<כרמל סטינגר: זה עובד כמעט שנה.

<כרמל סטינגר: היו לנו 500.

<כרמל סטינגר: ההשמה אצלנו נחשבת כשבן אדם עובד חודש לפחות.

<כרמל סטינגר: יש עוד אנשים שנמצאים בטווח של החודש.

<כרמל סטינגר: אנחנו לקחנו את השנה הראשונה כשנת למידה.

<כרמל סטינגר: אנחנו כל הזמן מנסים ללמוד ולשפר תוך כדי התהליך את השירות.

<כרמל סטינגר: כדי לנסות ולהגיע ליותר אנשים - אני חושבת שזאת השנה הרביעית שאנחנו עוברים על המצטרפים החדשים לקובץ נכות - אנחנו מקבלים ממינהל המחקר רשימה מידי חודש על האחרונים.

<כרמל סטינגר: אנחנו פונים אליהם פניות יזומות על מנת להציע להם, לספר להם על האפשרות של שיקום.

<כרמל סטינגר: אנחנו עושים את הפנייה הזאת על פי אבחנה שמופיעה בדוח של המבקר.

<כרמל סטינגר: יש אבחנה של אנשים בקובץ נכות.

<כרמל סטינגר: מדובר על כ-220 אנשים עם נכויות קשות שעל פי הלשכה הרפואית הפוטנציאל השיקומי הוא לא גבוה.

<כרמל סטינגר: אנחנו מדברים על אנשים שהם אנשים מאושפזים, אנשים במחלות קשות, סופניות וכו'.

<כרמל סטינגר: אנחנו פונים רק לאנשים שמוגדרים בקובץ כאנשים שהם אנשים עם פוטנציאל שיקומי.

<כרמל סטינגר: בעקבות היציאה למכרז ההשמה גם עשינו בדיקה יזומה שלנו של כל מסיימי תכניות השיקום ב-5 השנים האחרונות.

<כרמל סטינגר: אמרנו שאלה אנשים שהשקענו, שעברו הכשרה ואנחנו רוצים עכשיו לראות מי מהם לא עובד על מנת להציע לו את שירות ההשמה החדש.

<כרמל סטינגר: עשינו גם את הפנייה הזאת.

<כרמל סטינגר: עכשיו אנחנו עובדים עם אגף נכות על פיתוח של ממשק על-מנת שנוכל לקבל בזמן אמת את כמות האנשים שעבדו וחוזרים לקבל קצבת נכות, בין אם בלרון ובין אם לא.

<כרמל סטינגר: לגבי ההפניה של האנשים.

<כרמל סטינגר: האנשים מגיעים אלינו.

<כרמל סטינגר: בתהליך האבחון אנחנו רואים אם הם לא מתאימים לעבודה בשוק החופשי או לא יכולים לעבור תהליך שיקומי אצלנו.

<כרמל סטינגר: דרך אגב, חלק גדול זה מוויתור של האנשים עצמם.

<כרמל סטינגר: כשהם מבינים במה הדברים כרוכים ואיזה מאמץ נדרש, הם אומרים שהם לא רוצים.

<כרמל סטינגר: בעקבות דוח המבקר יצרנו נוהל משותף עם משרד הרווחה לגבי הפניה הדדית.

<כרמל סטינגר: הנוהל פורסם לפני כחצי שנה.

<כרמל סטינגר: אם יש אנשים שמגיעים אלינו ואנחנו רואים שהם לא מתאימים אלינו, אנחנו מעבירים למשרד הרווחה, והפוך.

<כרמל סטינגר: הנוהל עובד ברמת השטח.

קארין אלהרר: היו הפניות ממע"ש לשוק פתוח, מנתמך לשוק פתוח?

<שלי נורדהיים: זה לא קשור.

<שלי נורדהיים: כדי לקבל שירותים אצלנו צריך לעבור בתחנה הראשונה של ביטוח לאומי.

<שלי נורדהיים: הם מבחינתנו ה-gate, הם קובעים אחוזי נכות, הם קובעים זכאות לשיקום.

<שלי נורדהיים: ברגע שהם קבעו שאדם לא זכאי לשיקום אצלם, האדם הזה מאותו רגע אמור להיות מופנה אלינו או למשרד הבריאות.

קארין אלהרר: הפוך, האנשים שהתחילו אצלך.

<שלי נורדהיים: זה לא במע"ש.

<שלי נורדהיים: אלה אנשים שמגיעים אלינו מהקהילה.

<שלי נורדהיים: כמו שנאמר כאן, יש כנראה כמות אדירה של אנשים שמסתובבת בחוץ שלא באה לאף אחד מאיתנו.

<שלי נורדהיים: הרבה מאוד אנשים אנחנו מאתרים בכל מיני סיטואציות שאף פעם לא פנו לביטוח לאומי.

<שלי נורדהיים: בתור אחת שיושבת בנושא התעסוקה במשרד הרווחה, פתחנו מרכזי תעסוקה שמיועדים לאוכלוסיות רווחה.

<שלי נורדהיים: מתחילים להגיע אלינו אנשים שאנחנו מזהים אותם כאנשים שהם בעצם עם מוגבלות, שהיו יכולים לקבל שירותים, לפעמים אפילו אצלנו בשיקום, אבל הרבה מאוד פעמים בביטוח הלאומי.

<שלי נורדהיים: אנחנו מפנים אותם לשם.

<שלי נורדהיים: אין לכם מושג איזו כמות של אנשים בכלל לא פנתה על מנת לקבל שירותי תעסוקה, ואיזו כמות של אנשים לא עובדת שמסתובבת.

<שלי נורדהיים: הם מגיעים אל מרכזי התעסוקה ה"רגילים" כאשר הם לא מוגדרים בשום מקום.

<שלי נורדהיים: זה שוב מביא אותנו לאנשים שנופלים בין הכיסאות.

<שלי נורדהיים: אנשים שנופלים בין הכיסאות הם בעיקר אלה עם בעיות שיוכרו בין 20% ל-39% נכות.

<שלי נורדהיים: הם לא מטופלים במשרד הבריאות וגם לא במשרד הרווחה.

<שלי נורדהיים: הם על בסיס של בעיות נפשיות.

<שלי נורדהיים: אין להם כתובת.

<שלי נורדהיים: אנחנו די חסרי אונים היום לגביהם.

<שלי נורדהיים: אני חושבת שזאת בעיה שאולי הוואן סטופ סנטר יוכל לטפל בה.

<שלי נורדהיים: הוא לא יוכל לטפל בה באופן ארצי, הוא יטפל בה במקום שהוא יהיה.

<שלי נורדהיים: אין להם כרגע כתובת, אנחנו מודעים לזה.

<מיכל צוק: מה שמרכזי התעסוקה, כולל הוואן סטופ סנטר, אמורים לעשות, ויש לנו ניסיון נצבר עם זה, זה לסייע במיצוי זכויות.

<מיכל צוק: אם מגיע מישהו ואתה יודע שיש לו עוד סל של שירותים שהוא אמור לקבל במרכזים אחרים, זה משהו שאמור מאוד לסייע.

<מיכל צוק: זה לא רשת שתתפוס את כולם, אבל זה בהחלט עוד משהו שלא קיים היום ואני בטוחה שיסייע.

קארין אלהרר: אולי במסגרת דיון המעקב שלנו על מיצוי זכויות נחשוב על דרך של הנגשה, אולי ישר דרך הוועדות הרפואיות שפשוט יגידו לאן לפנות.

קארין אלהרר: זה נראה לי תמיד יותר קל.

<עדי נעמן: אגף בריאות הנפש מטפל בזכאי סל שיקום עם 40% נכות נפשית מביטוח לאומי.

<עדי נעמן: כמובן שהוא תומך בהעסקת אנשים עם מוגבלויות.

<עדי נעמן: קצת מספרים.

<עדי נעמן: היום סביב ה-6000 נכי נפש משתלבים בשוק החופשי, חלקם ביזמות עסקית, חלקם נותני שירות בשיקום וטיפול במסגרות השיקום.

קארין אלהרר: מתוך כמה?

<עדי נעמן: מתוך 15 אלף שמקבלים שירותי ליווי תעסוקתי.

קארין אלהרר: על פי חוק שיקום נכי נפש?

<עדי נעמן: כן, על פי החוק.

<עדי נעמן: יש לנו מסגרות מוגנות שהן תחת רובריקה של שילוב קהילתי, כמו בתי קפה בקהילה, כמו סיפור חוזר, שזה חנויות ספרים בקהילה.

<עדי נעמן: כמו כן, ב-2014 עלה מספר האנשים עם מוגבלות נפשית שהשתלבו בשוק התעסוקה ב-6.5%.

<עדי נעמן: היציאה מהמסגרות המוגנות של עולם העבודה עומד כיום על 10%.

<עדי נעמן: עיקר המאמץ היה במתן עדיפות לתעסוקה נתמכת, לא מוגנת.

<עדי נעמן: חלק מהמפעלים המוגנים קיבלו תמריץ לשלב משתקמים בשוק החופשי.

<עדי נעמן: תעסוקות מעבריות אלו קבוצות קטנות של אנשים שמשולבים במקומות עבודה בשוק החופשי, מלווים בצוות מקצועי צמוד, כמו למשל עבודה בבתי מלון.

<עדי נעמן: כמו כן, גדל מספר המיזמים החברתיים - חנויות של סיפור חוזר, מכירת ספרים משומשים, וזאת לקראת מעבר משוק העבודה לשוק החופשי, מה שנקרא תעסוקה מעברית.

<עדי נעמן: כמו כן, יש היום קורס טכנאות אופניים שהוא ייחודי בשיתוף עם הביטוח הלאומי, שגם הוא נועד להכשרה מקצועית והשתלבות בשוק העבודה.

<עדי נעמן: יש גם מכינות אקדמאיות שהן בשיתוף עם אגף השיקום.

קארין אלהרר: לרפורמה בבריאות הנפש תהיה השפעה על התעסוקה?

<עדי נעמן: אני חושבת שלרפורמה בבריאות הנפש תהיה השפעה על כלל סל השירותים, כולל על התעסוקה.

<עדי נעמן: אם דיברתם על הפניות לביטוח לאומי, על הפניות לסל שיקום, הציפייה אצלנו שבעקבות הרפורמה קהל לקוחותינו שמבוטח בקופות החולים ייעזר בשירותי קופות החולים כדי לקבל זכאות לסל שיקום.

קארין אלהרר: יש מישהו בקופת החולים שהוא ייעודי לדבר הזה, או שמצופה שהרופא המטפל יעשה את זה?

<עדי נעמן: עם כניסת הרפורמה ב-1 ביולי אנחנו עובדים מאוד צמוד עם קופות החולים כדי שיהיו רפרנטים, כדי שהמרכזים המחוזיים שלנו יוכלו לעבוד בשיתוף פעולה עם רפרנטים מקופות החולים.

קארין אלהרר: קצת מדאיג שזה מתחיל ולא יודעים מה יהיה.

קארין אלהרר: אנחנו עוברים לנציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: בתקופת כהונתו של שר האוצר הקודם הוקצו 45 תקנים בשירות הציבורי לאנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: אני אשמח לדעת אם הם אוישו, באלה משרדים, ומה בכלל נעשה מאז החלטת הממשלה הידועה ל-5% תעסוקת אנשים עם מוגבלויות.

<נאדר אלקאסם: בהחלטת הממשלה הוקצו 45 לאנשים עם מוגבלות.

<נאדר אלקאסם: האיוש עוד לא ב-100%.

קארין אלהרר: זה כבר הרבה זמן.

<נאדר אלקאסם: כן.

<נאדר אלקאסם: בהתחלה היה דין ודברים לגבי מי יכול לגשת למכרזים, שזה קצת עיכב את האיוש של המשרות.

קארין אלהרר: ועכשיו סיכמו?

<נאדר אלקאסם: כן, עכשיו סיכמו.

קארין אלהרר: מי האנשים, מה הפרופיל?

<נאדר אלקאסם: בהחלטת הממשלה היה רשום שמי שקיבל גמלה לפי פרק ט' של הביטוח הלאומי.

<נאדר אלקאסם: רק אנשי הביטוח הלאומי מבינים מה זה פרק ט'.

<נאדר אלקאסם: המשרדים לא יודעים מה זה פרק ט', איך בודקים את תנאי הסף.

קארין אלהרר: משרדים ממשלתיים לא יודעים מה זה נכות כללית?

קארין אלהרר: תהיה רציני.

<נאדר אלקאסם: זה רציני.

<נאדר אלקאסם: צריך לדעת אם האדם עבר תנאי סף או לא.

<נאדר אלקאסם: לא צריך הבנה כללית בתנאי הסף, צריך תנאי סף.

<נאדר אלקאסם: זה שחור או לבן, ולכן היה דין ודברים.

<נאדר אלקאסם: עובדה שיש עדיין ועדה שמגדירה מה זו מוגבלות.

<נאדר אלקאסם: הנושא הזה עבר, המכרזים יצאו, פורסמו, ואז נכנס העניין שכנראה אין מספיק אנשים שניגשו למכרזים האלה.

קארין אלהרר: הועלתה כאן טענה שהאתר בכלל לא נגיש, אז מי יגיש מועמדות?

<נאדר אלקאסם: אני הבנתי שהוא לא נגיש רק לאנשים עיוורים.

קארין אלהרר: הם היו מועמדים פוטנציאלים.

<נאדר אלקאסם: לא הכרתי את הסוגיה הזאת.

<נאדר אלקאסם: אנחנו נבדוק.

<נאדר אלקאסם: הבנתי שהם קיבלו תגובה מאגף המחשוב שלנו.

קארין אלהרר: אחרי 5 חודשים הם קיבלו תשובה: "מכתבכם התקבל".

<נאדר אלקאסם: אני אבדוק את זה.

קארין אלהרר: זו לא תגובה.

קארין אלהרר: דרך אגב, אתם עוברים על החוק שמחייב אתכם לענות בתוך 45 יום.

<נאדר אלקאסם: אני אבדוק את זה.

<נאדר אלקאסם: אני לא מכיר את הפנייה.

<נאדר אלקאסם: נכון, צריך לענות בזמן.

קארין אלהרר: כמה משרות אוישו?

<נאדר אלקאסם: 13 מתוך 41.

קארין אלהרר: איפה הם משובצים?

<נאדר אלקאסם: שאר המשרות הן ברשות המסים.

<נאדר אלקאסם: היה סיפור עם התקנים שלהם.

<נאדר אלקאסם: הסיפור נפתר לפני שבוע.

<נאדר אלקאסם: הם קיבלו אישור להתחיל לאייש את המשרות.

<נאדר אלקאסם: אני מאמין שתוך כמה שבועות המשרות יאוישו.

<נאדר אלקאסם: היו הרבה סוגיות בעניין המשרות האלו.

<נאדר אלקאסם: בהחלטת הממשלה היה רשום שהמשרות האלו צריכות להיות בשיטה של מצ'ינג.

<נאדר אלקאסם: על כל חצי משרה תוספתית שהמשרד מקבל היה צריך לתת חצי משרה מהתקנים הקיימים.

<נאדר אלקאסם: שר האוצר לשעבר נתן הנחיה שכל המשרות האלו יצאו בלי מצ'ינג.

<נאדר אלקאסם: אנחנו כנציבות לא ידענו על ההחלטה הזאת.

קארין אלהרר: אתם לא קוראים החלטות ממשלה?

<נאדר אלקאסם: החלטת ממשלה הייתה מצ'ינג.

<נאדר אלקאסם: באגף תקציבים במשרד האוצר החליטו לבטל את המצ'ינג.

קארין אלהרר: זה אמור להיות בשורה יותר טובה.

<נאדר אלקאסם: האנשים שאמורים לאייש יודעים את זה.

קארין אלהרר: זה מדהים שהמדינה הזאת עדיין עומדת על תילה.

<נאדר אלקאסם: אני מאמין שהמשרות האלו יאוישו בתקופה הקרובה.

<נאדר אלקאסם: אנחנו נבחן את ההצלחה.

<נאדר אלקאסם: במידה ותהיה הצלחה במשרות האלו, אנחנו כמובן נפעל בקידום החלטות ממשלה לתוספת משרות חדשות.

<נאדר אלקאסם: כמו כן, בנוסף למשרות התוספתיות האלו, גם הוצאנו הנחיה מתחילת השנה שמהמשרות המתפנות בשירות המדינה יסומנו משרות לאנשים עם מוגבלות.

<נאדר אלקאסם: ההנחיה הזאת מופעלת בשטח.

<נאדר אלקאסם: מדובר במשרות שמתפנות מהמאגר של המשרדים, הן לא משרות תוספתיות.

<תומר רוזנר: כמה סומנו מאז תחילת השנה?

<נאדר אלקאסם: אין לי פה פירוט.

קארין אלהרר: אני אבקש פירוט נרחב מנציב שירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: אין לנו בפירוט הזה איזו משרה היא תוספתית ואיזו משרה סומנה.

קארין אלהרר: 45 תקנים זה תוספתי.

<נאדר אלקאסם: בדוח שמולי לא רשום אם המשרה היא תוספתית או משרה שהייתה קיימת.

<נאדר אלקאסם: אנחנו יכולים לבדוק את זה.

קארין אלהרר: מבין ה-13 אתה לא יודע מה תוספתי ומה לא?

<נאדר אלקאסם: ה-13 האלו הן תוספתיות, אבל בדוח שיש מולי אני לא יודע אם המשרה היא תוספתית.

<נאדר אלקאסם: אפשר לבדוק את זה.

קארין אלהרר: אני אבקש עדכון.

קארין אלהרר: נאדר, אתה בדרך כלל מגיע יותר מוכן לדיונים.

קארין אלהרר: זה קצת מאכזב.

<נאדר אלקאסם: למה?

<נאדר אלקאסם: אני דווקא מוכן.

קארין אלהרר: זה לא נקרא מוכן.

<נאדר אלקאסם: את ביקשת משהו משמח.

<נאדר אלקאסם: החלק המשמח הוא שהמשרות אוישו.

<נאדר אלקאסם: זה אחד הנושאים היחידים שבכל ישיבה שאני יושב – אין הרבה כאלה בשירות המדינה- כל המשרדים מסכימים.

<נאדר אלקאסם: כנראה שכל פעם שמנסים ללכת לכיוון מסוים עולה איזו סוגיה שמעכבת.

קארין אלהרר: רוצה אבל לא יוצא.

<נאדר אלקאסם: הסוגיה האחרונה שקצת מעכבת אותנו היא להגדיר מי זה מוגבל, מה זה מוגבל, באיזה אחוזים להתייחס אליו.

קארין אלהרר: תגיד לי, 3 שנים ולא הצלחתם להבין מי זה אדם מוגבל?

<נאדר אלקאסם: זה צוות בין משרדי.

קארין אלהרר: אני מוכנה לבוא לעזור.

<נאדר אלקאסם: אחיה מכיר את הסיפור, דפנה והצוות.

<דפנה מאור: אבל הצוות הוא רק כמה חודשים.

<נאדר אלקאסם: הצוות הוא כמה חודשים, אבל הסוגיה של מי הוא אדם עם מוגבלות - - -

<אחיה קמארה: לצורך משרה ייעודית.

<נאדר אלקאסם: כן.

<נאדר אלקאסם: אני מדבר על שירות המדינה, לא על דברים אחרים.

<שלי נורדהיים: למה אתם לא מוציאים את ה-30 משרות שלא אוישו ברשות המסים?

<שלי נורדהיים: זאת שאלה בסיסית.

<שלי נורדהיים: מתוך 45, 30 לא אוישו כי הם לא מעוניינים לאייש אותם.

<שלי נורדהיים: זה תקוע.

קארין אלהרר: הם מעוניינים מאוד.

<נאדר אלקאסם: אל תצהירי בשם רשות המסים.

<נאדר אלקאסם: הם רוצים לאייש, הם לחצו לאייש, אבל היו בעיות.

<נאדר אלקאסם: תבינו, הכל הולך למכרזים, להגדרת תנאי סף.

<נאדר אלקאסם: כל סטייה כאן תוביל להשגות, תוביל לתקיעת המכרזים, לכן הסוגיה מאוד חשובה.

קארין אלהרר: אני לא רואה איך אפשר להיות תקוע יותר מ-3 שנים.

<נאדר אלקאסם: זה לא 3 שנים.

<נאדר אלקאסם: החלטת הממשלה היא כמה חודשים או חצי שנה, אם אני לא טועה.

<קריאה: היא מדברת על המשרות.

<נאדר אלקאסם: בנוגע למשרות היה ויכוח בין הנציבות לאגף תקציבים על השאלה מי יכול לגשת.

<נאדר אלקאסם: אנחנו חשבנו שגם נכי צה"ל צריכים לגשת, בסוף משרד המשפטים הכריע שהולכים לפי פרק ט'.

<נאדר אלקאסם: לקח זמן רק בגלל השאלה מי יכול לגשת.

<נאדר אלקאסם: אחרי זה התחיל הסיפור של מי זה אדם עם מוגבלות, מה זה פרק ט'.

<נאדר אלקאסם: אלה דברים שאנחנו צריכים להבהיר למשרדים כדי שידעו לאבחן מי יכול לגשת למכרז.

<נאדר אלקאסם: כשבן אדם מתקבל למכרז שהוא לא אמור להתקבל אליו, זה יכול לתקוע את המכרז חודשים, אם לא יותר, כי הוא הגיש השגה לבתי משפט.

<נאדר אלקאסם: הכל פה זה סיפור של תנאי סף, מי כן ומי לא.

<נאדר אלקאסם: זו משרה.

<נאדר אלקאסם: כל טעות כאן יכולה לתקוע את המשרה לשנים.

קארין אלהרר: הבנו מי זה אדם עם מוגבלות?

<נאדר אלקאסם: יש לנו הצעה שאחיה לא כל כך מסכים איתה.

קארין אלהרר: מיד נשאל אותו.

<נאדר אלקאסם: ברגע שתהיה הגדרה של מי זה אדם עם מוגבלות, המשרות יתחילו להיות מאוישות בקצב קצת יותר מהיר.

<נאדר אלקאסם: גם סימון המשרות יוגבר.

קארין אלהרר: מי זה אדם עם מוגבלות לפי ההצעה?

<נאדר אלקאסם: זה אמור להיות אדם עם 40% נכות של הביטוח הלאומי, אדם עם 20% נכות של משרד הביטחון, או אדם עיוור.

<גיא שמחי: יש גם וגם.

<נאדר אלקאסם: יכול להיות שגם וגם.

<נאדר אלקאסם: אלה האחוזים שאנחנו מתכוונים אליהם.

<נאדר אלקאסם: יש עדיין אי הסכמה.

<נאדר אלקאסם: אם יש הסכמה, ממחר אנחנו יכולים להתחיל לפעול בנושא הזה.

<ניצן אלמוג: לגבי הנושא של שירות המדינה, אנחנו בהסתדרות מקבלים במשך חצי שנה לפחות פניות של עובדים עם מוגבלות.

<ניצן אלמוג: יכול להיות שנציבות שירות המדינה מפרסמת משרות כאלו, אבל יש חסמים רבים במכרזים.

<ניצן אלמוג: תנאי הכניסה לא תמיד רלוונטיים למשרות עצמן.

<ניצן אלמוג: אם אישה, שסיימה תואר שני עם לקות למידה מורכבת, נדרשת לעבור בחינה פסיכוטכנית שאין שום קשר בינה לבין התפקיד שהיא תמלא, כאשר היא לא תוכל להתקבל למשרה בלי זה - - -

קארין אלהרר: זה לא נחשב התאמה בקבלה לעבודה?

<ניצן אלמוג: לא במקרה הזה.

<ניצן אלמוג: אם אדם עם לקות שמיעה שצריך - - -

קארין אלהרר: זו לא עבירה על חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות?

<ניצן אלמוג: זאת דוגמה אחת.

<ניצן אלמוג: אם בהליכי הקבלה לשירות המדינה, בשלב של הדינמיקה הקבוצתית אדם מבקש להשתמש במכשיר FM אבל אומרים לו: לא, זה ישנה את הדינמיקה, אתה לא יכול, זאת בעיה מאוד קשה.

<ניצן אלמוג: בנוסף לזה, רוב האנשים המוגבלים, 80% מתוכם הופכים להיות אנשים עם מוגבלות במהלך החיים הבוגרים.

<ניצן אלמוג: עובדי שירות המדינה שהופכים להיות אנשים עם מוגבלות, הדרך המהירה ביותר שלהם היא לצאת החוצה לפנסיה, גם אם הם מתחת לגיל 40.

<ניצן אלמוג: אנחנו מכירים גם עובדים בכירים במשרדי ממשלה שהפכו לאנשים עם מוגבלות.

<ניצן אלמוג: הדרך שלהם לעוף מהמערכת הייתה קצרה מאוד, בלי שום מחשבה איך אפשר לשמר אותם בפנים.

<נאדר אלקאסם: אדם לא עף הביתה אם הוא נהפך לאדם מוגבל מאיזו שהיא סיבה בשירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: אין דבר כזה.

<נעמי מורביה: עושים לו העברה.

<נאדר אלקאסם: לא עושים לו העברה, לא עושים לו שום דבר.

<נאדר אלקאסם: יש הוראות מפורטות בתקשי"ר.

<נאדר אלקאסם: בן אדם שעובר, חס וחלילה, תאונה וקיבל נכות, חייב להיות מועבר לוועדה רפואית.

<נאדר אלקאסם: יש ועדה רפואית מקצועית שקובעת אם האדם מתאים למשרה שהוא עדיין נמצא בה.

<נאדר אלקאסם: אם הוא לא מתאים, צריך למצוא לו משרה חלופית.

קארין אלהרר: ואז הוא הולך?

<נעמי מורביה: הוא הולך כי אין משרה חלופית.

<נאדר אלקאסם: שירות המדינה הוא מספיק גדול.

<נאדר אלקאסם: אני מכיר הרבה אנשים שעברו משרות, דאגנו להם למשרות אחרות.

<נאדר אלקאסם: לא חייב להיות אותו משרד, אנחנו לפעמים מעבירים למשרד אחר.

<נאדר אלקאסם: אני אתן לכם דוגמה מלפני שבוע.

<נאדר אלקאסם: היה מקרה של אדם עם מוגבלות שיש לו אלרגיה לאבק, הוא לא יכול לשבת בחדר סגור, הוא לא יכול לדבר עם אנשים.

<נאדר אלקאסם: אנחנו מנסים למצוא לו משהו.

<נאדר אלקאסם: הוא היה במערכת הבריאות.

<נאדר אלקאסם: אם הוא לא יכול לדבר עם אנשים, הוא צריך להיות בחדר לבד - במשרדי הממשלה יש בעיה עם חדרים - ואם הוא לא יכול להקליד, הוא לא יכול לעבוד על המחשב.

<נאדר אלקאסם: יש מקרים שאנשים לא מתאימים לשירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: ברוב המקרים אנחנו מנסים לסדר להם תפקיד אחר, אלא אם כן הוועדה הרפואית קבעה שהם לא מתאימים לשירות המדינה.

<נאדר אלקאסם: אם הם לא מתאימים, מפטרים אותו.

<גיא שמחי: רוב הרופאים התעסוקתיים לא באמת מכירים את התחום של אנשים עם מוגבלות.

<גיא שמחי: קחו את הדוגמה של מיכל הגננת שהייתה בכותרות בחודשים האחרונים.

<נעמי מורביה: מיכל הגננת עם הקביים.

<גיא שמחי: היא הייתה צריכה עזרה פשוטה, התאמה פשוטה כדי להמשיך ולעבוד במקום עבודתה.

<גיא שמחי: אם לא הייתה פה מודעות ציבורית, מיכל הייתה מאבדת את מקום עבודתה כי אותה ועדה הייתה מחליטה שהיא לא מתאימה.

<גיא שמחי: גם הנושא הזה דורש בדיקה מעמיקה.

<גיא שמחי: צריך לבדוק את רמת ההתמחות של הרופאים, לפחות במודל החברתי של תעסוקת אנשים עם מוגבלות.

<נאדר אלקאסם: בעניין הזה אנחנו אמורים לשבת עם רופאת המדינה, כי היו לנו כמה מקרים שעובד המדינה נפסל לתפקיד בגלל שהרופא לא ידע בדיוק מה התפקיד.

<נאדר אלקאסם: אנחנו בימים הקרובים אמורים לשבת עם רופאת המדינה, להבין ממנה מי יושב בוועדות, מה המומחיות שלהם.

<נאדר אלקאסם: נציע הנחיות למשרדים כך שלפני העברת העובד יהיה צריך להעביר את תיאור התפקיד באופן מפורט על מנת שהרופאים ידעו מה הוא צריך לעשות במשרה.

קארין אלהרר: אני מבינה שלפני שנים רבות היה נהוג להסתמך הסתמכות בלבדית על דעתו של רופא שיקומי.

קארין אלהרר: היום החברה בעולם ובישראל, לשמחתי, עשתה צעד אחד קדימה, היא מפסיקה להסתכל כאורים ותומים על רופא.

קארין אלהרר: יש עוד גורמים.

קארין אלהרר: אל"ף, האדם עצמו, שיכול להגיד מה הוא יודע לעשות ויכול לעשות חרף המוגבלות שלו.

קארין אלהרר: יש עוד גורמים, כמו עובד סוציאלי, יועץ ארגוני, מישהו שכן יכול לסייע.

קארין אלהרר: הדוגמה של מיכל הגננת היא דוגמה אולטימטיבית, כי היא מסוגלת להיות גננת מקסימה שאף אחד לא רצה לוותר עליה, אבל כשהסתכלו על הדברים בפריזמה הרפואית היא לא התאימה.

<נאדר אלקאסם: זה אחד המקרים שבגללו הקמנו את הצוות כי באמת היה שם משהו שלא עבד נכון.

<נאדר אלקאסם: צריך להבין שזה עניין של ביטוח.

<נאדר אלקאסם: אם הרופא אומר שהעובד לא יכול לעשות 1,2,3, והעובד בכל זאת עושה ומחמירה הפגיעה שלו, הוא בסוף יתבע אותנו, לא אף אחד אחר.

<נאדר אלקאסם: במדינת ישראל עובדים לפי חוות דעת של רופאים.

<נאדר אלקאסם: אני לא מכיר חוות דעת של עובד סוציאלי.

<נאדר אלקאסם: בעניין הבריאותי זה רופאים.

קארין אלהרר: אנחנו נצטרך להרגיל את מדינת ישראל לעבוד טיפה אחרת.

<אחיה קמארה: אני רוצה להגיד את חצי הכוס המלאה.

<אחיה קמארה: אל"ף, אני רוצה להודות למבקר המדינה ולצוות שלו.

<אחיה קמארה: אני חושב שכל מי שיושב פה סביב השולחן יודע כמה הדוח מעמיק, מקצועי.

<אחיה קמארה: הוא הקיף נושא מאוד מאוד מסובך.

<אחיה קמארה: כולנו במשרדי הממשלה ובחברה האזרחית יודעים שהוא מורכב, מאתגר.

<אחיה קמארה: אנחנו במשך שנים עוסקים בו.

<אחיה קמארה: אני רוצה להודות למבקר המדינה וגם לך, יושבת-ראש הוועדה, על הדיון הזה.

<אחיה קמארה: הממשלה עושה המון המון מאמצים.

קארין אלהרר: זה לא ניכר.

<אחיה קמארה: נורא קשה לי לבוא ולהגיד רק דברים חיוביים.

<אחיה קמארה: תראו, הנתונים מראים – צריך להיות ישרים - שמצב התעסוקה של אנשים עם מוגבלות בישראל השתפר באופן כללי בשנים האחרונות.

קארין אלהרר: זה חרף מה ששמעתי כאן.

קארין אלהרר: אם הייתי מסתכלת רק על הסיטואציה שתוארה כאן, זה סוג של נס שאנשים באמת מוצאים מקום תעסוקה.

<אחיה קמארה: אני רוצה להגיד את החיוב ואת השלילה.

<אחיה קמארה: ביטוח לאומי, משרד הכלכלה, משרד הבריאות ומשרד הרווחה עושים מאמצים גדולים מאוד.

<אחיה קמארה: אני כן חושב שזה משפיע על שיעור התעסוקה של אנשים עם מוגבלות בישראל.

<אחיה קמארה: מעבר לכך – אנחנו הכרנו את זה בחצי משפט - ההסתדרות והמעסיקים הגיעו להסכם שדחף את המדינה לפעול, ולכן יש את החלטת הממשלה על 5%.

<אחיה קמארה: יש שיפור גדול בעניין.

<אחיה קמארה: לעומת זאת, את צודקת, יש גם הרבה דברים שעדיין מאוד מאוד קשים.

<אחיה קמארה: אני חושב ששני הדברים הקשים ביותר זה מה שהצביע עליהם המבקר.

<אחיה קמארה: אחד הדברים זה חוסר התכלול בין משרדי ממשלה.

<אחיה קמארה: למרות שמשרד הכלכלה לקח על עצמו את הנושא, עדיין אני חושב שאנחנו בפער עצום לעומת מה שהיינו רוצים, לעומת מה שוועדת לרון רצתה.

<אחיה קמארה: לצערי, גם מרכז ההכוון תעסוקתי שיקום לא יפתור לחלוטין את הבעיה.

<אחיה קמארה: אני מציע לך כיושבת ראש הוועדה לבקש את התכנית הלאומית, לעקוב אחרי התכנית הלאומית הזאת, אחרי היישום שלה, להבין את התקצוב שלה מתוך תקציבים קיימים ומתוך תקציבים תוספתיים.

<אחיה קמארה: זה נושא אחד.

<אחיה קמארה: הנושא השני, שכמעט לא נגענו בו היום, הוא שאנחנו כחברה תופשים את האנשים עם מוגבלות כמסכנים, כאומללים וכדומה.

<אחיה קמארה: זה עלה גם היום בדיון.

<אחיה קמארה: אנחנו עדיין חושבים שזאת טובה, שזה חסד.

<אחיה קמארה: אנחנו עדיין לא מבינים שאנשים עם מוגבלות יכולים לעבוד, מתאימים לעבוד, יתרמו לחברה שבה הם יעבדו, לעסק שבו הם יעבדו, למשרד הממשלתי שבו הם יעבדו.

<אחיה קמארה: אנחנו עדיין לא הגענו למקום שכולנו מאמינים בזה שאנשים עם מוגבלות יתרמו לחברה שלהם, לעסק שלהם לא פחות ממה שהעסק יתרום להם.

<אחיה קמארה: אני חושב שזה אחד החסמים המרכזיים.

<אחיה קמארה: כל הזמן באים ואומרים: אנשים עם מוגבלות לא מגישים מועמדות, כאשר אנחנו שומעים ללא הפסק על אנשים עם מוגבלות שבאים אלינו ומתלוננים: אנחנו לא מצליחים למצוא עבודה, אנחנו מגישים קורות חיים, אנחנו מנסים למצוא עבודה, אבל אף אחד לא מקבל אותנו, אף אחד לא נותן לנו צ'אנס, אף אחד לא מאמין בנו.

<אחיה קמארה: אני חושב שאת האתגר הזה עוד לא הצלחנו לפרוץ.

<מנחם יעקובוביץ: אני רוצה לברך את המבקר שהוציא דוח מעולה.

<מנחם יעקובוביץ: אנחנו כבר מתריעים על הבעיה הזאת שנים.

<מנחם יעקובוביץ: אני מלווה את הנושא של תעסוקת אנשים עם מוגבלויות כבר הרבה מאוד שנים.

<מנחם יעקובוביץ: אני השתתפתי בשולחנות עגולים, מרובעים, בכל מה שאפשר ב-10 השנים האחרונות.

<מנחם יעקובוביץ: בדיונים רוצים להגיע לדברים טובים, אבל התוצאה היא קרוב ל-0.

<מנחם יעקובוביץ: הנתונים של המבקר מדברים בעד עצמם.

<מנחם יעקובוביץ: אם ב-2012 הוציאו 550 מיליון שקל בנושא תעסוקה ואנחנו בבעיה קשה בנושא הזה - לפי החלוקה אפשר להבין איפה הכסף בעצם נספג - אז יש לנו פה לעשות שינוי רציני אם אנחנו רוצים לקדם משהו בנושא.

<מנחם יעקובוביץ: אנחנו בחברה קידמנו בשנים האחרונות 18 מתכנתים שכולם יצאו ממסגרת קצבת נכות, הגיעו למשכורות גבוהות, השתלבו בחברות גדולות בהמשך.

<מנחם יעקובוביץ: הדבר היחידי שאני יכול להגיד בנושא הזה, הוא שקיבלנו אנשים שההדרכה שלהם הייתה נמוכה, קידמנו אותם בחברה, לימדנו אותם, הגדלנו את הביטחון העצמי של האנשים.

קארין אלהרר: כמה עובדים אצלך בחברה?

<מנחם יעקובוביץ: היום אנחנו 7.

<מנחם יעקובוביץ: צמצמנו בשנים האחרונות, כיוון שמבחינה כלכלית לא הצלחנו לקבל הרבה סיוע.

<מנחם יעקובוביץ: פעם אחת קיבלנו סיוע.

<מנחם יעקובוביץ: אחד ממשרד הכלכלה הגיע אלי לחברה, עזר לי למלא את הטפסים.

<מנחם יעקובוביץ: אני יודע שיזמים שמשקמים אנשים עם מוגבלות הרימו ידיים בנושא של סיוע.

<מנחם יעקובוביץ: הנושא הזה של יזמות של האנשים עם מוגבלות בכלל לא קיים.

<מנחם יעקובוביץ: אם תסתכלו, אנחנו בין המדינות הבודדות בעולם המערבי שאין תכנית לקידום יזמים נכים.

<מנחם יעקובוביץ: בארצות הברית יש פי 2 יזמים נכים בהשוואה ללא נכים.

קארין אלהרר: משרד האוצר, לא הוקמה קרן ליזמות של אנשים עם מוגבלויות?

<גיא רמתי: האמת היא שאני לא מכיר את הנושא.

<מנחם יעקובוביץ: הייתה ישיבה אצל יאיר לפיד כשהיה שר אוצר.

<מנחם יעקובוביץ: השתתפתי בה.

<מנחם יעקובוביץ: כמו שאמרתי, אני פעיל בזה.

<מנחם יעקובוביץ: היה רצון שלו להקים קרן, אבל לצערנו משרד האוצר הפך את זה לקרן לאוכלוסיות מוחלשות וזה התמסמס.

<גיא שמחי: אם נסתכל על המשרות שיש במשרדי הממשלה, אני חושב שלפחות במשרות שקשורות לטיפול באנשים עם מוגבלות צריך שיהיו אנשים עם מוגבלות שיעבדו.

<גיא שמחי: אני מדבר על תפקידים משפיעים.

<גיא שמחי: אני חושב ששינוי מדיניות ושינוי היכולת של משרדי ממשלה לעבוד תלוי הרבה מאוד גם בגישה של מי שנמצא.

<גיא שמחי: אני חושב שבחלק מהמשרות צריך שיהיו גם אנשים שמכירים ממש מקרוב את החיים עם המוגבלות.

<גיא שמחי: הם כמובן צריכים להיות מוכשרים.

<גיא שמחי: אנחנו במהלך החודשים האחרונים נתקלים בהסתדרות בכמה חסמים שלדעתי הם מאוד מהותיים.

<גיא שמחי: אנחנו נתקלים בזה בשוק הפרטי.

<גיא שמחי: אני חושב שאלו בעיות שיהיו בכל מקום.

<גיא שמחי: יש היום את האתר של אגודה נגישה, שאדם יכול להיכנס אליו ולחפש מקום עבודה.

<גיא שמחי: הרבה מאוד מהמשרות שם הן משרות של טלפנים, משרות שהן יחסית פשוטות.

<גיא שמחי: אני מקווה שבעתיד גם משרות יותר מאתגרות יהיו באתר הזה.

<גיא שמחי: יש עוד אתר שאפשר לבדוק על משרות.

<גיא שמחי: הקושי הוא באמת בכניסה של האדם לתוך מקום העבודה.

<גיא שמחי: יש מגמה טובה של מעסיקים בשוק הפרטי לקבל.

<גיא שמחי: הם גם הבינו את היתרון המאוד גדול בגיוון של התעסוקה בחברה שלהם, את האנשים המצוינים שהם יכולים למצוא בתוך האנשים עם מוגבלות.

<גיא שמחי: עדיין לא כולם הבינו את זה, כמו שאחיה אומר, אבל הם מתחילים להבין את זה.

<גיא שמחי: הכניסה של האדם דורשת תמיכה וליווי.

<גיא שמחי: אין לנו גוף שעושה את הליווי בצורה מסודרת, מובנית, בצורה שמעסיק יכול לומר: היום אני מעסיק אדם עם מוגבלות, בואו תלוו אותי.

<גיא שמחי: יש את התמיכה למעסיק ממשרד הכלכלה, של דפנה, אבל עדיין זה לא מספיק, זה לא נותן מענה מספיק.

<גיא שמחי: אם אני רוצה לציין מודל מעניין שככה ראיתי, אז זה המודל של חברת חשמל, שיצרו דרך צוות מקצועי של פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ליווי למנהל, לאדם ולצוות שהוא הולך לעבוד איתו.

<גיא שמחי: יש ליווי לאורך זמן.

<גיא שמחי: הליווי הזה מאפשר להיכנס, להשתלב ולהישאר יציב בתוך מקום העבודה.

<גיא שמחי: אני חושב שהדבר הזה מאוד חסר, צריך לפתח אותו.

קארין אלהרר: אתם הגעתם כבר למתכונת של איך יוגדר אדם עם מוגבלות?

<גיא שמחי: עדיין לא הגענו לזה.

<גיא שמחי: אנחנו ממש בשלבים אחרונים של ההגדרה.

<גיא שמחי: הגענו למסקנה שאנחנו צריכים איזו שהיא הגדרה ברורה שניתן יהיה ליישם אותה, לפחות בשלבים האלה.

<גיא שמחי: הנושא של הגדרה הוא נושא מורכב ביותר, משום שבסופו של דבר מדובר על יצירת מסגרת שמי שיתאים להגדרה יהיה בפנים, מי שלא יהיה בחוץ.

<גיא שמחי: הנושא של מוגבלות הוא יותר מורכב מערך מוחלט.

<גיא שמחי: ההגדרות האלו יצרו פגיעה באוכלוסיות שמאוד יכול להיות שהן צריכות את הסיוע אבל לא יוכלו לקבל אותו.

<גיא שמחי: אני חושב שבכל הגדרה יש מורכבות מאוד גדולה.

<גיא שמחי: אולי בעניין הזה צריך לקיים דיון מעמיק על איך אנחנו מסתכלים על עצמנו בתור אנשים עם מוגבלות, על איך תופשים אותנו.

<גיא שמחי: אנחנו ביחד צריכים למצוא את ההגדרה הנכונה והמדויקת ביותר לאלה שצריכים את העזרה.

קארין אלהרר: אני פשוט מפחדת מזה שמרוב שאנחנו רוצים לדייק אנחנו לא עושים.

<גיא שמחי: לא יהיה דיוק, אי אפשר לדייק.

<גיא שמחי: אני חושב שבערכים כאלה אי אפשר לדייק, אבל בוודאי יהיה צריך, גם אחרי קבלת החלטה, לבדוק ולכוון עד שנגיע למקום המאוזן ביותר.

<גיא שמחי: אחיה מדבר על זה שעדיין אנשים לא מצליחים להסיר את הפחד, את החשש מלהתקרב מספיק קרוב לאדם שהוא שונה מהם.

<גיא שמחי: אני חושב שמשרדי הממשלה וגם שוק התעסוקה בכלל לא מצליחים להסיר את המחשבה ואת הרעיון שאדם עם מוגבלות הוא כמו כולם, רק שונה ביכולת שלו לתפקד.

<גיא שמחי: אני חושב שלפעמים כדאי לעצום את העיניים ולראות שיש פה אנשים טובים ומוכשרים שיכולים לקדם מאוד את החברה.

<מרגלית פילר: מעבר לכל הנקודות שעלו כאן, יש איזו שהיא נקודה שמבחינתנו כארגון מפעיל חשבנו שהיא מאוד יכולה לסייע לאנשים, במיוחד לתלמידים שסיימו בית ספר.

<מרגלית פילר: זה במקום שהם יגיעו למרכזים מוגנים כתחנה לקראת יציאה לשוק העבודה.

<מרגלית פילר: אנחנו דיברנו על חוק תעסוקה מעברית שמשום מה נתקע.

<מרגלית פילר: בעיני זאת חוליה מאוד משמעותית לבוגרי בית ספר המשולבים, תלמידים שמשתלבים בבתי ספר רגילים, ותלמידים בוגרי חינוך מיוחד שיכולים לעבור דרך התעסוקה המעברית ישירות לשוק העבודה.

<מרגלית פילר: התעסוקה המעברית מתקיימת בשוק העבודה.

<מרגלית פילר: אנחנו צריכים עזרה ביישום החקיקה הזה.

קארין אלהרר: אני בטוחה שמשרד הכלכלה כגורם מתכלל יסייע בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה לסכם.

קארין אלהרר: אני אקדים ואומר שאני מאוד מאוד מאוכזבת.

קארין אלהרר: אני יודעת שנעשו דברים, אבל אני עדיין מרשה לעצמי להיות מאוד מאוכזבת ממה שנעשה.

קארין אלהרר: קמו הרבה צוותים, ישבו הרבה ועדות, אבל בינתיים, בשורה התחתונה אנחנו רואים מעט מאוד.

קארין אלהרר: אני גם מסתכלת על כל הפניות שמגיעות ללשכתי.

קארין אלהרר: אני יודעת שאני לא הלשכה היחידה שמקבלת פניות של אנשים עם מוגבלות שהם מוכשרים וטובים ונחושים ורוצים לעבוד אבל אין להם איפה.

קארין אלהרר: אם הם כבר מצאו איפה, הם צריכים להיתקל בחסמים שונים ומגוונים של התאמות וכל מיני קשיים שמציפים אותם.

קארין אלהרר: הם לא מציפים אדם ללא מוגבלות שרוצה לעבוד, שגם הוא נתקל בקושי של איפה ואיך.

קארין אלהרר: תחשבו פה על הקושי שהוא כפול, מכופל, אם לא משולש.

קארין אלהרר: אני רוצה לקרוא בקריאה נרגשת לכל המשרדים.

קארין אלהרר: הדברים נאמרו בצורה מאוד ברורה בדוח מבקר המדינה.

קארין אלהרר: אי אפשר לפרש אותם למקומות אחרים, מלבד העניין של קומו ועשו מעשה.

קארין אלהרר: אני אומרת בצער רב, נאדר, שזה מאוד מתסכל מה שקורה בנציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: פעם היינו אומרים שהאוצר לא הקצה, אבל אז ראינו שהוא הקצה, והוא הקצה אפילו יותר ממה שמישהו חולם עליו - לא מצ'ינג, תקן מלא.

קארין אלהרר: זה עדיין לא קורה.

קארין אלהרר: משרד הכלכלה לקח על עצמו להיות הגוף המתכלל, אבל עדיין זה מתחיל רק בינואר 2016.

קארין אלהרר: אני אעקוב מקרוב אחר התכנית הזאת.

קארין אלהרר: הנושא הזה, מעבר לעובדה שהוא חשוב למשק הישראלי, הוא חשוב גם לזה שאנחנו כל הזמן אומרים: שונה אבל שווה, וזה לא ניכר.

קארין אלהרר: תעסוקה זה לא שווה.

קארין אלהרר: אנחנו רואים את זה, כי יש עדיין אנשים שרוצים להגיע לאן שהוא ולא מצליחים.

קארין אלהרר: זה לא בגלל שהם לא טובים, זה לא בגלל שהם לא מוכשרים, זה לא בגלל שמקום התעסוקה לא ייהנה מהם, זה רק בגלל שהם נתקלו בחסמים שלא היו צריכים להיות שם.

קארין אלהרר: זה מאוד מתסכל.

קארין אלהרר: זה מתסכל אותי כמחוקקת, אבל אני בטוחה שזה מתסכל הרבה יותר את האדם שאין לו כל כך עם מי לדבר כי הוא לא יודע למי לפנות.

קארין אלהרר: החלק הטראגי בעיני הוא שלא יודעים למי לפנות.

קארין אלהרר: כשפונים למשרד אחד, אני מניחה שמפנים אותם למשרד האחר כי זה לא בתחום סמכותו.

קארין אלהרר: הטרגדיה הכי גדולה היא הבירוקרטיה המסואבת הזאת שכל הזמן צריך לדפוק על דלתות וחלונות.

קארין אלהרר: במקרה הטוב פותחים ומעבירים אותך לחלון ליד, במקרה הרע בכלל לא פותחים לך את החלון.

קארין אלהרר: זה חלק שחייב להשתנות.

קארין אלהרר: עכשיו קצת לחלק האופרטיבי.

קארין אלהרר: הוועדה תפנה למשרד ראש הממשלה.

קארין אלהרר: אם המשרדים הגיבו וזה לא נמצא בספר התגובות, חייבים לכלול את התגובות של כולם.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת מה קרה שם.

קארין אלהרר: ניתנו הרבה מאוד תשובות.

קארין אלהרר: נראה שיש איזה שהוא שינוי קל במספרים, אבל הוא קל מידי, הוא לא משהו שאפשר לחייך.

קארין אלהרר: צריך להמשיך בהרבה יותר מוטיבציה גבוהה כי יש הרבה מאוד מה לשנות ומה לעשות.

קארין אלהרר: אני באמת רוצה שבדיון הבא שיהיה נראה משהו שעשינו.

קארין אלהרר: לא רק שהקמנו ועדה, לא רק שישבנו, לא רק שהצגנו, אלא שמשהו באמת קרה.

קארין אלהרר: משרד הרווחה, אני שומעת על התכנית שלכם ואני שמחה עליה, אבל מצד שני אני קוראת לכם להיזהר באותה אינטגרציה שאתם מבקשים לעשות במרכז השיקומי תעסוקתי.

קארין אלהרר: בסוף אנחנו רוצים מקומות עבודה שנעים להגיע אליהם, שהם מזמינים.

קארין אלהרר: זה קצת מפחיד האינטגרציה שאתם מבקשים לעשות, לפחות לפי מה שאני הבנתי.

קארין אלהרר: אני אבקש לקבל דיווח על המספרים המדויקים של אנשים שהתחילו במע"שים ועברו לתעסוקה נתמכת.

קארין אלהרר: אם יש כאלה שיצאו לשוק החופשי, אז גם את המספרים האלה אני אבקש לדעת.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את התכנית המלאה של איך אתם מתכוונים לייצר מצב שבו כל מי שיכול להשתלב בשוק העבודה החופשי יעשה את זה, גם אם זה באמצעות הנתמכת.

קארין אלהרר: צריך לאפשר לכולם הזדמנות שווה, לפחות את זה.

קארין אלהרר: משרד הכלכלה, אני מברכת ואני מייחלת לזה שהמיזם יצליח.

קארין אלהרר: אני אבקש לקבל את תכנית העבודה.

קארין אלהרר: אני כמובן אקיים דיון מעקב על-מנת לראות איך הוא מתקדם.

קארין אלהרר: בחודש מרץ נרצה לראות מה קרה.

קארין אלהרר: עוד לא ראיתי את התכנית אז אני לא יודעת לומר, אבל אני כן אבקש שיהיה מענה כולל, שאדם שידפוק בדלת שלכם יקבלו אותו בסבר פנים ויגידו לו מה הוא צריך לעשות.

קארין אלהרר: גם אם צריכה להיות פנייה למשרד אחר, תלכו איתו יד ביד, כי זה מה שאנשים צריכים הרבה פעמים, את היד הזאת להחזיק אותה.

קארין אלהרר: זה חלק מאוד משמעותי.

קארין אלהרר: עו"ד רוזנר דיבר על צוות להסרת חסמים.

קארין אלהרר: תראו, איפה שלא נגענו, בכל משרד ממשלתי שדיברנו עליו ודיברנו עם נציגיו שמענו על חסמים.

קארין אלהרר: תוציאו אותם.

קארין אלהרר: אתם מדברים ביניכם.

קארין אלהרר: ביטוח לאומי, משרד הכלכלה, משרד הרווחה, משרד הבריאות, נציבת שירות המדינה, אתם יודעים איפה זה נופל.

קארין אלהרר: הדברים צפו כאן בדיון, אבל אני בטוחה שלא הייתם צריכים את הדיון הזה, אתם מכירים את הקשיים, אתם יודעים איפה יש קושי.

קארין אלהרר: אני מבקשת שיוקם הצוות הזה.

קארין אלהרר: אני מבקשת שתמפו את החסמים האמיתיים, תנגישו.

קארין אלהרר: זה המינימום.

קארין אלהרר: אי אפשר לדבר על שיבוץ בתעסוקה בלי נגישות בתעסוקה, מעבר לזה שזו עבירה משמעותית על החוק.

קארין אלהרר: תעשו את המובן מאליו.

קארין אלהרר: זה הדבר הראשון שצריך לקרות.

קארין אלהרר: נציבות שירות המדינה, אני מבקשת לקבל דיווח מלא על מה קורה עם 45 התקנים האלה.

קארין אלהרר: אני עבדתי עליהם באופן אישי קשה מידי.

קארין אלהרר: אני רוצה שהם ישובצו.

קארין אלהרר: אני גם רוצה לדעת איך אתם עומדים בהחלטת הממשלה של 5% אנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: מה קורה עם התקנים המתפנים הלא תוספתיים?

קארין אלהרר: יש לכם בידיים אפשרות מדהימה להכניס אנשים עם מוגבלויות, את אותם אנשים שרוצים, יכולים ומוכשרים לעבודה במשרדי הממשלה.

קארין אלהרר: תעשו את זה.

קארין אלהרר: אני מבקשת מהאוצר לראות את התקציב הייעודי בכל משרד ממשלתי, כפי שאמרתי קודם, עד אוקטובר 2015.

קארין אלהרר: אתם יושבים בימים אלה על התקציב, אתם בטח מכירים את הנתונים היטב.

קארין אלהרר: לגבי התאמות למעסיקים – אני אומרת את זה במיוחד למשרד הכלכלה - אנחנו מדברים עדיין בעולם של סטיגמות, אנחנו מדברים עדיין בעולם שבו למעסיק פוטנציאלי לא מאוד פשוט לבוא ולהגיד: רוצה אני להעסיק אדם עם מוגבלות.

קארין אלהרר: זה לא כי האדם עם המוגבלות לא טוב, אלא כי הוא לא מכיר, כי המעסיק לא יודע מה זה אומר וזה מפחיד אותו.

קארין אלהרר: התפקיד שלכם הוא להקל עליו את הכניסה, לתת את הסיוע לכל מי שחפץ בכך, גם לעצמאים.

קארין אלהרר: יש סוגי מוגבלויות מאוד מסוימים שמאוד קשה להם להשתלב במקום עבודה, אתם מכירים את זה יותר טוב ממני.

קארין אלהרר: תנו להם להיות יזמים, תעזרו להם, תנגישו עבורם.

<גיא שמחי: קארין, מדינת ישראל צריכה לצאת בקמפיין, להגיד סוף סוף: אנחנו מאמינים שזה אפשרי.

קארין אלהרר: היא כבר מאמינה.

<גיא שמחי: שתצא בקמפיין גדול.

קארין אלהרר: כל אותם אנשים שלא יודעים לאן לפנות, במסגרת דיון מעקב ומיצוי זכויות – אני מסתכלת עלייך, כרמל, כי זה נוגע לביטוח הלאומי - - - יכול להיות שלביטוח הלאומי יש תפקיד חשוב מעבר לתפקידים האחרים שהוא עושה, וזה באמת ההפניה הטובה יותר.

קארין אלהרר: אולי דרך הוועדות הרפואיות.

קארין אלהרר: חשוב שאם אני קמה בבוקר ואני רוצה לעשות משהו, שמינימום יהיה לי את המידע לאן אני פונה, עם מי אני מדברת, מה אני עושה.

קארין אלהרר: אני מבקשת מכל המשרדים המבוקרים לקבל את דוח תיקון הליקויים.

קארין אלהרר: אני אגיד גם בדיונים הבאים שיהיו, לאו דווקא בנושא הזה.

קארין אלהרר: למשרדים ממשלתיים שבוקרו אמור להיות כבר דוח תיקון ליקויים.

קארין אלהרר: אני מבקשת להעביר את זה לוועדה מבעוד מועד.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים להיות יעילים בדיון, לא לשמוע דברים שכבר היה אפשר לדעת אותם קודם.

קארין אלהרר: המטרה היא לראות פני עתיד על-מנת לשפר את הדברים.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות למבקר המדינה ולצוותו.

קארין אלהרר: מבחינתי זה היה דוח מכונן.

קארין אלהרר: כולנו דיברנו על זה שחשוב וראוי שאנשים עם מוגבלויות ישולבו בשוק התעסוקה.

קארין אלהרר: אני חושבת שהדוח האיר את עיני כולם להפסד הגדול לא רק עבור אנשים עם מוגבלויות, אלא גם למשק בכלל.

קארין אלהרר: אני חושבת שיש חשיבות גדולה בלראות את התמונה הכוללת.

קארין אלהרר: זה בוודאי יעזור לאגף תקציבים שרואה תכניות אסטרטגיות קדימה ומסתכל לא רק על האדם עצמו אלא על המשק כולו.

קארין אלהרר: אני מקווה מאוד שזה יעזור במתן המשאבים.

קארין אלהרר: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.