ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 50, 2015-08-11 11:55

איתן כבל: אני מבקש לפתוח עוד דיון של ועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: גברתי ממלאת מקומה של מנהלת הוועדה, גברתי היועצת המשפטית, רשמת פרלמנטרית, חבר הכנסת מקלב, אורחים, הנושא על סדר יומנו הוא צו הגנת הצומח (ביעור זבוב הפירות Bactrocera sp) (הוראת שעה), התשע"ה-2015.

איתן כבל: מי מציג את העניין?

<נדב עזרא: שלום, אני מן השירותים להגנת הצומח, עוסק במיפוי וטיפול, ביעור של נגעי הסגר ונגעים חדשים, אחראי על פעולות הביעור בשטח.

איתן כבל: מה הבקשה בעצם?

<נדב עזרא: בשנת 2014, בשנה שעברה התגלה אצלנו במערך ניטור קבוע אותו זבוב פירות, בקטוצירה.

איתן כבל: אתה מדבר גם להיסטוריה אבל אתה מדבר גם אלינו כדי שנבין, אז תדבר לא כאילו אתה משוחח עם הקולגות שלך, למרות שעבדתי לפני הרבה שנים במשרד החקלאות, אבל זה זבוב חדש.

<נדב עזרא: הוא נתפס באותו מערך ניטור.

איתן כבל: מה נתפס?

<נדב עזרא: זבוב.

איתן כבל: תגיד: הזבוב הזה, שהגיע – מאיפה?

איתן כבל: מה?

איתן כבל: מי?

<נדב עזרא: אני בדרך לשם.

<נדב עזרא: הזבוב הזה מקורו בדרום מזרח אסיה, זבוב פירות, ומשם הוא מתפשט בעולם.

איתן כבל: איך לדעתכם הוא הגיע לפה?

<נדב עזרא: ההשערה היחידה שלנו היא שאיזה פרי נגוע הגיע בדרכים כנראה לא חוקיות, במזוודה או משהו.

איתן כבל: לא ייתכן שזה הגיע גם מייבוא מסודר שלא ידעתם עליו?

<נדב עזרא: לא סביר כי יש מנגנונים שאמורים למנוע את זה.

איתן כבל: הרבה מנגנונים יש במשרד החקלאות שהיו אמורים למנוע כל מיני דברים.

אורי מקלב: הרצליה, המרינה.

<נדב עזרא: במרינה יש הרבה תושבים מן החוץ.

<נדב עזרא: לא חסרות דרכים להגעה.

איתן כבל: חשבתי שאולי אתם יודעים.

איתן כבל: במקרה בשרון, זה מעניין, לאחרונה קראתי, וזה גם בתחום שלכם, על התפשטות של איזה עשב חדש, שחזק יותר אפילו מהיבלית, שמשתלט שם על כל האזור והורג את כל הצמחייה המקומית.

<רן בן דוד: אני סגן מנהל השירותים להגנת הצומח ולביקורת.

<רן בן דוד: חשוב לי להדגיש שאין סיכוי שזה הגיע בייבוא מסודר כי אנחנו לא מאשרים ייבוא ממדינות שזבוב כזה או נגע כזה נמצא בהן, כך שאין סיכוי שזה מגיע בייבוא מסודר.

איתן כבל: השאלה אם הם שמרו על כללים שימנעו הגעה אליהם.

<נדב עזרא: מרגע שהתחילה הלכידה הזאת אנחנו פועלים בכמה מישורים.

איתן כבל: מה הזבוב הזה עושה?

איתן כבל: מה הוא הזבוב הזה?

איתן כבל: מה הבעיה שבגינה כולנו יצאנו עכשיו להסתער עליו?

<נדב עזרא: ראשית, הוא פוגע בפרי.

<נדב עזרא: הוא עוקץ פירות עסיסיים.

איתן כבל: כל פרי?

<נדב עזרא: יש לו טווח פונדקאים רחב מאוד.

<טל עמית: אני ממועצת הצמחים, מנהל ענף ההדרים.

איתן כבל: מועצת הצמחים – זאת שרוצים לפרק אותה?

<טל עמית: זאת שכבר פירקו אותה ורוצים לפרק אותה, זאת שבכותרות.

איתן כבל: רציתי רק לוודא.

איתן כבל: זה מה שיפה כשאני נפגש עם משרד החקלאות, ששום דבר לא השתנה.

איתן כבל: אפילו אותם האנשים...

<קריאה: דברים טובים נשמרים לנצח...

איתן כבל: רק השמות של הזבובים משתנים.

<טל עמית: היינו מוותרים על הזבובים.

איתן כבל: אני זוכר שכאשר הייתי במשרד החקלאות היתה קטרת הבקר.

איתן כבל: נסעתי אז למושב של תימנים בדרום כדי לשכנע אותם שצריך להרוג את הבקר.

<טל עמית: הזבוב הזה הוא זבוב רב-פונדקאים, מה שנקרא.

<טל עמית: למעשה כמעט כל הפירות, וגם חלק מן הירקות שגדלים בארץ הם פונדקאים של הזבוב הזה.

איתן כבל: דהיינו, הוא מגיע, מתיישב.

<טל עמית: עוקץ את הפרי, הנקבה של הזבוב עוקצת על הפרי, מטילה ביצים שמהן בוקעות רימות.

<טל עמית: אנחנו לא אוהבים לאכול את זה בגלל התולעים.

איתן כבל: כלומר, אם כך, הגיעה לכאן זבובה.

<טל עמית: היום יש לנו אוכלוסייה מעורבת.

איתן כבל: לא הבנת אותי.

<טל עמית: הגיעה יותר מזבובה.

<טל עמית: היא התרבתה.

<טל עמית: או שהגיע פרי נגוע עם תולעים שממנו בקע דור חדש.

<טל עמית: אבל זה היסטוריה.

איתן כבל: זה רק כדי להבין, לצורך ידע אישי.

<טל עמית: מעבר לנזק הכלכלי לפרי שנעקץ, כלומר פרי שנעקץ הוא לא בר מכירה- - -

איתן כבל: אין לזה משמעות לבני אדם?

<טל עמית: מעבר לגועל, לא.

<טל עמית: הוא לא פוגע בבני אדם.

<טל עמית: אבל מעבר לנזק הכלכלי הישיר- - -

איתן כבל: לא הבאתם תמונה?

<טל עמית: זבוב זה זבוב, זה זבוב.

איתן כבל: לא נכון.

איתן כבל: יש כל מיני סוגים.

<טל עמית: נשלח לך במייל.

איתן כבל: אתה יכול להעלות את זה ב"גוגל".

<טל עמית: מעבר לנזק הכלכלי ליבול שנעקץ- - -

איתן כבל: רק רגע, מה בעצם הוא עושה?

איתן כבל: מה עוצמת הפרישה שלו?

<טל עמית: הוא ילך מפרי לפרי.

<טל עמית: זאת דרך ההתרבות שלו.

<טל עמית: אורך החיים שלו 3-4 שבועות.

<טל עמית: הוא דווקא נחשב מהזבובים החזקים יותר, שיש לו תוחלת חיים ארוכה יחסית.

<טל עמית: זבוב מהסוג הזה הצליחו לגדל במעבדה אפילו שנה שלמה.

איתן כבל: מה אורך החיים של זבוב ישראלי בדרך כלל, אתה יודע?

<טל עמית: זבוב הפירות הים תיכוני שאנחנו מכירים מזה שנים הוא דווקא- - - (מוצג לוועדה צילום של הזבוב.

<טל עמית: ) הנזק הכלכלי מחולק לשתיים.

<טל עמית: קודם כול, פרי שנפגע- - -

איתן כבל: עוד לפני כן, מה אזור ההתפשטות שלו נכון לרגע זה?

<טל עמית: על זה נדב עזרא ירחיב.

<טל עמית: אסביר גם מה המעורבות שלנו בעניין.

<טל עמית: יש נזק כלכלי בשטח עצמו, כלומר פרי שנפגע הולך לפח.

איתן כבל: נכון לרגע זה יש לכם מושג כמה?

<טל עמית: תיכף אחדד.

<טל עמית: מעבר לזה, הנזק הגדול יותר הוא לכל מיני הייצוא של מדינת ישראל, ייסגרו לפנינו שערים של מדינות שקולטות פירות בגלל העניין הזה.

<טל עמית: כרגע מועצת הצמחים עוסקת בהדברה בשטחים החקלאיים ושם אנחנו שולטים למדי במצב.

<טל עמית: פה נכנס העניין של נדב עזרא.

<נדב עזרא: כרגע התוצאה היא, נכון לאביב, באותו אזור שמסומן במפה: מערב הרצליה וכפר שמריהו.

איתן כבל: למה הוא לא מתרחק מעבר לאזור הזה?

<נדב עזרא: לזבוב יש עונתיוּת.

<נדב עזרא: זה אומר שבעונות מסוימות יש יותר זבובים כי התנאים מתאימים יותר.

איתן כבל: את זה אני מבין, הם קיימים אבל הם פחות נוכחים, כמו נחשים, יורדים למחתרת בתקופה הזאת.

<נדב עזרא: נכון מאוד.

<נדב עזרא: כרגע אנחנו לא רואים- - -

איתן כבל: למה הם לא יוצאים מתחום האזור של הרצליה וכפר שמריהו?

<נדב עזרא: כי כרגע טוב להם שם.

<נדב עזרא: יש שם מגוון פירות.

<נדב עזרא: יש שם גם פירות כל הזמן, בניגוד לפרדס שיש בו פרי במשך עונה מסוימת ואחר-כך כבר אין.

איתן כבל: אילו פירות יש שם?

<נדב עזרא: יש שם בחצרות מגוון גדול מאוד.

<נדב עזרא: יש שם מנגו, גויאבה, הדרים.

איתן כבל: אה, אתה מדבר על החצרות של הבתים.

איתן כבל: אני מבין, אבל יש שם רצף טריטוריאלי.

איתן כבל: לא סתם אני שואל.

איתן כבל: זה מעניין.

איתן כבל: הרצף הטריטוריאלי עובר את כפר שמריהו והרצליה ויש שם מושבים וקיבוצים ממש צמודים.

<נדב עזרא: אנחנו כל הזמן מטפלים שם.

<נדב עזרא: נשאר הצד של החצרות.

איתן כבל: עוד מישהו רוצה להוסיף דבר מה לפני שאנחנו עוברים לקרוא את הצו?

<חיים אנג'וני: בתווך, על העצים שמים חומרים שבעצם לוכדים את הזבוב, חומרי משיכה שהנקבה באה אליהם.

<חיים אנג'וני: כלומר התווך של העצים הציבוריים מטופל.

<חיים אנג'וני: הבעיה היא בתוך החצרות.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: הלאה, בואו נתקדם.

איתן כבל: החצרות הן בעיה.

איתן כבל: אני אומר כבר בפתיח של הדברים שלי שארצה לדעת בדיוק – בכל הכבוד לזבוב, ואנחנו לא מזלזלים בו, לכן גם קבענו את הישיבה בלוח זמנים כמעט מהרגע להרגע – העניין שמטריד אותי, יש כאן בעצם עיצומים.

איתן כבל: אם אזרח מן השורה אינו מבצע את אשר נדרש ממנו, בוודאי כשזה לא תלוי בו בכלל, הוא עלול למצוא את עצמו בבעיות אל מול הרשויות.

איתן כבל: זה עבירה פלילית.

איתן כבל: ארצה לדעת בדיוק.

איתן כבל: פה לא אהיה מוכן לקבל "אי ידיעה אינה פוטרת", אני אומר את זה בצורה ברורה.

איתן כבל: אני אומר את זה לגברתי היועצת המשפטית, שיהיה ברור.

איתן כבל: בדרך כלל אנחנו אומרים: "אי ידיעה אינה פוטרת, היית צריך ללכת לבד".

איתן כבל: פה אני מזהיר, אני לא יודע אם אפשר אחר-כך לבטל תקנות בדרך כזו או אחרת.

איתן כבל: אני אומר לכם – וגם לך, חבר הכנסת דוד ביטן, כי מחר יכולים להשית את זה גם אצלך בראשון לציון – מי אחראי לעבור בית-בית ולשים את המודעה הנדרשת?

איתן כבל: לא די להגיד "התקשרתי, הוא לא היה, שתו לי, אכלו לי, הוא בכלל בחוץ-לארץ והוא בכלל לא ידע על הדברים האלה".

<אתי בנדלר: מה גם שכפי שתראה, אדוני, יש פרק זמן קצר מאוד לביצוע החובות שמוטלות בצו הזה.

איתן כבל: שיהיה ברור, לא אהיה מוכן בשום פנים ואופן שאנחנו נטיל גזירות שהציבור לא יוכל לעמוד בהן, אני אומר את זה בצורה ברורה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה שתדע, אדוני, שלפי חוק הגנת הצומח, שמכוחו מותקן הצו הזה, "העובר על הוראות חוק זה, לרבות תקנה לפיו, וכן המפריע למפקח על הצמח או המונע בעדו מלבצע את תפקידו, דינו מאסר שנתיים", או קנס, כמובן.

איתן כבל: אם הוא יהיה שנתיים במאסר מי יטפל בזבוב?

דוד ביטן: צריך להטיל קנס, לא מאסר.

איתן כבל: זה קבוע בחוק.

איתן כבל: זה הפניה.

<אתי בנדלר: בוודאי גם אם יוגש כתב אישום נגד אדם לא יכניסו אותו למאסר, בית-המשפט לא יפסוק מאסר.

דוד ביטן: קנסות עובדים טוב יותר ממאסר.

איתן כבל: עזוב, הבעיה אינה הקנסות.

איתן כבל: בגדול, אין לנו בעיה עם הצו.

איתן כבל: הצו ראוי, אין מחלוקת סביב העניין הזה.

דוד ביטן: הבעיה היחידה, שמצפים מאנשים לעשות את העבודה שלכם.

איתן כבל: אני רוצה להשתכנע.

איתן כבל: וזה חצרים פרטיים, זאת הבעיה.

דוד ביטן: היום יש צווים ומאפשרים להיכנס לחצרים פרטיים לצורך מדידה של פקח עירוני.

<אתי בנדלר: נכון, אפשר בהוראות מסמיכות.

דוד ביטן: פעולת הביעור צריכה להיות של הרשויות, לא של בעלי החצרות.

איתן כבל: עליתם פה בדיוק על הנקודה.

איתן כבל: אני רוצה להבין את הדבר הבא: אנחנו בעד המהות של הצו, אבל אני מתנגד לכך שהמשימה תוטל על התושבים.

איתן כבל: החובה של הרשות המקומית, ביחד עם המשרד הרלוונטי – במקרה הזה משרד החקלאות, אגף הגנת הצומח – להגיע, לעבור בית-בית, לנקוש בדלת, לבצע את פעולות הריסוס הנדרשות, זה הכול.

איתן כבל: אני לא מוכן.

איתן כבל: גם הם לא אשמים ואתה פתאום ככה – זה בדיוק כפי שאתה מטיל חובה, במקום אחר, בדיון על המאגר הביומטרי, אומרים לך: "אם אתה בסדר אז למה לך לדאוג?

איתן כבל: " אבל, סליחה, למה אני צריך כל הזמן להרגיש שמישהו מסתכל לי בגב?

איתן כבל: ממקום אחר אני אומר: למה כל אחד פה צריך למצוא את עצמו בפוטנציאל לעבור על החוק?

איתן כבל: הוא לא קשור לזה, במקרה הוא גר שם ויש לו עץ פרי.

איתן כבל: כאשר אני מתחיל לבנות את הבית שלי אגיד: וואלה, אם אטע עץ אולי יום אחד יהיה זבוב שיברח ויגיע לגינה שלי?

<טל עמית: תיטע עצי נוי, לא עצי פרי.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: גם חדקונית הדקל התפשטה לה בכל השטחים.

דוד ביטן: בשטח הציבורי.

איתן כבל: בשטח הציבורי הם כבר מטפלים.

<חיים אנג'וני: ביחד עם הרשויות המקומיות.

איתן כבל: בואו נקרא את הצו, ואני מודיע לכם, אם אין עכשיו מענה שלא מטיל את האחריות על בעלי החצרות אנחנו לא נאשר את הצו.

דוד ביטן: אפשר לכתוב שאם הם לא יסכימו לתת להיכנס לחצרות אז החובה תחול עליהם ואז תעצרו אותם.

<תמי מור: אני יועצת משפטית במשרד החקלאות.

<תמי מור: כשאנחנו רצינו לנסח את הצו, הכנסנו סעיף שאומר שפקחים שלנו יפנו אל האוכלוסייה כדי לעשות את זה.

<תמי מור: משרד המשפטים, כאשר קרא את סעיף 3 לחוק הגנת הצומח, שם נאמר ש"שר החקלאות רשאי בצו, במידה שראה צורך בכך כדי למנוע נגעים או התפשטותם, לחייב את בעליהם של מקרקעין", אמר לנו: "אין אפשרות שתעשו את זה".

דוד ביטן: הוא "רשאי לחייב", אבל הוא יכול לחייב את הרשות המקומית לעשות את זה.

<תמי מור: לא, אתה צריך את הבעלים של המקרקעין שעליהם הצמחים.

<תמי מור: הצמחים נמצאים בתוך הגינות.

<תמי מור: אמרנו שבצו הזה נאפשר לכל מי שרוצה, שרק יודיע לנו ואנחנו נעשה את זה.

<תמי מור: זה הפתרון והוא מופיע כאן.

דוד ביטן: תכניסי את זה עוד פעם.

<תמי מור: הוא נמצא כאן.

איתן כבל: אנחנו הולכים על הפתרון כפי שאת מציעה.

<אתי בנדלר: צריך רק לוודא דבר נוסף, ועל כך דיברתי עם גברת מור בשיחת ההכנה לדיון על הצו הזה, יש לוודא שיינקטו דרכים אפקטיביות להביא לידיעת כל התושבים שהצו הזה חל עליהם את החובה המוטלת עליהם.

<אתי בנדלר: ביקשתי שיסרקו בפני הוועדה.

דוד ביטן: אם הרשות המקומית אחראית אז הבעיה נפתרת כי אם הפקחים העירוניים צריכים לעשות את זה עם משרד החקלאות- - -

<אתי בנדלר: זה לא מה שנאמר.

<אתי בנדלר: זה תרגום לא מדויק, לדעתי, של מה שנאמר בצו.

<אתי בנדלר: נאמר בצו – ומייד נראה אם כך הדברים, כאשר הם ייקראו – שהחובה מוטלת על התושב.

<אתי בנדלר: הוא יכול להיעזר ברשות המקומית ולתאם.

<תמי מור: ולתאם אתנו שאנחנו נבוא.

<אתי בנדלר: אבל החובה מוטלת על האזרח עצמו.

<אתי בנדלר: לכן הוא צריך להיות מודע לחובה הזאת.

דוד ביטן: אתן לך דוגמה.

דוד ביטן: יבוא תושב, יקטוף את כל הפירות, יאסוף את כל הפירות ויזרוק אותם לפח אשפה.

דוד ביטן: הוא לא יכניס אותם אל תוך שקית אטומה.

דוד ביטן: מבחינתך לא תוכלי לעקוב אחרי זה.

דוד ביטן: לכן אתם צריכים לעשות את העבודה ולא להסתמך על התושב שיעשה את זה.

דוד ביטן: את מבינה למה אני מתכוון?

דוד ביטן: אם הוא זורק את זה לפח אז זה נשאר.

איתן כבל: ההכנה לדיון היתה לפני.

דוד ביטן: פסקה 2(3) לא תהיה, חבל על הזמן.

<תמי מור: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, שאמנם יש כאן את ההיבט הפלילי ולכן אנחנו כאן, אבל המטרה של המשרד היא למעשה להשתמש בסעיף 13 לחוק הגנת הצומח, שאומר שאם חייב אדם על-פי החוק לעשות את זה והוא לא עשה, רשאי מפקח לבוא ולעשות את זה.

<תמי מור: זה ייתן לנו את האפשרות פשוט להגיע ולעשות את זה בעצמנו.

דוד ביטן: לפני הבחירות המוניציפליות אגיד לך את מי לעצור.

דוד ביטן: .. יש מקומות בראשון-לציון שהם על טהרת מצביעי מפלגת העבודה ומרצ.

דוד ביטן: אגיד לך את מי לעצור... בחייך, את רוצה לפתור את הבעיה או לא רוצה?

<תמי מור: סעיף 1 – הגדרות "בצו זה – "האזור" – האזור בעיר הרצליה ובמועצה המקומית כפר שמריהו המתוחם בקו אדום במפה שבתוספת;"

דוד ביטן: אולי תרחיבו את האזור אם הזבוב יגיע לאזור אחר.

דוד ביטן: אז נעשה צווים נוספים?

איתן כבל: כן, אין ברירה.

<תמי מור: לפי הנסיבות, נראה.

דוד ביטן: או הכרזה על אזור ואז הצו יחול.

<אתי בנדלר: מה זה להכריז?

<אתי בנדלר: אולי יתחילו להטיל חובות- - -

דוד ביטן: לא, יש פה זבוב ספציפי, נכון?

דוד ביטן: אם הזבוב הזה עבר ממתחם הרצליה למתחם נתניה, לצורך העניין, אז יביאו תיקון לצו?

<אתי בנדלר: בוודאי.

<אתי בנדלר: זה תקנה פלילית כי מטילים כאן חובות על אנשים.

דוד ביטן: אז הם רצים אחרי הזבוב.

<אתי בנדלר: חוק-יסוד הכנסת קובע שתקנות פליליות צריכות להיות מאושרות על-ידי ועדה מוועדות הכנסת.

<אתי בנדלר: זו הסיבה שהתקנות כאן.

דוד ביטן: אז הרחבת האזור תבוא גם לאישור.

דוד ביטן: מה הבעיה?

איתן כבל: זה מה שהיא אומרת.

דוד ביטן: התכוונתי שאפשר יהיה להרחיב את האזור.

<תמי מור: ""מפקח על הצמח" – מפקח שמונה לפי סעיף 10 לחוק; "עץ פרי" – עץ פרי של אחד מהגידולים האלה: אבוקדו, אגס, אנונה, אפרסק, גויאבה, דובדבן, הדרים, חבוש, מנגו, משמש, נקטרינה, פג'ויה, פיטאיה, פסיפלורה, פפאיה, צבר מצוי (סברס), קובו, קרמבולה, רימון, שזיף, תפוח.

<תמי מור: "

איתן כבל: זה כל הפירות שיש שם?

דוד ביטן: זה לא חל על תפוזים?

<רן בן דוד: יש הדרים, כל מיני פירות הדר.

<תמי מור: אני לא רואה כאן שסק.

איתן כבל: שסק אולי לא גדל בתקופה הזאת.

איתן כבל: אם אני קורא נכון, ההתייחסות היא לפירות הסתוויים.

איתן כבל: בעצם לא, מה זה צבר מצוי?

איתן כבל: הוא לא גדל בסתיו.

<טל עמית: עכשיו הוא בשל.

<לאה ורון: ומה עם ענבים ותאנים?

<טל עמית: אבל פרי הדר מתחיל בערך בעוד חודשיים.

איתן כבל: פרי הדר כבר התחיל, לימונים התחילו.

איתן כבל: גם הקלמנטינות בחצר שלי כבר התחילו.

<טל עמית: לא מדברים על זה.

<טל עמית: הזבוב לא עוקץ פרי לא בשל, הוא מספיק חכם.

<קריאה: רק מה שגם אתה רוצה לאכול הוא רוצה לאכול.

<אתי בנדלר: למה?

<טל עמית: כי התולעים, הרימות צריכות חומר אורגני.

<אתי בנדלר: יש עדיין ענבים.

איתן כבל: אנחנו לוחצים עליהם את מה להכניס לצו?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: כפי שאמרתי, השאלה שצריך לשאול לפני שהוועדה תאשר את הצו היא כיצד יביאו את המידע לידיעת התושבים כדי שהם יוכלו למלא את החובה המוטלת עליהם לפי הצו הזה.

<אתי בנדלר: השאלה האם במידע הזה, בפרסום שיהיה – ותיכף נשמע איך הוא יהיה – ימנו גם את הפירות שעליהם זה חל.

<אתי בנדלר: דיברו על מי שיש לו פירות, אבל מי שיש לו ענבים ותאנים לא.

<אתי בנדלר: הנה, כבר הוזכרו שני פירות שלא נכללים פה.

דוד ביטן: ומה עם תמרים?

<לאה ורון: לתמרים יש אולי מזיקים אחרים.

איתן כבל: למה לא תאנים?

<תמי מור: הם לא פונדקאים.

<תמי מור: הם העבירו לנו רשימה של פונדקאים.

<תמי מור: אלה הפונדקאים של הזבוב.

<אתי בנדלר: אתם בטוחים שסקרתם את כל הפירות הרלוונטיים לזבוב הפירות?

<אתי בנדלר: זאת השאלה.

<אתי בנדלר: הפרוטוקול לא רואה את הבעת פניך.

<תמי מור: ישבו שם גם אנשי מקצוע משה"מ (שירות הדרכה מקצועי), המדריכים שלנו, גם אנשים מהגנת הצומח, גם מן המועצות והעבירו את הרשימה הזאת ואפילו תיקנו מאוחר יותר כאשר שאלתי.

<תמי מור: זאת הרשימה של הפונדקאים.

<לאה ורון: יכול להיות שענבים או תאנים, שמצויים בירושלים בחצרות הבתים, לא מצויים בכלל בחצרות באזור הזה.

דוד ביטן: הם מצויים לא רק בירושלים.

<אתי בנדלר: תהיי בטוחה שהם לא עשו סקר של הפירות הגדלים בחצרות.

<אתי בנדלר: הם בדקו, כפי שאומרת גברת מור, אילו פירות הם פונדקאים של הזבוב.

איתן כבל: אז מה אתם מציעים?

<טל עמית: אנחנו מציעים להשאיר את זה כך.

איתן כבל: נאשר את סעיף 1, את ההגדרות.

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף 1 נתקבל.

דוד ביטן: אני מבקש שתוסיפי סעיף לפיו הרשויות המקומיות אחראיות.

<תמי מור: סעיף 3 לא מאפשר לי את זה.

<תמי מור: אני מוצאת פתרון אחר.

<תמי מור: סעיף 2 – פעולות ביעור "(א) בעליו של כל על עץ פרי באזור חייב לבצע את הפעולות האלה, בתוך ארבעה עשר ימים מיום פרסומו של צו זה: (1) קטיף כל הפירות מהעץ; (2) איסוף כל פירות העץ מהקרקע; (3) הכנסת כל הפירות שנקטפו או נאספו כאמור בפסקת משנה (1) או (2), לשקית פלסטיק אטומה, סגירת השקית ופינויה לאחד ממתקני האיסוף הייעודיים והמסומנים שמוצבים באזור ושמיקומם ואופן סימונם מפורסמים באתר האינטרנט של משרד החקלאות ופיתוח הכפר בכתובת: (להלן – "אתר משרד החקלאות");"

איתן כבל: הוא צריך גם ללכת ולחתום באיזה מקום?

<תמי מור: לא, אבל הוא מדווח.

<תמי מור: הוא חותם בדיווח.

דוד ביטן: לא יעשו את זה, חבל על הזמן.

איתן כבל: זאת גזרה שלא יעמדו בה.

איתן כבל: אחרי כל-כך הרבה שנים אתם ממשיכים לחיות לפעמים בעולם דמיוני.

<אתי בנדלר: חכו, זה לא נגמר.

<תמי מור: "(4) טיפול בעץ הפרי בתכשיר "סקסס" שנרשם לפי תקנות הגנת הצומח (הסדר ייבוא ומכירה של תכשירים כימיים), התשנ"ה-1994 ושמספרו בתעודת הרישום 1702, ובהתאם להוראות תווית האריזה;"

<אתי בנדלר: מה מחירו של התכשיר הזה?

<תמי מור: כ-120 שקלים לליטר, ובדרך כלל לא צריך יותר מ-100 מיליליטר.

דוד ביטן: זה לא תכשיר מסוכן?

<תמי מור: לא.

<תמי מור: זה תכשיר ידידותי.

<תמי מור: וכאן מופיעה פסקה (5), שאולי תיתן לנו את הפתרון: "(5) על אף האמור בפסקאות משנה (3) ו-(4), רשאי בעליו של עץ פרי לתאם עם מפקח על הצמח מועד לפינוי השקית או מועד לביצוע הריסוס בידי המפקח עצמו; התיאום יהיה עם מפקח על הצמח, בשירותים להגנת הצומח ולביקורת במשרד החקלאות, לפי פרטי ההתקשרות המופיעים באתר משרד החקלאות.

<תמי מור: "

דוד ביטן: שמישהו יענה, כמה מפקחים על הצומח ישנם?

<לאה ורון: זה כרוך בעלות, הפנייה למפקח?

<תמי מור: לא.

<תמי מור: ללא עלות.

דוד ביטן: אני מבין שזה רק זכות.

דוד ביטן: אנחנו רוצים שזה יהיה חובה, לא זכות.

<תמי מור: אין לי את היכולת המשפטית לפי סעיף 3.

איתן כבל: אני רוצה לעצור כאן.

איתן כבל: אני לא רוצה שנעשה מעצמנו צחוק.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה ברורה.

דוד ביטן: סעיף 3 לא ייוותר בחוק.

איתן כבל: הטענה שלי שהפעולה הזו במקומות האלה צריכה להיות פעולה משולבת של הרשות המקומית ביחד עם משרד החקלאות, או האגף שאמון לבצע את הפעולות האלה, בכל הכבוד.

איתן כבל: זה שמדובר בכפר שמריהו והרצליה לא אומר שאין שם קשישים ולא כולם שם חזקים.

איתן כבל: זה לא כל הרצליה, זה כנראה חלקים בתוך הרצליה, זה באזור היותר כפרי, בבתים צמודי קרקע.

איתן כבל: או שאנחנו יודעים להסתנכרן בינינו עכשיו ולתת מענה לדרישות אחרות בניסוח, או שלא נאשר את זה, עם כל הבעייתיות שיש בעניין הזה.

איתן כבל: לא נגזור גזרות שאנחנו לא יודעים לעמוד מאחוריהן.

דוד ביטן: הן גם לא יביאו לתוצאות כי אדם ייקח את הפירות וישים אותם בפח אשפה.

<נדב עזרא: זה כבר 90% מהמטלה, זה כבר מה שאנחנו רוצים.

איתן כבל: אני קורא לזה "תקנות וי".

איתן כבל: מה זה "תקנות וי"?

איתן כבל: עשיתי "וי", כתבתי תקנות, אני בסדר.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני לא שולח אנשים להתחיל לטפס על עצים.

איתן כבל: אני גם לא מכניס אנשים ל"סרטים".

איתן כבל: אדם עכשיו יגיד: "וואלה, אכלתי מזה?

איתן כבל: לא אכלתי מזה?

איתן כבל: בריא?

איתן כבל: לא בריא?

איתן כבל: מה הם רוצים ממני?

איתן כבל: " אם זה היה קורה אצלנו הייתי מתחיל לשאול את עצמי סדרת שאלות.

איתן כבל: אם היו מודיעים לי שעליי בלוח זמנים כזה וכזה להוריד את הפירות, הייתי "נכנס לסרטים".

<אתי בנדלר: לא מודיעים לך.

<אתי בנדלר: זה בתוך 14 ימים מיום פרסום הצו ברשומות.

<תמי מור: וכאן רצינו להציע עוד 14 ימים לתחילה.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: מכניסים שכונה וחצי ל"סרטים", שהם לא יודעים מה זה.

איתן כבל: יש אנשים שבכל שתי דקות שוטפים ידיים.

איתן כבל: אם הם ישמעו שהם אכלו פרי שהזבוב אולי ישב עליו, אתה יודע מה יקרה לאותם אנשים?

איתן כבל: יהיה "פקק" בבית-החולים הקרוב.

דוד ביטן: ומה עם הביצים שהטילה הזבובה?

איתן כבל: יתהו האם הביצים של הזבובה נכנסו לפרי או לא נכנסו ומה זה עושה, יתהו האם הם צריכים להיכנס להסגר.

איתן כבל: מצדי קחו לכם הפסקה של 5 דקות להתייעצות.

איתן כבל: אנחנו לא נאשר את הצו במתכונת הנוכחית.

איתן כבל: אני רוצה שהמשימה כולה תבוצע על-ידי משרד החקלאות, בתיאום עם הרשות המקומית.

איתן כבל: יבואו, כפי שנעשה פעם, יקשו בדלת: "שלום, אדוני".

איתן כבל: יהיה פרסום, יפרסמו את זה, ישימו מודעות, כפי שחברת החשמל או תאגיד המים מודיעים על הפסקת מים או חשמל או דברים כאלה.

איתן כבל: יבוא המרסס עם נציג העירייה, יגיד: "שלום, אנחנו ממשרד החקלאות עם הרשות המקומית, קראתם שיש זבוב, הכול בסדר, תהיו רגועים, 5 דקות, אנחנו נעבור ונרסס את כל הדרוש ריסוס, תודה רבה לכם ושלום".

דוד ביטן: צריך להוסיף סעיף על כניסה לחצרים.

<אתי בנדלר: ומה עם הקטיף של הפירות?

איתן כבל: בדיוק, אני אתחיל להביא אנשים, יקנו להם סולמות ויתחילו לטפס על העצים?

דוד ביטן: הגננים יעשו את זה בסופו של דבר.

דוד ביטן: אם זה חובה על הדייר, שיביאו גנן שיעשה את זה.

איתן כבל: אבל למה?

איתן כבל: צריך להחיל עליהם עוד הוצאות?

איתן כבל: בגלל מה?

דוד ביטן: צריך להוסיף סעיף שמאפשר כניסה לחצרים.

<קריאה: אומרים שאי אפשר.

<קריאה: ניסינו את זה.

דוד ביטן: תחשבו שאנחנו משרד המשפטים לצורך העניין, תכניסו את זה.

איתן כבל: אתה לא תיכנס לחצר לבד.

איתן כבל: אתה נוקש בדלת אחרי שפרסמת בשבועיים הקודמים.

איתן כבל: כפי שהרשות המקומית מודיעה בארנונה: "אני 'תוקעת' אותך במחיר חדש על זה ועושה לך את זה", או לחילופין מודיעה כמה היא נהדרת, היא יודעת גם לספר שהפקחים יגיעו בימים אלה ואלה.

דוד ביטן: יכולים גם לתאם.

דוד ביטן: כמה דיירים יש כבר בכפר שמריהו ובהרצליה?

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: אפשר לחשוב שמדובר ב-100,000 תושבים שיש להם גינות עם פוטנציאל כזה.

דוד ביטן: כמה גינות כאלה יש?

<טל עמית: הרבה, כמעט בכל הבתים.

דוד ביטן: כמה בתים?

דוד ביטן: אז אתם רוצים להטיל על הדייר שיקנה את הריסוס ויעשה את זה?

דוד ביטן: לא משנה שהם עשירים.

<רן בן דוד: האיום הכלכלי גדול מאוד.

איתן כבל: אם האיום כזה גדול הייתם צריכים להיות כבר אחרי.

איתן כבל: מבחינתי הסיפור הזה תם.

איתן כבל: אנחנו לא מביאים לאישור החלטה כזו שמטילה על התושבים סדר גודל כזה של פעולה, אחריות שלא אמורה להיות שלהם בכלל.

איתן כבל: בכל הכבוד, זה מסוג הדברים שאנחנו מלינים על ממשלות, ושגם אתם מלינים, שהממשלה מורידה מעצמה סמכויות ומעבירה אותן לאחרים.

איתן כבל: זה סוג של העברת סמכות שנתונה בידיכם לאחרים.

<תמי מור: סעיף 3 לא מאפשר לנו לעשות את זה אלא להורות לבעלים לעשות.

איתן כבל: תמצאו פתרון.

איתן כבל: תעשו ניסוח אחר שמאפשר, בתיאום עם משרד המשפטים.

דוד ביטן: יש לך נוסח.

<תמי מור: אנחנו רצינו ומשרד המשפטים לא אישר.

<עדי ארקין: הסמכות המשפטית שלנו- - -

איתן כבל: לא ביקשנו שתיכנסו ותתפרצו פנימה.

איתן כבל: אם אנחנו מבקשים מאדם שיתיר לנו להיכנס לחצרו והאדם לא מסכים, אומרים לו: "דע לך שחובתנו על-פי חוק להיכנס פנימה".

איתן כבל: זה הכול.

דוד ביטן: אם לא, תעשה את זה לבד, עם כל המשמעויות.

דוד ביטן: מי הכניס את הזבוב הזה לישראל, אתם יודעים?

<חיים אנג'וני: אנחנו יכולים לנחש.

<חיים אנג'וני: זה נתפס באזור שיש בו הרבה עובדים זרים ואנשי שגרירויות.

<חיים אנג'וני: אי אפשר להגיד בוודאות מאיפה אבל אפשר להניח.

איתן כבל: אולי שהשגרירים יעברו עץ-עץ.

<אתי בנדלר: אגב, יש הרבה שגרירויות, אבל להם יש חסינות.

<אתי בנדלר: כלומר, אי אפשר לחייב אותם בצו הזה.

<תמי מור: נכון, אפשר רק לפנות אליהם.

<לאה ורון: יכול להיות גם שבכל הקיץ הם נוסעים להתרענן בסקנדינביה, למשל.

איתן כבל: לשגרירים אתם נוקשים יפה בדלת, אחרי שקיבלתם אישור ושוחחתם עם משרד החוץ.

איתן כבל: אנחנו מבקשים את אותו דבר לאזרחים שלנו.

<חיים אנג'וני: עשינו את זה.

<חיים אנג'וני: הודענו להם.

<תמי מור: זה היה וולונטרי.

<תמי מור: פשוט במשרד המשפטים כשניסחנו ואמרנו שאנחנו מבקשים לפנות לתושבים על מנת לרסס עבורם אמרו לנו שסעיף 3 מחייב את התושבים לעשות את זה.

איתן כבל: גברתי, יש עוד סעיף, קוראים לו: שכל ישר.

<עדי ארקין: חלק מן ההיגיון שאנחנו מתעלמים ממנו הוא הצורך להתמודד כאן עם ממד הזמן.

<עדי ארקין: המטרה היא שמחר הזבוב לא יתפשט לכל הארץ.

איתן כבל: אני רוצה להודיע לך, אנחנו לא הבעיה.

דוד ביטן: אין בעיה, אתם לוקחים 50 גננים.

איתן כבל: קיבלתם אישור של משרד החוץ?

<קריאה: כן, יש תיאום.

איתן כבל: להיכנס לחצרות?

דוד ביטן: יש לכם תקציב עבור זה?

<תמי מור: להיכנס לחצרות – לא.

<תמי מור: זה צריך להיות רצון טוב שלהם, בתיאום עם אנשים ממשרד החוץ.

איתן כבל: יפה מאוד.

איתן כבל: אני רוצה שיהיה רצון טוב כזה גם כלפי אזרחי ישראל, דהיינו בתיאום.

איתן כבל: מגיע הנציג שלכם ומדבר עם האדם, הוא נוקש בדלת יפה, כי זה שגריר וכדומה, ואומר לו: "אדוני, יש פה זבוב בעייתי שאולי תיקח אותו גם למדינה שלך, אולי הבאת אותו בכלל משם".

איתן כבל: אני מבקש את אותו דבר כלפי אזרחי ישראל.

איתן כבל: השיחה הסתיימה, אנחנו כבר טוחנים מים ועומדים במקום.

איתן כבל: תיכף ייצא כאן נפט מהשיחה.

<שרון רוברטס: אני נציגה של משרד המשפטים, ממחלקת ייעוץ וחקיקה.

<שרון רוברטס: אמרנו בעצם משהו דומה למה שאתה אומר, שצריך לעשות את זה בתיאום ואם אין תיאום כזה אז אפשר ללכת לפי סעיף 13 לחוק ולהיכנס לחצרים.

איתן כבל: זה לא מה שכתוב.

<שרון רוברטס: זו העמדה של משרד המשפטים.

דוד ביטן: כתוב שהוא צריך לפנות אליכם ואם יהיה לכם זמן אז אתם תבואו.

דוד ביטן: זה מה שכתוב פה, תסלחי לי.

דוד ביטן: אנחנו רוצים שהחובה תהיה עליכם ואם הם לא יסכימו אז החובה תעבור אליהם.

איתן כבל: חברות וחברים, תהיה הפסקה של 5 דקות.

איתן כבל: תחזרו אלינו עם נוסח אחר.

<אתי בנדלר: הם לא יוכלו להביא נוסח אחר בתוך 5 דקות.

<לאה ורון: אולי הוועדה תאשר את העיקרון ואז הם ינסחו את זה ביחד עם משרד המשפטים.

<אתי בנדלר: אי אפשר, יש הרבה מאוד פרטים בדבר כזה.

<אתי בנדלר: אני לא רואה שיש כאן רק עניין של עיקרון.

<אתי בנדלר: בבקשה, תעשו הפסקה של 5 דקות ותנסו לנסח את הצו.

<חיים אנג'וני: אני חושב שהעיקרון הזה מקובל עלינו.

<חיים אנג'וני: גם חשבנו מלכתחילה שכך צריך לעשות את זה.

<חיים אנג'וני: כך גם עשינו, דרך אגב, בשטח.

<חיים אנג'וני: דפקנו בדלת, רוב התושבים קיבלו אותנו יפה.

<חיים אנג'וני: יותר מזה, גם קשה היה להתנתק מהם כי התחילו לשאול שאלות למה הגרניום לא צומח ולמה זה.

<חיים אנג'וני: חשבנו שזה ייקח 5 דקות ולקח חצי שעה.

איתן כבל: הרי זה ברור כשמש וכאור הירח.

איתן כבל: אם יקשו לי בדלת ויגידו לי שיש לי רימות, מה אגיד?

<חיים אנג'וני: יש שאלות על הצמחים בגינה.

דוד ביטן: אם הייתי ראש עירייה הייתי עושה את זה בשביל התושבים, גם להראות שאני דואג להם.

<חיים אנג'וני: אנחנו חושבים שכך זה צריך להיות.

<חיים אנג'וני: אני לא יודע אם נספיק עכשיו להכין את הצו.

איתן כבל: אנחנו אתכם פה.

איתן כבל: אני מוכן לעשות את הדבר הבא: אנחנו נקרא את כל הדברים שהם במעטפת של הליבה של מה שאמרנו עכשיו ונצביע על זה.

<אתי בנדלר: אין כמעט מעטפת.

<אתי בנדלר: קראו את סעיף 2 לצו.

<אתי בנדלר: זה סעיף שבעיקרון מטיל חובה על התושבים עצמם, בסעיף קטן (א).

<אתי בנדלר: את סעיף קטן (ב) עדיין לא קראו אפילו.

דוד ביטן: את סעיף 2(א)(5) צריך לבטל אם אנחנו רוצים לעשות- - -

<אתי בנדלר: צריך לשנות לגמרי את הכול, את כל סעיף 2.

דוד ביטן: אמרנו שאם הוא לא מסכים שהרשויות יעשו את הנדרש בחצר שלו יחול סעיף 2, אז צריך לבטל את פסקה (5).

<אתי בנדלר: אבל גם את הרישה של סעיף 2(א) צריך לשנות כי אתה לא מטיל עליו לבצע.

<אתי בנדלר: צריך לקבוע גם בתוך כמה זמן הוא צריך לבצע את זה, ומה קורה אם הוא לא נמצא בכלל, ואיך יביא את זה לידיעתם, ותראה שבסעיף קטן (ב) יש עוד פרטים שהאדם נדרש לבצע.

איתן כבל: אני סוגר את הישיבה.

איתן כבל: ב-12:45 אמור להתחיל דיון נוסף עם משרד החקלאות בשאלה של תרנגול כפרות.

<לאה ורון: הישיבה בנושא הזה תתחדש ב-13:30.

איתן כבל: הישיבה נעולה.

איתן כבל: אני מבקש לפתוח מחדש את הדיון על הזבובות.

איתן כבל: מה העליתם בחכתכם?

<תמי מור: יש דיווח שאני חושבת שיהיה מקובל מאוד גם על הוועדה כי הצלחנו להגיע להבנה עם משרד המשפטים שפעולות הביעור אכן יבוצעו על-ידי מפקחים שלנו.

<תמי מור: הייתי רוצה להציג את זה.

<תמי מור: הוועדה אישרה את סעיף 1 לצו ואנחנו רוצים להוסיף בו הגדרה נוספת: ""חצר" – למעט בית המגורים", שיהיה ברור שזה גינה.

<תמי מור: בסעיף 2, שכאן היו הבעיות, אקרא את מה שסיכמנו.

<תמי מור: סעיף 2 – פעולות ביעור "בעליו של כל עץ פרי באזור יאפשר למפקח על הצמח לבצע בחצריו את הפעולות המפורטות להלן, לאחר שנערך תיאום עמו בתוך זמן סביר לצורך ביצוע פעולות הביעור כאמור, ובלבד שפרק הזמן שיתואם לביצוע לא יעלה על שלושים ימים מיום שפנה אליו המפקח כאמור.

<תמי מור: "

<אתי בנדלר: הערה שאני חושבת עליה עכשיו, קודם כול, לא "מיום שפנה" אלא "מיום שבו נוצר תיאום" כי יכול להיות שהוא לא נפגש אתו.

איתן כבל: "מהיום שנוצר הקשר עמו".

<תמי מור: עכשיו אני מפרטת את פעולות הביעור, שאותן יעשה המפקח שלנו: "(1) קטיף כל הפירות מהעץ; (2) איסוף כל פירות העץ מהקרקע; (3) פינוי כל הפירות שנקטפו או נאספו כאמור בפסקת משנה (1) ו-(2); (4) טיפול בעץ הפרי בתכשיר "סקסס" שנרשם לפי תקנות הגנת הצומח (הסדר ייבוא ומכירה של תכשירים כימיים), התשנ"ה-1994 ושמספרו בתעודת הרישום 1702, ובהתאם להוראות תווית האריזה.

<תמי מור: " נשאר הסעיף האחרון: תחילה ותוקף.

דוד ביטן: ואם האדם לא נותן לבצע?

<תמי מור: אם הוא לא נותן אז אנחנו מגיעים לסעיף 13 לחוק הגנת הצומח, שאומר שאם אדם לא ביצע את הנדרש ממנו – דהיינו לתאם – אז מפקח שלנו יכול לעשות את זה במקומו.

<תמי מור: סעיף 3 – תחילה ותוקף "תחילתו של צו זה ארבעה עשר ימים מיום פרסומו, ותוקפו עד יום י"ט בטבת התשע"ב (31 בדצמבר 2015).

<תמי מור: " אחר-כך יש תוספת של מפת האזור.

<אתי בנדלר: עכשיו צריך רק לבדוק האם הסעיף המסמיך נכון, אם אכן מדובר בסעיף 3 לחוק הגנת הצומח.

<אתי בנדלר: אני מניחה שאם הוועדה תאשר עכשיו את הצו כפי שהצעתם היא תאפשר לכם לשנות, ככל שיש צורך בכך, את הסעיף המסמיך וכמובן להכניס שינויי נוסח, בתיאום עם מחלקת נוסח החוק במשרד המשפטים, שאין בהם שינוי של המהות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נצביע על הנוסח המתוקן של צו הגנת הצומח (ביעור זבוב הפירות Bactrocera sp) (הוראת שעה), התשע"ה-2015.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 2

איתן כבל: נמנעים – אין צו הגנת הצומח (ביעור זבוב הפירות Bactrocera sp) (הוראת שעה), התשע"ה-2015, בנוסח שקראה עו"ד מור, נתקבל.

איתן כבל: הצו אושר פה אחד.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם תודה.

איתן כבל: אני שמח שבהבנה ובהסכמה הגענו לנוסח מוסכם.

איתן כבל: בסופו של דבר זה לא עניין פרטי שלנו, זה עניין אמיתי.

איתן כבל: אחד הדברים שאני תמיד מנסה, וקשה לי, אני יודע את זה, זה להסביר למשרדי הממשלה שבסוף צריך שמישהו יבצע את הדברים.

איתן כבל: לא די להגיד: "בסדר, זה מה שיש ותתקדמו".

איתן כבל: זה צו הגון, הוגן, נכון, שכל אחד יכול למצוא את עצמו בתוכו.

איתן כבל: הצו הקודם כפי שהובא היה יותר מבעייתי, הוא היה דרקוני ולא נכון.

איתן כבל: אגיד לכם יותר מזה, הוא עלול היה לייצר מצב שלא היינו מטפלים בבעיה באמת.

איתן כבל: בדרך הזו הייתם מסתמכים על הפעולות של התושבים בעלי העצים, שאולי יקטפו אבל לא מספיק טוב, שמבקשים מהם לרסס אבל הם לא מיומנים בריסוס, שיתבקשו לעשות את כל אותן פעולות.

איתן כבל: אנחנו באנו לברך והיינו מוצאים את עצמנו מקללים.

<אתי בנדלר: או שלא הכניסו לשקית הנכונה, או שלא זרקו את השקית הנכונה במכל הייעודי.

איתן כבל: ביקשתם בעצם מאזרחים מן השורה לבצע פעולות של אנשי מקצוע.

איתן כבל: אני מסתכל על אנשים שעדיין צריכים להחליט איפה לזרוק את הזבל, בזבל הרטוב או בזבל היבש, ועדיין יש לאנשים התלבטויות בדבר הזה.

איתן כבל: קל וחומר כשאתה מדבר איתם על רימות ותולעה, שאדם צריך לקבל החלטות בעניין הזה.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: בהצלחה.

איתן כבל: אני מבקש, נודה לכם אם תשלחו לנו מכתב ותפרטו איך הפעולות בוצעו והאם הצלחתם להדביר את הזבוב.

איתן כבל: הישיבה נעולה.