ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 39, 2015-07-27 11:00

דוד אמסלם: צהרים טובים.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דוד אמסלם: אנחנו מקיימים את הדיון המשותף בגלל חשיבות הנושא שהוא העלאת שארית יהודי אתיופיה לישראל.

דוד אמסלם: הייתי מבקש לתת את זכות הדיבור קודם כל לחבר הכנסת אברהם נגוסה, יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שמוביל את הנושא הזה כבר הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: בבקשה אדוני.

אברהם נגוסה: תודה אדוני היושב ראש.

סופה לנדבר: חשבתי ששר הפנים יהיה כאן.

דוד אמסלם: הוא יגיע.

דוד אמסלם: באת בגללו או בגלל הנושא?

סופה לנדבר: בגלל הנושא אבל באתי בגלל שהשר צריך לענות על השאלות.

דוד אמסלם: הוא יגיע בהמשך.

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בהשלמת העלאת שארית יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: כידוע לכולם, בשנת 2010 ממשלת ישראל קיבלה החלטה, וגם ב-2003, ולאחר החלטות אלו נשארו אחים שלנו שם, משפחות נפרדו, הורים עם ילדיהם, אחים ואחיות, דודים ודודות.

אברהם נגוסה: המשפחות נמצאות באתיופיה במצב קשה ללא שום סיוע.

אברהם נגוסה: הארגונים ההומניטריים שתמכו, יצאו משם באוגוסט 2013 והקהילה מתקיימת כקהילה יהודית בכוחות עצמה.

אברהם נגוסה: למשפחות שנמצאות כאן קשה.

אברהם נגוסה: החיילים שמשרתים בצבא הגנה לישראל, האחים שלהם, האחיות שלהם, הסבים שלהם נשארו שם ואין להם זכות להביא אותם לכאן.

אברהם נגוסה: המשפחות שם וגם כאן במצוקה קשה מאוד.

אברהם נגוסה: לכן היום ועדת הפנים וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות מקיימת ישיבה משותפת על מנת להגיע להחלטה האומרת שממשלת ישראל תקבל החלטה להעלות את כולם לאלתר.

איתן ברושי: כמה זה כולם?

אברהם נגוסה: יש רשימות של אלה שנמצאים באדיס וגם אלה שנמצאים בגונדר.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע יותר פרטים.

אברהם נגוסה: מכבד אותנו כבוד נשיא בית המשפט העליון לשעבר השופט מאיר שמגר שמלווה את הקהילה הזאת הרבה שנים והוא נשיא הוועד הציבורי להעלאת שארית יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: תודה רבה כבוד השופט על בואך.

אברהם נגוסה: הדיון לא יארך יותר משעתיים.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע את הסיפורים של המשפחות, הורים שנשארו שם, בנים ובנות שנשארו שם, אחים ואחיות שנשארו שם אבל אני מדגיש ואומר שלא כל מי שרוצה לדבר, אכן ידבר.

אברהם נגוסה: מראש אנחנו אומרים שאנחנו נתמקד במשרדים הרלוונטיים כמו משרד הפנים, משרד הקליטה ומשרדים אחרים שרלוונטיים לנושא.

אברהם נגוסה: שלא ייפגע מי שלא יקבל זכות דיבור.

אברהם נגוסה: תודה לחברי הכנסת שהצטרפו אלינו, לחברת הכנסת סופה לנדבר לשעבר שרת הקליטה, לחבר הכנסת איתן ברושי ואני מניח שבהמשך יצטרפו חברי כנסת נוספים.

אברהם נגוסה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דוד אמסלם: תודה חבר הכנסת אברהם נגוסה.

דוד אמסלם: אני מתכבד להזמין לשאת דברים את כבוד השופט מאיר שמגר.

דוד אמסלם: לפני כן אני רוצה לציין שקיבלתי מכתב מזיוה מקוגן דגו לגבי הנושא של בקשה לדיון בנושא אפליית המשטרה כלפי יוצאי אתיופיה.

דוד אמסלם: אני אנהל את הדיון הזה בוועדת הפנים מיד בתחילת המושב הבא.

דוד אמסלם: כבוד השופט, בבקשה.

<מאיר שמגר: גבירותיי ורבותיי, אני שמח שניתנה לי רשות הדיבור כי אני רוצה להביע את דעתי באופן החלטי וברור וחד משמעי.

<מאיר שמגר: אני חושב שהגיע הזמן לסיים את הניסיונות לפתרונות חלקיים, הגיע הזמן לפתור באופן כולל את הבעיה של שארית הפליטה שמרוכזת בשני מקומות באתיופיה, חלקה בגונדר וחלקה השני באדיס אבבה.

<מאיר שמגר: הגיע הזמן, במלים אחרות, להעלות ארצה באופן טוטלי, מקיף וכללי את כל אלה שמרוכזים היום במחנה גונדר ואת כל אלה שמרוכזים היום במחנה של אדיס אבבה.

<מאיר שמגר: אני רוצה להבהיר שמסרנו לפני יומיים לשר הפנים רשימות מדויקות של כל האנשים הכלולים בשני סוגים אלה שדיברתי עליהם.

<מאיר שמגר: בלשון אחרת, אני סבור שלאור כישלונות הסדרי הביניים ולאור הזמן הרב והסבל הרב שהזמן גרם, הגיע המועד לפתור את הבעיה באופן כולל וחד משמעי כך שכל היהודים המרוכזים כיום באדיס אבבה ובגונדר יועלו ארצה בהתאם לרשימות שנמסרו לשר הפנים.

<מאיר שמגר: אני מתאר לעצמי שיש כאן ודאי אנשים שרוצים להציע דעות מיוחדות לגבי מקרים מיוחדים ואני לא שולל את הדבר הזה, זה כבר דבר שמסור ליושב ראש הישיבה, אולם אני ביקשתי להדגיש ואני מבקש שהדבר הזה ימצא את ביטויו בהחלטה של הוועדה אשר בוודאי תשפיע במישרין על ההחלטה של משרד הפנים ושל סגן ראש הממשלה שיושב במשרד הפנים, שיפתרו את הבעיה בלי לטפל בה טיפין טיפין אלא מתוך כוונה לפתור את הבעיה בכללותה אחת ולתמיד.

<מאיר שמגר: היינו, כל היהודים המרוכזים היום, בהתאם לרשימות שנמסרו לשר הפנים, באדיס אבבה ובגונדר, בשני המקומות האלה, אני מבקש שהם ייכללו מיד בהעלאה ארצה ללא שהייה.

<מאיר שמגר: אני מקווה – אם כי אינני בטוח בכך – שיבוא גם פתרון לבעיות אינדיבידואליות של אנשים מסוימים שרוצים להדגיש את הקושי המיוחד בו הם נמצאים אבל אני מדבר על פתרון כולל וגורף אשר מקיף את כל האנשים שנמצאים בשני המקומות.

<מאיר שמגר: הגיע הזמן לסיים את קיומם של מחנות עולים כביכול באדיס אבבה ובגונדר, הגיע הזמן להעלות את כולם ארצה כפי שכל יהודי רשאי לחזור ולגור בארץ שהיא ארצו.

<מאיר שמגר: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: כבוד השופט, אני מעריך על כך שנרתמת ולקחת את המשימה הזאת, משימה ערכית ובאמת כאן הערכה גדולה שלי ובטח גם של הציבור.

דוד אמסלם: לפני שאני מעביר את זכות הדיבור לרב יוסף הדנה שהוא הרב הראשי ליהודי אתיופיה, הייתי רוצה לספר שבמסגרת תכנית העבודה שמשרד הפנים הציג בוועדת הפנים, כאשר השר הגיש אותה עם כל צוות המשרד, אחד היעדים שהם הגדירו לעצמם – ובלי קשר לדיון הזה – היה העלאת יהודי אתיופיה לישראל.

דוד אמסלם: זה במעטפת.

דוד אמסלם: אני מניח שכאשר השר יבוא, הוא יתייחס לזה.

דוד אמסלם: כבוד הרב, בבקשה.

<יוסף הדנה: תודה רבה כבוד היושב ראש.

<יוסף הדנה: אני חושב שהדברים של כבוד השופט בנושא הזה, אומרים הכול.

<יוסף הדנה: בתוך עמי אנכי יושב.

<יוסף הדנה: אנחנו יום יום חיים עם הציבור שלנו בארץ ויודעים כל מה שקורה באתיופיה.

<יוסף הדנה: כאן אנשים סובלים ולא רק באתיופיה, שם גרים וחיים כמעט ללא כל אמצעים.

<יוסף הדנה: המשפחות כאן בארץ, באמת רחמנות.

<יוסף הדנה: אנשים זקנים ומבוגרים, אין להם אפשרות ללכת ולזעוק ולהשמיע את זעקתם.

<יוסף הדנה: מגיעים אלי למשרד ומבקשים את עזרתי.

<יוסף הדנה: אני מאמין שאנחנו חייבים לפתור את הבעיה הזאת.

<יוסף הדנה: תארו לכם שמעל לעשר שנים אנשים מחכים שם כאשר בינתיים הילדים גדלו, אלה שהיו נערים כבר התבגרו ונוצרות שם כל מיני בעיות.

<יוסף הדנה: אני חושב שצריך לקחת את הנושא הזה בשיא הרצינות ולאפשר להם להגיע לארץ ישראל.

<יוסף הדנה: האנשים מגיעים לכאן, לא מתווכחים ולא מדברים, כולם בארץ נוהגים לפי ההלכה וכפי שהרבנות דורשת, ואני חושב שהסבל הוא סבל מיותר.

<יוסף הדנה: אני מבקש שהוועדה תגיע למסקנות ותשפיע גם על שר הפנים, על שר הקליטה ועל כל המוסדות הנוגעים בדבר כדי שיסיימו את הנושא הזה.

סופה לנדבר: כבוד הרב, כמה אנשים נמצאים שם אחרי סגירת גונדר?

<יוסף הדנה: לגבי המספר, כמו שאמר חבר הכנסת אברהם נגוסה, יש אנשים שידברו בפירוט.

<יוסף הדנה: אני יודע שיש אנשים והבעיות מגיעות אלי.

איתן ברושי: בכל זאת, לא מקובלת ההתחמקות הזאת.

איתן ברושי: מה הבעיה להגיד מספר?

איתן ברושי: תגידו בכמה אנשים מדובר.

איתן ברושי: כמה יהודים מחכים שם.

דוד אמסלם: בלי העלבות.

איתן ברושי: שאלתי את היושב ראש.

דוד אמסלם: הרב התייחס כנציג הקהילה וכנציג הדת של הקהילה אליו באים אנשים ומשוחחים אתו ומספרים לו על מצוקותיהם.

דוד אמסלם: הוא בעצם מדבר על התחושות שלו כרב הקהילה.

דוד אמסלם: תודה רבה כבוד הרב.

דוד אמסלם: אני מבטיח לך דבר אחד, אנחנו נעמוד את זה על סדר היום הציבורי כל הזמן.

דוד אמסלם: אנחנו לא ניתן לעסק הזה לשקוע, לא אברהם ולא אני.

דוד אמסלם: לכן אנחנו מקיימים את הדין המשותף לשתי הוועדות.

דוד אמסלם: אחת לתקופת זמן אנחנו נקיים דיון בנושא הזה.

דוד אמסלם: ברושי, עוד מעט תקבל את רשות הדיבור.

דוד אמסלם: הרב ולדמן, בבקשה.

<מנחם ולדמן: תודה רבה.

<מנחם ולדמן: אני מלווה את הקהילה שממתינה לעלייה, של שארית יהודי אתיופיה, כבר 23 שנים וזכינו שמתוכם 46 אלף הגיעו ארצה.

<מנחם ולדמן: אלה שנותרו, ואני יכול לומר שגם בעיני העוצמה של הנחישות היהודית שלהם להישאר ולהמשיך להתעקש לעלות, הפתיעה אותי.

<מנחם ולדמן: אנשים שנשארו שם בדרך כלל הם מצד האבא מזרע ישראל של יהודי אתיופיה ולא מצד האימא.

<מנחם ולדמן: אלה שמצד האימא בדרך כלל עלו על פי החלטות הממשלה הקודמות כשהלכו לפי המפתח של צאצא ליהודי אתיופיה מהאימא.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל העליות הן באותם סטנדרטים או שרק העלייה מאתיופיה?

<מנחם ולדמן: זה סיפור ישן.

<מנחם ולדמן: העלייה הזאת של שארית יהודי אתיופיה מגיעה על פי חוק הכניסה.

<מנחם ולדמן: בעבר, לפי הקריטריון של צאצא ליהודי אתיופיה מהאימא, מכיוון שהקבוצה הזאת התנצרה לפני כמאה שנים וחזרה ליהדות, בעיני ההלכה אין הבדל.

דוד אמסלם: למה הם באים לפי חוק הכניסה ולא לפי חוק השבות?

<מנחם ולדמן: מכיוון שזה היה הנוהל שהתקבל במדינה.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת נוהל?

דוד אמסלם: יש חוק.

דוד אמסלם: חוק השבות הוא חוק?

דוד אמסלם: או שזאת המלצה?

<מנחם ולדמן: זה חוק אבל מכיוון שנתפסו כמי שעברו לצד הנוצרי לפני מאה שנים לא התייחסו לשינוי כאשר הם חזרו בתשובה וחיים כיהודים.

דוד אמסלם: אני יודע שגם בעלייה מברית המועצות לא עלו רק יהודים פרופר אלא עלו גם כאלה שהסבא שלהם היה יהודי והייתה זיקה.

דוד אמסלם: אז מה ההבדל בין אלה לאלה?

<מנחם ולדמן: אני לא מייצג את חוק השבות.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: עוד מעט נשאל את משרד המשפטים.

<מנחם ולדמן: מצד אחד מביאים כל נכד ליהודי למרות שאמו וסבתו גויות, ומצד שני ההנחיות כלפי שארית יהודי אתיופיה שמצד אימא ואם אימא הן יהודיות, לא הוחל עליהם חוק השבות.

<מנחם ולדמן: דעתו של כבוד נשיא בית המשפט העליון שמגר היא שחוק השבות צריך לחול עליהם.

<מנחם ולדמן: בכל אופן, הם עלו.

<מנחם ולדמן: אותם אלה שהם זרע ישראל מצד האבא, לא עלו.

<מנחם ולדמן: קרה שאלפים נחתכו כאשר הורים כאן וילדים שם, אחים כאן ואחיות שם וכן הלאה.

<מנחם ולדמן: הם מזרע ישראל בדרך כלל מצד האבא וחלקם אפילו מצד האימא.

<מנחם ולדמן: אני בעיני ראיתי משפחה, לפחות אחת, שהם יהודים על פי ההלכה.

דוד אמסלם: אני לא הבנתי עוד דבר.

דוד אמסלם: יש חצי כאן וחצי שם.

דוד אמסלם: אם לא יהודים, אז לא אלה ולא אלה, ואם חצי פה וחצי שם, לא הצלחתי להבין.

<מנחם ולדמן: כשאתה מגדיר יהודי רק מצד האימא, יש כאלה שהם מצד האבא.

דוד אמסלם: אני נפגשתי כאן עם אנשים שההורים כאן והילדים שם.

דוד אמסלם: הסוגיה ההלכתית תקפה לשניהם באותה מידה.

דוד אמסלם: ראיתי מקרים, חבל על הזמן.

דוד אמסלם: נעזוב את הסוגיות האנושיות מוסריות כי אני מדבר אפילו ברמת החוק.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין איך על אותו סעיף מביאים חלק וחלק לא מביאים.

<מנחם ולדמן: אם תרצה, אני אתן לך דוגמה פשוטה.

<מנחם ולדמן: זוג הורים בני שישים שהאבא הוא צאצא ליהודי אתיופיה מצד אמותיו, ואשתו היא רק מצד אבותיה, הזוג הזה ב-2010 וב-2003, לאחר הבדיקות הקודמות, ההורים עלו מכוח האבא עם הילדים הקטינים עד גיל 18 וילדים גדולים שלו מעל גיל 18, הם רק מצד האבא והם נשארו שם.

<מנחם ולדמן: כך יוצא שההורים כאן והילדים שם.

<מנחם ולדמן: לגבי האנשים האלה, אותי זה הפתיע בעוצמה כי אנשים יודעים שסגרו להם את הדלת בבדיקות האחרונות או לפני האחרונות ושללו אותם, אבל הם אומרים שהם יהודים, הם מתפללים שלוש פעמים ביום, הם חיים כיהודים, הילדים שלהם חיים כיהודים ורוצים להיות כאן בצנחנים ובסיירת גולני וכדומה וזאת הדרך שלהם.

<מנחם ולדמן: הם אומרים שהם ימותו שם עד שיעלו.

<מנחם ולדמן: לצערנו אלפים קבורים בבתי הקבורות של אדיס אבבה וגונדר.

<מנחם ולדמן: מצבות של אנשים שהמתינו במשך השנים.

<מנחם ולדמן: נכון שהם לא יהודים מצד האימא בדרך כלל, אבל ההלכה איננה סוגרת את עיניה ממציאות כזאת.

<מנחם ולדמן: קודם כל, לפי המסורת של יהודי אתיופיה האבא קובע.

<מנחם ולדמן: במודעות שלהם האבא קובע ולאו דווקא האימא.

<מנחם ולדמן: הם רואים את עצמם יהודים.

<מנחם ולדמן: כל גוי בסביבה מכנה אותו בכל הכינויים של יהודי אתיופיה.

<מנחם ולדמן: הזהות האישית שלהם היא יהודית.

<מנחם ולדמן: הם עם כל הקשיים נשארים שם ודבקים בהלכה.

<מנחם ולדמן: הניסיון גם הוכיח שכל מי מהם שעלה עובר את תהליכי היהדות כאן ואין שום ספק שהם יעברו תהליכי יהדות.

<מנחם ולדמן: מבחינת המספרים עליהם דובר.

<מנחם ולדמן: אני חושב שמשרד הפנים שאמון על הבדיקות, בסופו של דבר הוא יחליט לגבי האישורים, מי יעלה ומי לא יעלה.

<מנחם ולדמן: הרשימות שכבר נמסרו לשר הפנים הן רשימות של אנשים שהיום רשומים באדיס וגונדר והן מונות כ-9,000 שמות כאשר להערכתי מתוכם כ-6,000 יימצאו שהם מזרע ישראל מצד אבותיהם או אמותיהם, יש להם קרובים מדרגות ראשונות בארץ, הם עזבו את הכפרים וחיים כפליטים וממתינים לעלייה באדיס ובגונדר.

סופה לנדבר: מתי נסגר המחנה בגונדר?

סופה לנדבר: מתי הבאנו את המטוס האחרון?

אברהם נגוסה: אלה שהיו, נשארו.

<מנחם ולדמן: הסגירה הפורמלית הייתה כאשר הסוכנות היהודית יצאה באוגוסט 2013 אבל הקהילה הייתה לפני כן ונשארה אחרי כן עם אותו בית כנסת, עם אותו מקווה ועם אותן תפילות.

<מנחם ולדמן: הם נשארו.

<מנחם ולדמן: זה לא רק 2013 אלא גם ב-2003 או ב-2005 עלו אנשים.

<מנחם ולדמן: תמיד עלו אלה שמצד האימא והשאירו את הקרובים מצד האבא.

סופה לנדבר: הייתה בגונדר רשימה של 7,500 אנשים כאשר אנחנו עם הסוכנות היהודית, עם נתן שרנסקי, הבאנו את המטוס האחרון והרשימה נסגרה.

סופה לנדבר: אנשים נמצאים במרכזי קליטה.

סופה לנדבר: ממשלת ישראל התחייבה להביא אותם בקבוצות קבוצות כי הייתה החלטת ממשלה, אבל המחנה בגונדר נסגר כי נסגרה הרשימה של 7,500 אנשים.

<מנחם ולדמן: נסגרה הרשימה של אלה שנמצאו זכאים.

דוד אמסלם: יכול להיות שהרשימה נסגרה ונפתחה, אבל לא חשוב.

<מנחם ולדמן: כאלפיים מהם הם מצד האבא ולא עלו.

דוד אמסלם: עוד מעט נשמע גם את משרד הפנים אבל אני מבין שאנחנו מדברים על בסביבות 9,000 אנשים ואתה אומר ש-6,00 עד 7,000 הם ממש בקרבה ראשונה שחלקם נמצאים כאן בארץ וחלקם לא.

<מנחם ולדמן: כן.

<מנחם ולדמן: אני מצטרף לדעתו של כבוד הנשיא שמגר.

<מנחם ולדמן: החלטת הממשלה צריכה להיות החלטה לגבי האנשים הללו שיש להם ייחוד שאין דומה לו בעולם.

<מנחם ולדמן: זה לא שבמקרה למישהו יש קרוב בישראל אלא אלה אנשים שעזבו את בתיהם לפני 10-15 שנים על מנת לעלות לישראל וכבר שנים רבות חיים חיי יהודים.

<מנחם ולדמן: אם זה היה קורה במקום אחר בעולם, מזמן היו מתגיירים ועולים כיהודים גמורים אבל רק הם נשארו.

<מנחם ולדמן: הכאב של המשפחות החצויות, כל אחד מבין אותו.

<מנחם ולדמן: החיים שלהם הם לא חיים של תענוגות אלא הם במצבים קשים אבל יחד עם כל הקשיים הם דבקים ביהדות.

<מנחם ולדמן: זה מחייב אותנו להביא אותנו.

דוד אמסלם: ציין את זה כבוד הרב יוסף הדנה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת סופה לנדבר, שרת הקליטה לשעבר.

סופה לנדבר: תודה.

סופה לנדבר: רבותיי, אני חושבת שאנחנו צריכים לסיים את פרשת ההתעללות ביוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: אני הייתי בגונדר וראיתי שם את הדברים מקרוב.

סופה לנדבר: אני אומרת שהאנשים האלה עקרו את עצמם מהכפרים, מהבית והגיעו לגונדר למשך שנים רבות.

סופה לנדבר: נאמר כאן עשר שנים אבל אני ראיתי משפחות שיושבות שם 14 ו-15 שנים.

סופה לנדבר: כאשר חזרתי מהנסיעה הראשונה אמרתי לראש הממשלה שאני כשרת העלייה והקליטה ממליצה לסיים את הפרשה ולתת לאנשים להגיע למדינת ישראל.

סופה לנדבר: זה פשוט לא יתכן.

סופה לנדבר: חלק מהמשפחה כאן וחלק שם.

סופה לנדבר: אנחנו קיבלנו החלטה וסגרנו את גונדר אבל מתברר לי עכשיו שיש רשימה של 7,500 אנשים ואנשים הגיעו לראש הממשלה ואמרו שזאת רשימה סופית ולכן הוא קיבל את ההחלטה להעלות את כולם ארצה.

אברהם נגוסה: מתוך הרשימה הזאת נדחו אלפיים אנשים בגלל שהם מצד האבא.

אברהם נגוסה: לפני כן נשארו אנשים, מאז החלטת הממשלה ב-2003, שנדחו.

דוד אמסלם: חברת הכנסת לנדבר, פעם ראשונה את שומעת עכשיו וכאן את המספר?

סופה לנדבר: ששוב יש מספר של 7,500?

דוד אמסלם: כן.

סופה לנדבר: עד עכשיו לא שמעתי על זה.

דוד אמסלם: לפני כשלוש שנים אני ישבתי עם שר הפנים על אותה רשימה, על הרשימה הזאת עליה מדובר.

סופה לנדבר: הרשימה הייתה.

סופה לנדבר: אני בעד לסיים את הפרשה ומיד.

סופה לנדבר: אני רוצה שלאנשים האלה תהיה כתובת ואני עכשיו אסביר את זה.

סופה לנדבר: שם נתקלתי במקרים כל כך קשים כאשר חלק מהמשפחה כאן ולאנשים לא נותנים תשובה.

סופה לנדבר: כאשר חזרתי לראש הממשלה אמרתי לו שלא יתכן שמדינת ישראל מתעללת באנשים האלה.

דוד אמסלם: מה הוא אמר?

סופה לנדבר: קיבלנו החלטה ולפי ההחלטה הזאת הייתה רשימה של 7,500 אנשים.

סופה לנדבר: אני רוצה שיוצאי אתיופיה, נציגי המשפחות, תצאו מכאן עם תשובה ברורה ועם כתובת.

סופה לנדבר: אני מחזיקה מכתב שאני כשרה כתבתי לשר הקודם ולשר הנוכחי לא קיבלתי עליו תשובה.

סופה לנדבר: אנחנו החלטנו בממשלה שתהיה ועדת חריגים במשרד הפנים ואני ממליצה לך, גם לך אדוני יושב ראש ועדת הפנים וגם לך אדוני יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, שהעתקי הפניות האלה נקבל ואנחנו נעקוב.

דוד אמסלם: אני אשמח מאוד לקבל.

סופה לנדבר: אני מחזיקה כאן מכתב.

סופה לנדבר: פניתי בשמו של טזי אלמיהו שנמצא כאן משנת 2005 יחד עם ההורים וארבעה אחים ואחיות ואחות אחת נשארה באתיופיה.

סופה לנדבר: עד כה אף אחד לא קיבל תשובה ברורה.

סופה לנדבר: האימא חולה, האבא חולה, שניהם נכים ואנשים נמצאים בתסכול של שנים ואני שואלת למה.

סופה לנדבר: האחות לא הגיעה אתם, לא עברה שם תהליך גיור ואני אומרת שאנחנו עשינו הכול כדי שיוצאי אתיופיה כאן יעברו את תהליך הגיור ואנחנו דנו בוועדתה עלייה והקליטה על כך שהם נמצאים במרכזי קליטה ומרכזי הקליטה מוכנים לתת את התהליך המקוצר ותהליך נכון.

סופה לנדבר: אני שואלת עכשיו למה אנחנו מתעללים באנשים האלה.

סופה לנדבר: למה אנחנו לא מקבלים רשימה ברורה, האם יש שם 7,000, האם יש שם 10,000?

סופה לנדבר: אני לא חושבת שמישהו מממשלת ישראל יקבל החלטה לא להעלות את האנשים האלה.

סופה לנדבר: אני ממליצה שאנחנו נעקוב אחרי זה ואני ממליצה שוועדת חריגים תתחיל לעבוד.

סופה לנדבר: ועדת החריגים במשך השנים האלו לא עבדה ולאנשים אין כתובת אליה הם יכולים לפנות.

סופה לנדבר: למה הם צריכים להיות מסכנים?

סופה לנדבר: למה?

סופה לנדבר: אני ממליצה שכאשר יגיע לכאן שר הפנים, ייתן לנו תשובות.

סופה לנדבר: אני רוצה שנצא מישיבת הוועדה לא עם הכרזות ולא עם הטבות.

סופה לנדבר: אנחנו לא נותנים הטבות לאנשים האלה.

סופה לנדבר: חוק השבות אומר שמגיע למדינת ישראל מי שהוא יהודי מצד אימא ומי שיהודי מצד האבא ולכן אף אחד לא עושה טובות למישהו מיוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים להבין מתי תתכנס ועדת החריגים ותתחיל לעבוד ואנחנו נעקוב אחרי זה.

סופה לנדבר: אז לאנשים האלה תהיה כתובת וידעו לאן הם יכולים לפנות.

סופה לנדבר: הם ידעו שבישראל יש להם כתובת ויש תשובה ברורה.

סופה לנדבר: על כל מכתב אני דורשת תשובה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<מאיר שמגר: אני רוצה להעיר הערה קצרה בעקבות הדברים המעניינים והחשובים שאמרה חברת הכנסת סופה לנדבר.

<מאיר שמגר: ועדת החריגים עבדה במשך השנתיים-שלוש האחרונות ולא עשתה שום דבר.

<מאיר שמגר: איש לא עלה ארצה בגלל החלטה של ועדת החריגים.

<מאיר שמגר: אני לא רוצה שכאן נגמור את הישיבה עוד פעם בדחיית הפתרון לאיזו ועדת חריגים שתקום.

<מאיר שמגר: כבר ניסינו ולא הצלחנו.

<מאיר שמגר: אנחנו יודעים היום בדיוק מי האנשים אשר נמצאים בגונדר ומי האנשים אשר נמצאים באדיס אבבה, יש לנו רשימות מדויקות ואנחנו לא צריכים שום בדיקות חריגים.

<מאיר שמגר: אנחנו יודעים שכל אחד מהאנשים האלה או שהוא יהודי באמצעות האבא או באמצעות האימא.

<מאיר שמגר: הם יהודים שמתפללים יום יום.

<מאיר שמגר: הייתי אומר את זה קצת בציניות, מתפללים יום יום יותר מאשר היהודים כאן בארץ.

<מאיר שמגר: אני אומר שהגיע הזמן לשים קץ ואני בהחלט מצטרף לאלה שאמרו שלא צריך להתעלל יותר באנשים, לא צריך לשלוח אותם לוועדות חריגים כי שם לא יקבלו שום תשובות.

<מאיר שמגר: נגמרו החריגים.

<מאיר שמגר: אנחנו יודעים בדיוק מי אלה 7,500 האנשים שצריכים לעלות כעת ארצה וצריך לסיים את זה ולגמור עם זה פעם אחת ולתמיד.

דוד אמסלם: תודה כבוד השופט.

דוד אמסלם: היות ותחולת הדיון היא שעה ועשר דקות ואנחנו בעיקר רוצים לשמוע את החברים שהם לא חברי הכנסת, המשפחות, בואו נעשה את זה בקצרה.

סופה לנדבר: למה אתה כל כך קשוח?

סופה לנדבר: אנחנו רוצים להשתתף.

דוד אמסלם: בגדול ביקשתי מחברי הכנסת לקצר כדי לשמוע את האנשים לשמם התכנסנו.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אני אקצר.

איתן ברושי: אני באתי במיוחד לישיבה הזאת מתוך דאגה לעניין.

איתן ברושי: אחרי דברי השופט שמגר, אין הרבה מה להוסיף.

איתן ברושי: אני מצטרף, כמי שלא חבר בוועדה הזאת אבל כמי שאכפת לו מהעניין, ורוצה לתמוך ולבקש שנבטא את ההחלטה הזאת בצורה ברורה.

איתן ברושי: אני מבקש לסיים את הסיפור הזה ולכבד את האנשים.

איתן ברושי: מעולם לא הסכמתי ולא הבנתי את הקשיים שאנחנו גורמים לאחינו גם יוצאי אתיופיה וגם במקומות אחרים אבל היום מדברים על יוצאי אתיופיה.

איתן ברושי: הדבר השני שאולי הוא לא פחות חשוב.

איתן ברושי: לא מזמן הייתי בישיבה בוועדת הקליטה.

איתן ברושי: יש פער עצום בין המהלך ההרואי של הבאת אחינו מאתיופיה לבין התקציבים שניתנים אחר כך כדי לאפשר את קליטתם האמיתית כאן בישראל.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שההחלטות האלה שאנחנו רוצים לקבל היום ובהמשך צריך לעמוד על כך שיהיה לזה גם ביטוי תקציבי, שהבאתם לכאן היא לא רק הבאתם עד לשערי ישראל אלא גם קליטה אמיתית במשך התקופה שלאחר מכן.

איתן ברושי: לכן אני מציע לאמץ את העמדה שביטא השופט אבל גם לקבוע לוחות זמנים וגם לומר לשר הקליטה שבוודאי יצטרף שחייבים להביא לידי ביטוי את העלייה הזאת בתקציב 2015-2016 כך שנקלוט אותם בצורה מסודרת.

איתן ברושי: יושבים כאן חבריי מהסוכנות והם יודעים שלא מספיקה ההתנדבות של יהודי העולם אלא ישראל בת 67 צריכה לקלוט את העלייה ויש לה תקציב ואת זה צריך לבטא בתקציב.

איתן ברושי: לכן אני מצטרף לעמדת השופט ומצטרף לחברים שמבקשים להעלות לישראל וקורא לגורמים המוסמכים להקטין את הקשיים ולהקל על העלייה ומצד שני לתקצב את זה בצורה הולמת כדי לא להעביר את ההשפלה משם לכאן.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: שלום לכולם.

מאיר כהן: שני יושבי הראש, הדיון הזה הוא דיון מאוד חשוב.

מאיר כהן: יישר כוח.

מאיר כהן: אני רוצה למפות את הבעיה ואני אשמע בוטה, דווקא כמי שעלה מחוץ לארץ וליווה באותה מעברה את השבר הגדול שאנחנו כבר לא זוכרים, של יהדות בני ישראל מהודו.

מאיר כהן: היה שבר גדול בתחילת שנות ה-60 כאשר גם אז הטילו ספק ביהדותם.

מאיר כהן: הבעיה היא לא בעיה ששייכת לבירוקרטיה ולא בעיה ששייכת למשרד זה או אחר אלא הבעיה היא בעיה של גזענות.

מאיר כהן: אם צבעם היה צבע אחר, הם היו כאן.

מאיר כהן: אלה אנוסים.

מאיר כהן: האנשים שנמצאים שם הם סוג של אנוסים.

מאיר כהן: גם ההלכה מכירה ביהדותם.

מאיר כהן: לצערי הרב מה שמונע מאתנו זאת ציניות של אנשים גזענים שלוקחים חלק במוסדות השלטון.

מאיר כהן: יש החלטת ממשלה 2948, 2230, 3356 והחלטת בג"ץ.

מאיר כהן: לכן האנוסים האלה, היהודים האנוסים האלה, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי להביא אותם לכאן.

מאיר כהן: אני סומך עליך ואני סומך עליך.

מאיר כהן: יש לכם המון כוח כיושבי ראש ועדת הפנים וועדת הקליטה.

מאיר כהן: תניפו את הדגל הזה.

מאיר כהן: צריך להביא אותם מידית.

מאיר כהן: אני לא רוצה לספר את הסיפורים של הפגישות שלי עם חבר'ה מהפלס"ר, של חבר'ה שהיו עכשיו עם הדר גולדין זכרונו לברכה, שעמדו לקבל צל"ש אבל האחים שלהם נמצאים שם בגונדר.

מאיר כהן: היו ברוכים על מה שאתם עושים ותרימו את הדבר הזה כי הוא חשוב.

מאיר כהן: זאת גיבנת שרובצת על הגב של החברה הישראלית.

מאיר כהן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דוד ביטן.

דוד ביטן: הרבה אין לי מה להוסיף.

דוד ביטן: אני תומך בדברים שנאמרו.

דוד ביטן: אני חושב שצריך להעלות את מי שנמצא שם באדיס אבבה אבל אנחנו לא צריכים להמתין לזה.

דוד ביטן: כל כמה שנים יש התאספות של 7,000-7,500 ומתחיל הריטואל הזה מחדש.

דוד ביטן: צריך לשלוח לשם אנשים ולבדוק את העניין, ומי שמגיע לו, להעלות אותו.

דוד ביטן: לא צריך שאנשים יתאספו ויחיו שם בתת תנאים כדי להעלות אותם.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת שלי יחימוביץ'.

שלי יחימוביץ': אני מברכת את שני יושבי ראש הוועדות וגם את שופט בית המשפט העליון בדימוס מאיר שמגר על עבודתו הנפלאה לטובת העניין הזה.

שלי יחימוביץ': זה לא רק מאבק הומניטרי, זה לא רק מאבק להבאת שארית הפליטה אלא זה מאבק על פניה של מדינת ישראל כחברה שהאתוס של קליטת עלייה הוא אחד מאבני היסוד שלה ובלעדיו אין לנו קיום כמדינה.

שלי יחימוביץ': זה לא קשור לשום זהות פוליטית אלא זה מאבק לאומי של כולנו.

שלי יחימוביץ': חוק השבות תמיד היה חוק מכיל, רחב, מחבק, גואל ובני המשפחות של מי שנמצאים כאן ובכלל כל 7,000 היהודים שנמצאים בגונדר ובאדיס בעיקר כבר היו צריכים מזמן לעלות לישראל.

שלי יחימוביץ': העובדה שהם לא נמצאים כאן היא כתם על החברה הישראלית כולה.

שלי יחימוביץ': היא לא רק בעיה אנושית אלא היא ממש כתם על החברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': אמר נכון חברי שמדובר כאן – צריך לקרוא לילד בשמו – במידה לא קטנה של פשוט גזענות.

שלי יחימוביץ': פשוט גזענות.

שלי יחימוביץ': כל הכללים שהונהגו על הקבוצה הזאת – בדיקה בציציות, ועדה מיוחדת, תנאים מיוחדים, כל אחד בנפרד ולא קבוצה – כל זה טיפול מיוחד ומעורר זעם מאוד גדול ובצדק בקבוצה ספציפית, בעיקר בשל צבעה.

שלי יחימוביץ': על המחלה הזאת, על מחלת הגזענות, אנחנו חייבים להתגבר.

שלי יחימוביץ': צריך גם לומר שרוב מי שנמצאים עכשיו בגונדר ובאדיס ומחכים לגאולתם, מקיימים אורח חיים יהודי הרבה יותר מאשר רבים מאתנו וזאת עובדה אבל גם אם לא כך, עדיין זכותם לעלות לכאן ולהיות חלק ממדינת ישראל, מעם ישראל, מהקהילה הישראלית.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהעובדה ששניכם, שני יושבי הראש של הישיבה, באים ממפלגת השלטון הגדולה ורבת העוצמה – זאת עובדה, התוצאות מדברות בעד עצמן - והעובדה שאתם יושבים כאן נותנת לנו באמת סוג חדש, מנוף של תקווה.

שלי יחימוביץ': כך גם שר הפנים וכך גם רוב הממשלה.

שלי יחימוביץ': זאת הזדמנות נפלאה להביא סוף לעוול המתמשך הזה ופשוט להביא את כולם לישראל בלי ועדות ובלי בדיקה בציציות, כדי שיהיו חלק אתנו.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: הרב יפת אלמו.

דוד אמסלם: אתה תדבר, אחריך ידברו שתיים-שלוש משפחות ולאחר מכן נעבור לדרג המקצועי כדי שנוכל גם לקבל תשובות.

<יפת אלמו: אני רוצה להודות לשני יושבי ראש הוועדות, לחברי הכנסת, לשופט בדימוס מאיר שמגר, איש יקר לקהילה של יוצאי אתיופיה שעשה למען הקהילה וכל זמן שאני הכרתי אותו הוא נלחם למען הקהילה באופן ישיר.

<יפת אלמו: אני מאוד מודה לך בשם הקהילה.

<יפת אלמו: אני רוצה להגיד לכם שבנושא של יהדות אתיופיה, מקור הרע הוא הנושא של עלייה.

<יפת אלמו: אין יהדות אתיופיה שעלתה באופן ישיר בלי בעיות.

<יפת אלמו: תארו לעצמכם, אני אזרח והיום פעם ראשונה שמעתי מאנשים את האמת ובלבי שמחתי.

<יפת אלמו: במשך כל הזמן הזה במקומות הרבים – אם זה באירופה ואם ברוסיה – שולחים שליחים מתאימים וכל מיני צעירים שיבואו לכאן אבל ביהדות אתיופיה דיכאו אותנו כדי שלא נבוא ולא נהיה שווים בין שווים.

<יפת אלמו: מדינה שסוגרים את הדלת למשך עשרים שנים.

<יפת אלמו: אני כתבתי מכתב בשנת 2000 ושלחתי אותו בדואר רשום לשרים אבל אף פעם בחיים לא קיבלתי תשובה.

<יפת אלמו: אני מבקש למען הסדר הטוב שקודם כל האנשים יעלו.

<יפת אלמו: במשרד הפנים, במחלקה האתיופית, צריך להקים ועדת חקירה.

<יפת אלמו: תארו לעצמכם אדם שעובד במשרד הפנים והוא כביכול צריך לעזור לאזרח אבל עת פניתי לבית המשפט הוא נלחם על כך שלא יעלו.

<יפת אלמו: בסופו של דבר האמת ניצחה ואותו אדם לא נמצא בארץ, תודה לאל.

<יפת אלמו: בכל זאת יש שופטים בארץ.

<יפת אלמו: לכן אני רוצה שתקום ועדת חקירה בתוך משרד הפנים.

<יפת אלמו: אתם יודעים שבמשרד הפנים אין קבלת קהל?

<יפת אלמו: אין אף אתיופי שיכול לפנות ולהתלונן או לומר משהו?

<יפת אלמו: כלום.

<יפת אלמו: אין.

<יפת אלמו: לכו לירושלים, אין קבלת קהל.

<יפת אלמו: הדבר הזה הוא אבסורד ופסול בעיני כאזרח.

<יפת אלמו: אני לא מדבר כאתיופי אלא כאזרח אני דורש להיות שווה בין שווים.

<יפת אלמו: לא יתכן שאחד יקבל טיפול א' והשני לא יקבל טיפול.

<יפת אלמו: תגידו לנו באיזה מקום שמעתם על דבר כזה?

<יפת אלמו: זה אמור רק לגבי אתיופיה.

<יפת אלמו: אני מבקש כאזרח שנפגעת זכותו.

<יפת אלמו: אני רואה את עצמי שווה בין שווים, שירתי בצבא, הילדים שלי שירתו בצבא וחובה שנהיה שווים כאן בארץ.

<יפת אלמו: לא יתכן שעשרים שנים מחכים קרובי המשפחה שלי.

<יפת אלמו: הרבנים אמרו את דבריהם, כבוד השופט דיבר וחברי הכנסת דיברו.

<יפת אלמו: כל דבר שנעשה בנושא, זאת פשוט גזענות לשמה.

<יפת אלמו: אני מאוד מודה לכם.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: הייתי מבקש לשמוע את אמיה מנגסטו.

דוד אמסלם: נשמע את הסיפור הפרטי שלך.

דוד אמסלם: כבוד השר הגיע.

<אמיה מנגסטו: (דבריה מתורגמים מאמהרית לעברית).

<אמיה מנגסטו: אבא, אימא שלי ודודים שלי נמצאים 28 שנים באתיופיה ואני מחכה לראות אותם.

<אמיה מנגסטו: אחותי נפטרה.

<מיכאל מקונן מהרט: נרצחה.

<מיכאל מקונן מהרט: אני מכיר את הסיפור.

<מיכאל מקונן מהרט: היא נרצחה.

<קריאה: אני מתרגם את מה שהיא אמרה.

<מיכאל מקונן מהרט: אני הרב שלהם באשדוד.

דוד אמסלם: תרגם אתה את הדברים שלה.

<מיכאל מקונן מהרט: ב-1998 אני ביקרתי באדיס אבבה וגם ב-1999 וראיתי את מי שהיה אחראי על בית הכנסת.

דוד אמסלם: אני אתן לך את זכות הדיבור, אבל ברשותך, תרגם את הגברת.

דוד אמסלם: בוא נשמע אותה קודם ואחרי כן תגיד מה אתה יודע.

<מיכאל מקונן מהרט: ההורים שלה, האחים הקטנים שלה, אח שלה נפטר שם והשאיר חמישה ילדים.

<מיכאל מקונן מהרט: אני מכיר את הסיפור.

<מיכאל מקונן מהרט: המשפחה הזאת בלי שום סיבה – הוא יהודי מצד אימא שלו, בצד אבא שלו וכך גם אשתו – הדלת נסגרה בפניה ולא מעלים אותה.

דוד אמסלם: תמשיכי.

דוד אמסלם: תמשיך לתרגם.

<מיכאל מקונן מהרט: (מתרגם את דבריה של אמיה מנגסטו).

<מיכאל מקונן מהרט: לא מזמן הבן שלה נפטר.

<מיכאל מקונן מהרט: כל הזמן הוא נלחם עבורם, הלך למשרד הפנים והם היו סומכים עליו שאולי בזכותו יעלו.

<מיכאל מקונן מהרט: הבעל שלה נפטר לפני שמונה חודשים.

<מיכאל מקונן מהרט: הבת שלה נרצחה לפני שנתיים והבן שהיה נלחם למענה, גם הוא נפטר לפני שמונה חודשים.

<מיכאל מקונן מהרט: היא אומרת שיש לה משפחה, ילדים גדולים וילדים קטנים ועכשיו היא מטפלת בהם.

<מיכאל מקונן מהרט: ההורים שלה, הסבתא והמשפחה, כולם נשארו באדיס אבבה.

<מיכאל מקונן מהרט: אם הם היו נוצרים ולא מגיע להם, הייתה מבינה, אבל כל הדודים שלה, נכדים, אחיות, כל המשפחה בארץ ישראל ורק ההורים שם והיא דואגת.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני צריך לצאת ב-12:20 והייתי רוצה לשמוע את השר.

דוד אמסלם: אני מלווה יחד עם אברהם את הנושא הזה כבר למעלה מעשר שנים.

דוד אמסלם: נפגשתי במהלך השנים עם הרבה מאוד אנשים ברמה האישית ואני מכיר את הנושאים על בוריים.

דוד אמסלם: אני גם מתחבר כמעט לכל מה שנאמר כאן ולכן אנחנו חלמנו על הדיון הזה עוד לפני ששנינו הגענו לכנסת.

דוד אמסלם: כאן אני רוצה לשמוע את השר.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי לכם קודם, השר סקר בפני הוועדה שלנו את משרד הפנים על כל פעילויותיו ואחד הנושאים שהוא סקר, ובלי תיאום אתנו, היה העלאת יהודי אתיופיה לישראל כמשימה משרדית.

סילבן שלום: תודה לשני יושבי הראש - בעצם לשלושה יושבי ראש כי נמצא כאן גם יושב ראש ועדת הכנסת - של הוועדה המשותפת, חבר הכנסת דודי אמסלם וחבר הכנסת אברהם נגוסה.

סילבן שלום: כבוד נשיא בית המשפט העליון שרק אתמול נפגשנו גם בנושא הזה.

סילבן שלום: אני מלווה את הנושא של עליית יהודי אתיופיה במשך שנים רבות מאוד.

סילבן שלום: במסגרת הזאת ביקרתי גם באדיס אבבה פעמיים וגם בגונדר וראיתי גם את המחנה וגם את האנשים.

סילבן שלום: הרצון שלי להביא את יהודי אתיופיה הוא גבוה מאוד ואני מאוד מקווה שההזדמנות שנכרתה בפני להיות זה שמופקד היום על תיק הפנים תאפשר לי לעשות את זה.

סילבן שלום: כמובן שזה מצריך גם את משרד האוצר וגם את משרד הקליטה אבל בראש ובראשונה את ראש הממשלה כך שהדברים האלה יוכלו להיעשות בצורה נכונה.

שלי יחימוביץ': מה העמדה שלהם בנושא?

סילבן שלום: לצערי הרב, ואמרתי את זה גם בפגישות הפנימיות שלי, שלושת המשרדים הנ"ל לאורך השנים לא בדיוק אהבו את הרעיון.

סילבן שלום: משרד האוצר בגלל עלויות כספיות, משרד הפנים בגלל הצורך ברישומים ובבדיקות של הזכאים ומשרד הקליטה בגלל העובדה שזה הצריך להיות אתם בקשר זמן רב כי הם לא באים בקליטה ישירה אלא הם באים למה שקרוי מרכזי קליטה ואני לא רוצה להגיד שיש מניעים נוספים.

סילבן שלום: כל הדברים האלה כמובן לא תרמו תרומה חיובית לעניין עצמו.

סילבן שלום: זה לא אומר שכרגע בכל המשרדים כולם יש שינוי, אבל לפחות לגבי משרד הפנים אני יכול לומר שהגישה שלי היא שונה לחלוטין.

סילבן שלום: נפגשתי לפני כשבוע בהזמנתו של חבר הכנסת נגוסה במפגש של השדולה למען העלאת יהודי אתיופיה.

סילבן שלום: נפגשתי גם עם חבר הכנסת נגוסה בפגישות אישיות ואנחנו כולנו רוצים להביא את שארית הפליטה.

סילבן שלום: כמובן שיש את אותה טענה שלעולם הזרם לא ייגמר.

סילבן שלום: היה לי איזשהו דיון פנימי בו אמרו שיבואו חמישה מיליון.

סילבן שלום: אמרתי, הלוואי.

סילבן שלום: כולם הסתכלו באיזה רעד עת אמרתי הלוואי.

סילבן שלום: גם כאן צריך להבין שבסופו של יום הגישה שלאורך כל השנים חשבתי – או לפחות העמדה, התפיסה שלי - הייתה שיש כאן העדפה של עולי חבר העמים על פני העולים האלה כי בעלי חבר העמים יש מה שקרוי פרנטלה שלישית מבחינה משפטית שמספיק שהסבא היה יהודי שהתחתן עם לא יהודייה, כל ילדיהם לא יהודים, הילדים התחתנו עם לא יהודים והנכדים לא יהודים שהתחתנו עם לא יהודים, כולם יכולים להגיע.

סילבן שלום: התברר לי שדווקא בעניין האתיופי יש העדפה.

סילבן שלום: יש את העניין של מה שקרוי זרע ישראל לפי האימא שאלה יכולים להיות אפילו עשרה ועשרים דורות אחורה ולאו דווקא עד הדור השלישי, במידה וזה לפי האימא.

סילבן שלום: אני בכלל חושב, וכאן יחלקו עלי כל האנשים הדתיים, שכל העניין של לפי האימא נבע גם מהעובדה שפעם אי אפשר היה לדעת מי האבא.

סילבן שלום: לכן העניין של האימא היה ברור מאליו כי ידעו שהוא נולד מהאימא ולכן הוא יהודי.

סילבן שלום: אם היו אז את האמצעים לגלות מי האבא, יכול להיות שגם מי האבא היה בסדר.

סילבן שלום: אתמול למשל אמרתי למר ולדמן שהיה אצלי, איש הסוכנות היהודית ואיש העמותה יחד עם הנשיא שמגר, שכשהוא עולה לתורה למשל, אומרים את שם אביו.

סילבן שלום: לא אצל הספרדים כי אצלם אומרים את שם האימא אבל אצלו אומרים את שם האב ואין עם זה שום בעיה כי הוא בסופו של דבר בנו של שמעון או בנו של יוסף או בנו של יעקב.

סילבן שלום: לא נשנה כרגע את ההלכה.

סילבן שלום: כאשר הייתי במשרד החוץ ביקרתי שם והיו 24 אלף אנשים.

סילבן שלום: אז סיכמנו עם ראש הממשלה שרון להביא אלף אנשים בחודש ולגמור את זה על פני שנתיים.

סילבן שלום: 24 אלף אנשים.

סילבן שלום: כמובן שלאחר שזה סוכם, היו בעיות כלכליות אוצריות והוחלט להפחית את המספר ל-600 ולאחר מכן הוחלט להפחית את המספר ל-300 ולצערי הרב המספרים האלה הצטמצמו בצורה כזאת שמשנת 2004 ועד היום העניין לא הסתיים.

סילבן שלום: עת ישבתי עם חבר הכנסת נגוסה הוא דיבר אתי על מספר מסוים וביקשתי לקבל את השמות.

סילבן שלום: בתחילה לא היו השמות אבל היום כבר יש את השמות גם אצלנו.

סילבן שלום: גם מר ולדמן העביר לי אתמול את כל רשימת השמות בצורה מסודרת וגם חבר הכנסת נגוסה העביר.

סילבן שלום: אנחנו מדברים על אנשים שסורבו בעבר וכמובן על צאצאים שלהם במשך השנים.

סילבן שלום: כבר אתמול, בעקבות פגישתנו, נועדתי עם מזכיר הממשלה.

סילבן שלום: תאמינו או לא, אבל כבר אתמול נועדתי עם מזכיר הממשלה בירושלים כדי לנסות ולבדוק את העניין, כדי להביא להחלטת ממשלה.

סילבן שלום: גם כאן עולה השאלה כי לפי מה שנאמר לי לא על ידו אלא גם על ידי נוספים, שדעתו של הנשיא של שמגר, דעתו של מר ולדמן ודעת רבים היא שמדובר על אדיס אבבה וגונדר.

סילבן שלום: נאמר לי שדעתו של חבר הכנסת נגוסה היא גם מסביב.

סילבן שלום: אז זה כמובן מגדיל ומרחיב את המספר בצורה מאוד מאוד משמעותית אלא אם חבר הכנסת נגוסה יתקן אותי בעניין הזה.

סילבן שלום: כאשר אנחנו מדברים על אותה מספר שנמצא באדיס אבבה ובגונדר שסורבו בעבר, אנחנו גם מדברים על כולם.

סילבן שלום: אם כל מי שסורב בעבר יגיע, שזה גם לא ברור מאליו, אבל גם אם יגיעו כולם, כולל צאצאיהם שנולדו במשך אותן שנים, אנחנו נגיע למספרים של בין 6,000 ל-7,000 אנשים.

סילבן שלום: כמובן מדובר במספר שלא רק שישראל יכולה להכיל אלא צריכה להכיל בראייה שלי.

סילבן שלום: אני תמיד אומר שבסוף שנות ה-90 אחד מראשי הקהילה של יהודי חבר העמים אמר לי שרובם של אלה שמגיעים הם לא יהודים על פי ההלכה.

סילבן שלום: נו, ומה היה רע שהגיעו מיליון ומשהו יהודים?

סילבן שלום: הם לא תרמו?

סילבן שלום: הם לא שיפרו את מצבה של ישראל?

סילבן שלום: הם לא הביאו למצב שבו כלכלת ישראל השתפרה, ביטחונה השתפר, התרבות שלה, הספורט?

סילבן שלום: חלק גדול מהם גם התגיירו במשך השנים.

סילבן שלום: הם הלכו לצבא.

סילבן שלום: לאור זאת, אני לא רואה עם העניין הזה כל בעיה.

סילבן שלום: לא רק זה אלא בלי קשר אליכם, זה תמיד מפחיד הרבה מאוד אנשים אצלנו שאני גם בעד הרב מיכאל פרוינד, להביא את האנוסים מספרד ומפורטוגל ומדרום אמריקה ואת בני המנשה אותם פגשתי בשדה התעופה.

סילבן שלום: אני מאמין שבסופו של דבר זה רק תורם.

סילבן שלום: רק אתמול ציינו את ט' באב.

סילבן שלום: אם לא היה לנו את ט' באב היינו כאן 300-400 מיליון בני אדם.

סילבן שלום: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחרון.

סילבן שלום: העם היהודי מוזכר פעם ראשונה בתנ"ך במגילת אסתר.

סילבן שלום: כתוב "וליהודים הייתה אורה, שמחה וששון".

סילבן שלום: קרה נס ונשארנו.

סילבן שלום: דרך אגב, הנס היחיד שבו לא מצוין שם השם אבל כולם מבינים.

סילבן שלום: השם יהודי כמו יהודי מנוחין מוזכר פעם אחת במקרא כולו, בכל התנ"ך, בספר ירמיהו.

סילבן שלום: אני אגיד לכם משהו שהוא מדהים.

סילבן שלום: הפסוק מדבר על כך שהשרים מדברים על היהודי והשרים מדברים על יהודי בן נתניהו בן מלכיאל בן שלומיאל בן כושי.

סילבן שלום: בן כושי אומר, הגיע מארץ כוש.

סילבן שלום: ארץ כוש, הלא היא אתיופיה.

סילבן שלום: זאת אומרת, אפילו היהודי, מוצאו היה מאתיופיה.

סילבן שלום: אני מציע את הפסוק הזה לשים כל הזמן.

סילבן שלום: פרק ל"ב ותסתכלו על זה.

סילבן שלום: אם אתם רוצים, אני אתן לכם את הפסוק.

סילבן שלום: יהודי בן נתניהו בן, בן, בן, בן כושי.

סילבן שלום: כמובן אני לא משתמש חס וחלילה במילה במשמעות השלילית של העניין אבל זה ציטוט מהמקרא שזה נחשב למי שהגיע מארץ כוש.

סילבן שלום: לכן כשאנחנו מדברים על יהודי, אפילו היהודי היחיד שמוזכר, מאיפה מוצאו?

סילבן שלום: בן כושי.

סילבן שלום: כנראה שבכלל אלה שהגיעו מאתיופיה, הם היהודים האמיתיים ואנחנו הלבנים, אולי אנחנו זיוף.

סילבן שלום: אני חושב שבעניין הזה אנחנו צריכים להיות הכי פלורליסטיים והכי פתוחים.

סילבן שלום: אני רוצה לציין לחיוב גם את המשרד שבסך הכול פועל לפי המדיניות, את אמנון בן עמי ואת עמוס ארבל שנמצאים אתנו כאן, ואת שלושת יושבי הראש.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לחברי הכנסת דוד ביטן, דוד אמסלם ואברהם נגוסה ולהודות לחברת הכנסת שלי יחימוביץ', שאני לא יודע אם היא היחידה שהייתה כאן בכל הדיון הזה, אבל היא עכשיו כאן.

דוד אמסלם: הייתה גם חברת הכנסת סופה לנדבר ועוד.

סילבן שלום: אני מציין את מי שנשארה.

דוד אמסלם: יש להם עוד ועדות.

סילבן שלום: זה נכון.

סילבן שלום: לכולם יש עוד ועדות.

סילבן שלום: אני רוצה לציין שזה פשוט מעיד גם על הראייה הנכונה של העניין.

סילבן שלום: אנחנו ניהלנו מאבקים, שלי יחימוביץ' ואני, בשלושים השנים האחרונות נגד קיפוח ונגד אפליה, שזה היה בעיקר של מה שקרוי מזרחים – ואני לא קורא לה מזרחים אלא אני קורא לזה ספרדים כי העניין של מזרחים, זה כבר עניין של איזושהי אפליה מסוימת כי אם הוא מזרחי, סימן שהשני הוא מערבי וכבר יש לו יתרון עצום למרות שאנחנו הגענו מהמגרב שזה המערב והם הגיעו ממזרח אירופה אבל זה כבר סיפור אחר.

סילבן שלום: אני ספרדי.

דוד אמסלם: זה לדיון אחר.

שלי יחימוביץ': זה אותו דיון.

סילבן שלום: ניהלנו אתה המון מאבקים משותפים עוד כשהיא הייתה בתקשורת.

סילבן שלום: גם אני הייתי פעם בתקשורת.

סילבן שלום: אני מאוד שמח שחבר הכנסת נגוסה לא מוותר שנים על גבי שנים.

סילבן שלום: גם כשהייתי שר החוץ – וזה כמעט במאה הקודמת – הוא היה אצלי ועשה ונלחם למרות שהאשימו אותו בהאשמות שווא, שהוא רוצה להביא לכאן לא יהודים.

סילבן שלום: בסופו של דבר אני מודה על האפשרות הזאת.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לנשיא שמגר שבאמת נרתם בכל כוחו לעניין הזה.

סילבן שלום: אמרתי לו אתמול שהמשקל הציבורי שלו באמת נותן תרומה אמיתית ממשית אדירה לעניין הזה וכולנו תקווה שאפשר יהיה לעשות את זה.

סילבן שלום: אני חייב לציין שהוקמה גם ועדת חריגים בזמנו של השר גדעון סער.

סילבן שלום: ועדת החריגים הזאת אישרה הבאה של קבוצה מאוד מצומצמת מתוכם.

<משה באטה: באזור טיגרה יש קבוצה ששלושים שנים מבקשת לעלות אבל לא מצליחה.

סילבן שלום: ועדת החריגים בראשותו של משה ויגדור - שהודיע על סיום תפקידו עכשיו ונצטרך למנות מישהו במקומו- הודיעה על אפשרות הבאת 300 אנשים מתוך אותה קבוצה כקבוצה חריגה.

סילבן שלום: בנוסף החלטתי להביא את המשפחות של החיילים, אותם חיילים שהיו אצלי.

סילבן שלום: אני יודע שיש כאלה שאומרים שאם אנחנו נביא רק את משפחות החיילים ורק את החריגים, בעצם כל האחרים לא יגיעו, אבל אני מאמין בהכנסת הרגל בדלת ובסופו של דבר כל אחד נוסף שמגיע, זה עוד אחד נוסף שאנחנו מצילים אותו, מחזירים אותו ליהדות ובסופו של דבר אני רואה כאן את האנשים.

סילבן שלום: אני רואה גם את הכיפות, אני רואה את כיסויי הראש, ותאמינו לי, זה באחוזים הרבה יותר גבוהים מאשר היהודים שחיים בארץ ישראל ונולדו בארץ ישראל.

סילבן שלום: תודה רבה לכם ובעזרת השם נעשה ונצליח.

דוד אמסלם: תודה כבוד השר.

דוד אמסלם: רציתי לשאול אותך, ברשותך, שאלה קטנה לפני שאני צריך לצאת.

דוד אמסלם: ברמה האופרטיבית אתה מתכוון להביא את זה להחלטות ממשלה ומתי?

סילבן שלום: החלטה לא יכולה להיות החלטה רק שלי.

סילבן שלום: כדי לשים נושא על סדר יומה של הממשלה, צריך כמובן את הסכמת ראש הממשלה ולכן אני מדבר עם מזכיר הממשלה ולכן הם נפגשו עם מזכיר הממשלה.

סילבן שלום: העניין הוא שאתם יכולים להביא את האוצר ובמידה והאוצר יתמוך בזה, כמובן יש לזה עלויות כספיות, אני לא רואה שום בעיה בעניין הזה כי בסופו של דבר המחסום הראשוני הבסיסי הוא מחסום כלכלי.

דוד אמסלם: כמו כל דבר בארץ.

סילבן שלום: כן, אבל כאן אני חושב שזאת לא הוצאה אלא זאת השקעה.

סילבן שלום: כאן מדובר בהשקעה ולכן אם מסתכלים במונחים כלכליים, התשואה היא הרבה יותר גבוהה מאשר ההשקעה עצמה.

סילבן שלום: אנחנו בסך הכול מחזקים את עם ישראל בכך שנעשה את זה.

סילבן שלום: אני מאמין שיש לך גם השפעה במשרד האוצר.

סילבן שלום: לא מדובר בסכומים משמעותיים לעומת תקציב המדינה ואומר את זה מי שהיה שר האוצר ובאמת עבד במשרד האוצר הרבה שנים.

סילבן שלום: ההשקעה הזאת היא השקעה נכונה והיא השקעה טובה.

סילבן שלום: מדובר בסכומים שהם אפסיים יחסית לתקציב המדינה ובמידה ואפשר יהיה לרתום את זה, נוכל להביא את זה.

דוד אמסלם: הייתי מבקש שנדבר על חודש ימים שתיתן לנו תשובה האם הממשלה הסכימה – בכפוף למה שאמרת והזכרת את האוצר – לדון בזה ולקבל החלטה כי אם לא, אנחנו נראה איך אנחנו מתקדמים.

סילבן שלום: בסדר גמור.

דוד אמסלם: אני, אברהם וגם דוד וכולנו לא מתכוונים לרדת מהנושא הזה.

דוד אמסלם: זה לא נושא של תשואה אלא זה נושא ערכי יהודי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אף אחד כאן לא צריך להצטדק אם הוא עם כיפה או בלי כיפה.

דוד אמסלם: יהודי הוא יהודי.

דוד אמסלם: כשהגיעה העלייה מברית המועצות לא ראיתי הרבה כיפות על הראש.

דוד אמסלם: רבותיי, אני נאלץ לעזוב.

דוד אמסלם: תודה כבוד השר שכיבדת אותנו בישיבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה אדוני השר.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו עוד מקרה.

<אבבה אייטגב: (דבריה מתורגמים מאמהרית לעברית).

<אבבה אייטגב: אנחנו שמונה אחים ואחיות כאן.

<אבבה אייטגב: ההורים ושתי אחיות נשארו בגונדר.

<אבבה אייטגב: בהתחלה נאמר להם שאושרה עלייתם ולאחר מכן אמרו לא.

<אבבה אייטגב: עדיין הם נמצאים שם ואנחנו שמונה אחים ואחיות שנולדנו לאותם הורים והם נשארו שם בגונדר.

<אבבה אייטגב: אנחנו נפרדנו לפני 15 שנים וכאמור נמצאים כאן שמונה ילדים של ההורים שנשארו שם ושלושים נכדים כאן בישראל.

<וורקו גברה: שלום.

<וורקו גברה: אני מארגון כנף לדרום, הארגון שמטפל כבר 25 שנים בהעלאת יהודי אתיופיה, בראשו דוקטור אברהם נגוסה שפעל והקים ובזכותו הצלחנו להביא אלפי יהודים שנאמר להם שלא יכולים לעלות ארצה.

<וורקו גברה: כרגע נמצאים שם עוד אלפי יהודים וכמו שנאמר קודם, הבעיה העיקרית היא לא בעיה האם הם יהודים או לא יהודים, מצד האבא או האימא, אלא הבעיה היא, כמו שנאמר, צבע עור.

<וורקו גברה: כולם צריכים להסתכל ולראות שאנחנו יותר יהודים מהשורש אבל צבע העור מפריע גם בתוך הארץ וגם בחוץ לארץ, גם להביא אותנו וגם לקלוט אותנו.

<וורקו גברה: לפני כן שרת הקליטה לשעבר הייתה כן ודיברה ואמרה שהיה צריך לעשות סוף לפרשה ולהביא את כולם אבל מה שהיא עשתה, היא באמת עשתה סוף אבל סגרה את הדלת ב-2013 ולא סגרו את הפרשה.

<וורקו גברה: גם היום צריך לעשות לזה סוף ולא לסגור את הדלת אלא להביא לכאן את כל היהודים.

<וורקו גברה: גם לאחר מכן לא לסגור כי יכול להיות שיהיה מישהו שעדיין לא שמע ועדיין לא הקשיב ונמצא רחוק.

<וורקו גברה: צריך להביא אותם ואף פעם לא לסגור את הדלת.

<קפלה מלקיה: (דבריו מתורגמים מאמהרית לעברית).

<קפלה מלקיה: אחרי ששמענו גם את כבוד השר וגם את חברי הכנסת אנחנו מרגישים שאתם מבינים את הבעיות שלנו, מזדהים אתנו ופועלים כדי לפתור את הבעיה שלנו.

<קפלה מלקיה: לכן אני מגדיר את היום הזה כיום היסטורי עבורנו.

<קפלה מלקיה: יחד עם זאת אני יכול להיות שלם בדבר הזה בהגדרתי כיום היסטורי ברגע שהמשפחות שלנו יגיעו לישראל ונתאחד אתן.

<קפלה מלקיה: האחים שלי והאחיות שלי נשארו שם.

<קפלה מלקיה: אחד מהם שיש לו עשרה ילדים נפטר ועכשיו אין מי שיטפל בעשרת הילדים האלה ורק האימא היא זאת שמתמודדת לבד.

<חן אסממאו: תודה ותודה גם לשלי שנתנה גם לחיילים שנמצאים כאן וגם לי אישור כניסה מכיוון שהיו גורמים שפשוט לא נתנו לנו את האישור שהיינו צריכים אותו.

אברהם נגוסה: חשוב להגיד כי הצבא לא אישר.

אברהם נגוסה: יש לנו כאן מכתב שהצבא אוסר על השתתפות החיילים כאן ולכן כל חבר כנסת שעזר, מבורך.

<חן אסממאו: אני חיילת.

<חן אסממאו: לי יש סבתא באתיופיה שממתינה שם יותר מ-15 שנים וכל ההמתנה הזאת התחילה בכך שאנחנו עלינו וכל פעם אמרו לה שהיא תעלה, עוד מעט ועוד מעט ועוד מעט אבל היא עוד שם.

<חן אסממאו: זה הקוד של משרד הפנים ומשרד הקליטה לפיו עובדים עם העדה האתיופית.

<חן אסממאו: זה משהו שלא אמור להיות לא אצלי במשפחה שאימא שלי צריכה כל יום לבכות וכל הזמן לדאוג ולהיות בחששות כי סבתא שלי מבוגרת, היא בת 75.

אברהם נגוסה: כמה ילדים שלה נמצאים בישראל?

<חן אסממאו: יש לה שישה ילדים שכולם נשואים, יותר משלושים נכדים והיא נשארה שם לבד.

<חן אסממאו: איך קורה מצב כזה שהמדינה שאני משרתת אותה, שחיילים נוספים משרתים אותה, המדינה שאני נותנת את החיים שלי בשבילה, וזה המצב שאנחנו אמורים להתמודד אתו.

<חן אסממאו: זה משהו שלא אמור להיות.

<חן אסממאו: תמיד אומרים לנו שזה בטיפול, יטפלו בזה, קיבלנו את הפניה ונותנים מספר תיק, אבל היא עוד שם.

<חן אסממאו: אלה התשובות שאנחנו מקבלים.

<חן אסממאו: גם הגורמים מהעדה שאמורים לעזור ולתת מענה להורים מבוגרים שלא יודעים למי לפנות, שלא יודעים איך לנהל את המאבק הזה, פשוט באים ונותנים להם את אותה התשובה.

<חן אסממאו: זה הקוד שיש לכל אחד.

<חן אסממאו: כל אחד כאן יגיד שאמרו לו את אותן תשובות שאמרו לי, שאמרו לו ואמרו כאן לכל אחד אחר.

<חן אסממאו: זה אותו משפט.

<חן אסממאו: יש לי שאלה.

<חן אסממאו: קודם כל, למה חוק השבות לא חל על כולם?

<חן אסממאו: זה משהו שהוא לא בסדר.

<חן אסממאו: הוא גם לא חל על סבתא שלי.

<חן אסממאו: זה לא חל על כל עלייה שמגיעה לכאן?

<חן אסממאו: הלוואי שתיפתח העלייה הזאת כי זה משהו שאי אפשר להמשיך אותו.

אברהם נגוסה: יצחק מולה ממטה המאבק למען יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: הצטרף פרופסור עמנואל טרכטנברג.

אברהם נגוסה: תודה.

<יצחק מולה: תודה רבה אדוני יושב ראש ועדת העלייה והקליטה.

<יצחק מולה: תודה רבה לכל מי שהגיע ותומך בעלייה הזאת.

<יצחק מולה: מפאת הזמן הקצר שיש אני רוצה להפנות כמה שאלות לשר הפנים סילבן שלום.

<יצחק מולה: אתה אומר משפחות של חיילים, אני רוצה שתפרט.

<יצחק מולה: זה כולל אחים ואחיות?

<יצחק מולה: סבתות וסבים?

<יצחק מולה: הורים ומשפחות?

<יצחק מולה: עד שזה יגיע לוועדה, יגידו שרק מי שיש לו אימא.

<יצחק מולה: אנחנו למודי ניסיון בדבר הזה.

<יצחק מולה: אנחנו דורשים ממך ורואים בך כבן אדם המרכזי שיכול להביא להחלטה היסטורית בנוגע לעלייה.

<יצחק מולה: אנחנו לא רוצים עוד ועדות ועוד דברים כאלה כי נמאס לנו.

<יצחק מולה: יש כאן הרבה אנשים עם סיפורים קורעי לב אבל אנשים מדברים כאן באדישות, יושבים ומקשיבים וזה לא יתכן.

<יצחק מולה: אם אנחנו לא נקבל את כל האנשים שנמצאים באתיופיה, אנחנו הצעירים, מטה המאבק להעלאת יהודי אתיופיה, מתכננים לעשות צעדים והחרפות נוספים כי אנחנו רוצים את כל המשפחות.

<יצחק מולה: לא תמקד עכשיו באלה שימתינו יותר ואלה לא כי אנחנו רוצים את כולם.

<יצחק מולה: מספיק עם הגזענות ולא צריך להתבייש להגיד את זה.

<יצחק מולה: זאת גזענות מה שעושים לעלייה האתיופית.

<יצחק מולה: אחרי 1991, זאת גזענות.

<יצחק מולה: אני לא יודע כמה אנשים יודעים את זה אבל בשלושה עשורים – כלומר, שלושים שנים – הגיעו מאתיופיה בסך הכול כ-87 אלף עולים.

<יצחק מולה: בשלושה עשורים הגיעו מברית המועצות למעלה ממיליון ומאתיים אלף.

<יצחק מולה: אם זאת לא גזענות ואם מדברים אתי על ספק יהדות, אני רוצה לראות איך זה מקביל לעליות אחרות.

<יצחק מולה: חלילה, אני לא מטיל ספק באף אחד אבל אנחנו דורשים את כל המשפחות שלנו.

<יפת אלמו: שאלה אחת לשר.

<יפת אלמו: השר שלום, אני מכיר אותך הרבה שנים ואני מבקש ממך מכל הלב, במשרד שלך יש אנשים שיכשילו אותך ואני אומר את זה באמת.

<יפת אלמו: הם יכשילו אותך.

<יפת אלמו: אם לא תשנה שם אנשים שעובדים בתוך המשרד, הם יכשילו אותך וימצאו תירוצים.

<יפת אלמו: אני מבקש שתעשה שם סדר.

סילבן שלום: השאלה אם רוצים לשלב ידיים, האם רוצים מה שנקרא לאכול ענבים או לריב עם השומר.

סילבן שלום: רוצים לאכול ענבים וזה אומר למצוא פתרון.

סילבן שלום: יש לפעמים, ובמקרה או בחז"ל, בדברי חכמים, נאמר תפסת מרובה לא תפסת.

סילבן שלום: אפשר ללכת על הכול או לא כלום.

סילבן שלום: אפשר.

סילבן שלום: אני לא מאמין בגישה הזאת.

סילבן שלום: אני מאמין בגישה אחרת.

סילבן שלום: כשאני רציתי להטיל מס על ההון, אלה שלפני היו אמרו לא, רק אם יהיה מס על קרנות השתלמות ומס על מתנות ב-25 אחוזים.

סילבן שלום: אמרתי, לא, יהיו 15 אחוזים.

סילבן שלום: כיום זה כבר 25 אחוזים בעקבות דוח טרכטנברג.

סילבן שלום: אבל אם לא, עד היום לא היה מס על ההון אלא רק מס על עבודה וכל בעלי ההון היו פטורים.

סילבן שלום: זאת גישה שאומרת בואו נעשה את זה בצעד אחד מסוים ונתקדם הלאה.

סילבן שלום: יכולתי לתת עוד עשרים דוגמאות כאלה.

סילבן שלום: לכן אני מאמין שבסופו של יום אנחנו צריכים להכניס את הרגל בדלת כי אחרת יבואו תמיד עם איומים.

סילבן שלום: חמישה מיליון, עשרה מיליון, מאה מיליון, כולם מחכים, אף אחד לא יישאר באתיופיה, כולם רק מחכים להגיע לישראל.

סילבן שלום: אנשים נוצרים שחיים שם, מה פתאום רוצים להגיע לישראל?

סילבן שלום: מי רוצה להגיע לישראל, סימן שיש לו סיבה אמיתית לכך.

סילבן שלום: דבר שני.

סילבן שלום: אני לא מקבל את העניין של העובדים.

סילבן שלום: עובדי משרד הפנים הם אנשים ראויים, אנשים טובים והם עובדים על פי חוק.

סילבן שלום: הם לא עובדים על פי הרצון שלהם.

<יפת אלמו: בירושלים למשל אין קבלת קהל.

סילבן שלום: הם עובדים על פי חוק ועל פי הכללים.

סילבן שלום: לכן, אם יש טענות, צריך לבוא למחוקק שזאת הכנסת או לממשלה שבסופו של דבר הם קובעים את החוקים ולא אף אחד אחר.

סילבן שלום: אם יש שאלות ספציפיות ובקשות ספציפיות, כמובן שאנחנו נטפל בהן.

סילבן שלום: אם יש רצון שתהיה כאן סקירה, נמצא כאן גם מנכ"ל הרשות מר אמנון בן עמי וגם הממונה הישיר על התחום מר עמוס ארבל והבאתי אותם במיוחד לכאן במידה ויהיו שאלות או רצונות או בקשות או דברים ספציפיים.

סילבן שלום: אם רוצים סקירה על כל העניין, אפשר לעשות את זה.

סילבן שלום: אני באתי לכאן כדי להגיד שאני מזדהה עם העניין הזה כבר שנים רבות ולא רק אני אלא משפחתי, אשתי שהייתה בכל ההפגנות של יהודי אתיופיה, בתי שעכשיו חזרה מגונדר אחרי ארבעה וחצי חודשים של התנדבות בגונדר ובכל האזור של הכפרים שם, רק כדי לבוא ולהירתם ולתת.

סילבן שלום: לא רציתי להגיד את זה, אבל בסופו של דבר הוצאתם את זה ממני.

<קריאה: היא עשתה עבודה מעולה.

סילבן שלום: תודה רבה.

סילבן שלום: בסופו של יום אנחנו באמת באים עם הלב והנשמה ורוצים לעשות.

סילבן שלום: לא תמיד אפשר לעשות את הכול אבל אפשר לעשות יותר וזה בטוח.

סילבן שלום: תמיד צריך להתאמץ וצריך להביא גם את המשרדים הרלוונטיים.

סילבן שלום: זה לא משרד הפנים.

סילבן שלום: למשרד הפנים יש כללים ומי שעומד בכללים כן, ואם לא עומד, לא.

סילבן שלום: צריך לזה יותר משאבים, צריך לזה יותר דמיון, צריך לזה שינוי חשיבה.

סילבן שלום: אמרתי, לא בגלל שאני הבאתי את הפסוק הזה אבל זה הפסוק הכי אמיתי שיש, תשתמשו בו כי הוא דבר אמיתי.

סילבן שלום: צריך למצוא פתרונות לבעיות שעלו כאן ואני חושב שאין להן שום אחיזה ואין שום סיבה שזה יישאר במצב הזה.

סילבן שלום: אני בא עם הגישה הכי חיובית בעולם כדי לנסות ולפתור את העניין הזה ואני מאמין שיחד אתך, אברהם, יחד עם מאיר, יחד עם שלי, יחד עם דוד, עם מנו ועם כל מי שנמצא כאן אנחנו נוכל להביא להבקעה.

סילבן שלום: המטרה היא להבקיע ואני בטוח שביחד נעשה את זה.

סילבן שלום: אני רוצה להודות לכם על כך שאפשרתם לי לבוא לוועדה.

סילבן שלום: האנשים כאן עדיין נשארים אבל אני חייב ללכת.

אברהם נגוסה: כבוד השר, אני מאוד מעריך.

אברהם נגוסה: אנחנו בשילוב ידיים ונעבוד בשיתוף פעולה.

אברהם נגוסה: זה הכיוון שלנו וזאת הדרך שלנו.

אברהם נגוסה: אני חושב שצריך להגיד שאנשי משרד הפנים מבצעים על פי המדיניות ואני אומר את זה כמי שפעל אתך, יפת, יחד.

<יפת אלמו: אין קבלת קהל.

אברהם נגוסה: זה משהו אחר.

אברהם נגוסה: הבעיה שלנו היא לא העובדים.

אברהם נגוסה: הבעיה שלנו היא המדיניות.

אברהם נגוסה: הם פעלו לפי המדיניות.

אברהם נגוסה: מה שאנחנו צריכים לעשות עכשיו זה לשלב ידיים ולעבוד ביחד לשינוי מדיניות שכבוד השר מוביל את העניין להחלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: עובדים ביחד בשיתוף פעולה ומביאים את אחינו.

אברהם נגוסה: בזה אני מאמין וזאת דרכנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך אדוני השר.

דוד ביטן: כבוד השר, לפני שאתה הולך.

דוד ביטן: אני חושב שהמקרה שלה הוא מקרה מאוד מאוד ייחודי.

דוד ביטן: כל הילדים וכל הנכדים נמצאים בארץ והסבתא בחוץ לארץ כבר 15 שנים.

דוד ביטן: אם אפשר לבדוק את זה.

סילבן שלום: אמרתי שכל אחת מהבעיות, תאמין לי שאברהם מביא אלי כל כך הרבה דברים שאנחנו צריכים לפתור ורוצים.

סילבן שלום: עלו כמה דברים גם קודם לכן ואני מאמין שבסופו של דבר גם בנושא הזה יש הרבה פעמים סיבות.

סילבן שלום: יש 7,000 אנשים שנדחו וכל סיפור הוא קורע לב.

סילבן שלום: אני רוצה את ה-7,000 איש האלה לנסות להביא.

סילבן שלום: בסופו של דבר להגיע לסיום הסגה הזאת ולגמור את העניין.

סילבן שלום: אני מכיר את הטענות שבאים ואומרים שגם לפני 12 שנים אמרת לנו תביאו רק את אלה וזה ייגמר וקיבלנו החלטה.

סילבן שלום: אחרי כן אמרת תביאו רק את אלה וזה ייגמר ותביאו רק את אלה וכל פעם צצים חדשים.

סילבן שלום: אני אומר, מה זה צצים חדשים?

סילבן שלום: אם מגיע להם ואם יש להם רקע וזיקה ליהדות, הם צריכים להיות כאן.

סילבן שלום: הרי בסופו של דבר הם באים לכאן, הם עוברים גיור והאנשים האלה מצטרפים לעם היהודי ולכן מה רע בזה?

דוד ביטן: המקרה שהיא הציגה, נראה לי שאין סיבה לא להביא את הסבתא.

דוד ביטן: אני מבקש שהנושא ייבדק.

סילבן שלום: תודה רבה לכם.

סילבן שלום: תודה.

אברהם נגוסה: יש חייל שמשרת ביחידה מובחרת שאסור לו לדבר כאן אבל אני רוצה שאחותו תדבר במקומו.

<תמר עזרא: אני כרגע עושה שירות לאומי.

<תמר עזרא: תודה רבה על שנתת לי לדבר ותודה רבה לכולם.

<תמר עזרא: אח שלי חייל ביחידה מובחרת והוא מסכן את החיים שלו יום יום ותורם למדינה.

<תמר עזרא: יש לנו חמישה אחים באתיופיה ואנחנו שלושה אחים שעלינו לארץ.

<תמר עזרא: זה אבא שלי.

<תמר עזרא: הסיפור הזה כל כך כואב.

<תמר עזרא: אנחנו חיים את זה יום יום.

<תמר עזרא: לא הייתה לי ילדות.

<תמר עזרא: כל פעם כשחזרתי מבית הספר ראיתי את ההורים שלי בוכים, מיואשים, אין תשובות.

<תמר עזרא: יותר מעשר שנים האחים שלי ממתינים שם.

<תמר עזרא: 22 נפשות באתיופיה, באדיס אבבה, מחכות שם.

<תמר עזרא: ההורים שלי לא עובדים ואנחנו לא יכולים לממן אותם.

<תמר עזרא: אנחנו ילדים.

<תמר עזרא: אני עושה שירות לאומי ואח שלי חייל ואחותי תלמידה.

<תמר עזרא: אין לנו עזרה ואנחנו מתמודדים עם הקושי הזה יותר מעשר שנים.

<תמר עזרא: אנחנו מקווים שיהיו החלטות טובות ובאמת תאחדו את כל המשפחות שלנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ערוץ 1 היו באתיופיה אבל מחוסר הזמן לא נוכל לצפות בכתבה שהם הכינו אבל נמצא אתנו רחמים אלעזר שנסע לאתיופיה עם צוות, ביקרו שם, צילמו ושידרו כתבה בערוץ 1.

אברהם נגוסה: אני אשמח להתייחסותך.

<רחמים אלעזר: צריך לציין גם את הדס כהן שהיא הייתה הבמאית של התכנית שעשינו בגונדר וגם באדיס.

<רחמים אלעזר: אנחנו הגענו לגונדר ולאדיס בעקבות התחקירים שעשינו כאן.

<רחמים אלעזר: פגשנו ארבע משפחות וראינו שנעשה להן עוול בלתי רגיל.

<רחמים אלעזר: גילינו משפחות מפורקות כאשר חלק בארץ וחלק שם ואתה לא יודע למה ואין הסבר.

<רחמים אלעזר: בביקור הקודם שלי בגונדר עת נכנסתי למשרד של הסוכנות היהודית גילינו שבן אדם אחד עלה לארץ ובהחלטה כתוב שהוא מזרע ישראל אבל אח שלו מעוכב.

<רחמים אלעזר: ביקשנו לראות את ההחלטה ובהחלטה של האח שעוכב כתוב שהוא לא מזרע ישראל.

<רחמים אלעזר: שאלתי האם הם מאותה אימא ומאותו אבא, אמרו לי כן.

<רחמים אלעזר: אם כן, איך יכול להיות דבר כזה.

<רחמים אלעזר: שני אחים מאותה אימא ומאותו אבא, אחד רשאי והשני לא רשאי.

<רחמים אלעזר: הסבתא בארץ ומתגוררת במבשרת ציון וחמישה ילדים שלה כאן עם נכדה אחת.

<רחמים אלעזר: הבת האחרת שנשארה באתיופיה נפטרה ויש לה חמישה ילדים והילדים יתומים מאם.

<רחמים אלעזר: הסבתא עלתה משום שהיא מזרע ישראל אבל הבת נשארה כי היא לא מזרע ישראל.

<רחמים אלעזר: ואתה אומר למה?

<רחמים אלעזר: איך יכול להיות דבר כזה?

<רחמים אלעזר: בעקבות זה נסענו והיינו בליל סדר וראינו איך הם חוגגים את ליל הסדר.

<רחמים אלעזר: מצות מכינים בעצמם.

<רחמים אלעזר: ראינו את כל הטקס של ליל הסדר.

<רחמים אלעזר: אמרנו שבן אדם, כדי שידעו שהוא יהודי, לא יכול לעשות יותר מהדברים האלה.

<רחמים אלעזר: יש להם בית כנסת בו הם מתפללים והם שומרי מצוות.

<רחמים אלעזר: אנשים יושבים שם 18 שנים, 19 שנים ולא מגיעים.

<רחמים אלעזר: הלכנו לראות את בית הקברות היכן שקוברים את המתים, הרבה מאוד אנשים נפטרו.

<רחמים אלעזר: ואתה שואל למה, למה זה קורה?

<רחמים אלעזר: המסקנה אליה הגענו היא שההחלטות שהתקבלו כאן הן לא ענייניות והן מוזרות.

<רחמים אלעזר: אני לא מחליט כאן מי יהודי ומי לא יהודי, אבל אני מסתכל על תהליך קבלת ההחלטות.

<רחמים אלעזר: על סמך מה החליטו שזה יעלה וזה לא יעלה?

<רחמים אלעזר: זה אומר דרשני.

<רחמים אלעזר: צריכה להיות בדיקה יסודית לגבי כל מה שנעשה וגם לגרום לכך שלהבא לא יישנו מקרים כאלה והאנשים לא יסבלו שלא לצורך.

<רחמים אלעזר: לפעמים אתה רואה כאילו נעשה משפט שלמה, לחתוך אותם לשניים ומבחינה אנושית זה מאוד כואב.

<רחמים אלעזר: זה מה שראינו וזה דורש פתרון מידי.

<רחמים אלעזר: לדעתי צריך לסיים את הנושא הזה בכך שיעלו את כולם לישראל.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת פרופסור טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, רבותיי.

מנואל טרכטנברג: אני אוסיף מילה אחת מאוד מאוד אישית.

מנואל טרכטנברג: כל הדברים נאמרו ולא אחזור עליהם.

מנואל טרכטנברג: אני עליתי לארץ לפני קרוב ליובל שנים, לפני 46 שנים.

מנואל טרכטנברג: עליתי לבד.

מנואל טרכטנברג: לקח די הרבה שנים עד שבני המשפחה שלי עלו בהדרגה, ההורים, אחות, בני דודים.

מנואל טרכטנברג: לקח שנים.

מנואל טרכטנברג: אני זוכר עד היום הזה את הגעגוע הקשה והכואב לאם, לאב, לאחות, לבית.

מנואל טרכטנברג: מי שלא עבר את זה, לא יכול לשער מה זה להיות בארץ רחוקה בלי כל הסביבה, בלי החמימות שרק בני משפחה קרובים יכולים להעניק לך.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם כמי שעבר את החוויה הזאת בנסיבות אחרות – אני חלילה לא משווה כי המשפחה שלי הייתה יכולה לעלות אלא שלקח להם את הזמן מסיבות שלהם – אני לא מוכן לתת יד שבמדינת ישראל אנחנו נמנע מאזרחי מדינת ישראל להיות יחד עם המשפחה הקרובה שלהם.

מנואל טרכטנברג: לא יכול להיות דבר כזה.

מנואל טרכטנברג: בפן האנושי הבסיסי, זה צריך להנחות את כולנו כשאנחנו קמים בבוקר.

מנואל טרכטנברג: אני מזדהה אתכם מתוך הרגש העמוק של מי שעבר חוויה דומה, ושוב, שונה מאוד בגלל הנסיבות אבל געגוע של ילד זה געגוע של ילד.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד מקווה שנשכיל להביא לפתרון מהיר של זה בלי תירוצים ובלי דחיות, להביא לזה סוף ובצורה כזאת גם הצדק ייעשה.

מנואל טרכטנברג: תודה.

<מתן: (דבריו מתורגמים מאמהרית לעברית).

<מתן: עברו שמונה שנים מאז נפרדתי מההורים שלי ולא רק אני אלא גם חברים אחרים שלי שההורים שלהם נמצאים באתיופיה וחלקם מתים עכשיו ונקברים בקבר יהודי.

<מתן: עד מתי אנחנו יכולים לסבול?

<מתן: אנחנו לא יכולים לחיות את החיים שלנו כך בארץ.

<מתן: תעמדו במקומנו ותראו שאפילו שבוע אחד להיות רחוקים מההורים זה כל כך קשה ותראו כמה שנים אנחנו סובלים.

אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא את המסקנות שהן על דעת חברי הכנסת שהיו כאן, כולל שר הפנים.

אברהם נגוסה: ועדות הפנים והגנת הסביבה בראשית חבר הכנסת דוד אמסלם וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בראשות אברהם נגוסה קיימו היו ישיבה משותפת בנושא השלמת העלאת שארית יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: חברי הוועדות שמעו דעות שונות ואת טענותיהם של העולים שבני משפחותיהם מדרגה ראשונה ממתינים לעלייה באתיופיה.

אברהם נגוסה: חברי הוועדות שמעו את דברי כבוד נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר, נשיא הוועד הציבורי למען שארית יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: כבוד הנשיא שמגר אף הגיש הצעה לניסוח החלטת הממשלה בעניין.

אברהם נגוסה: ועדת הפנים והגנת הסביבה יחד עם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קובעות: המצב הקיים לפיו אלפי ממתינים באתיופיה נפרדו ממשפחותיהם שנמצאות בישראל חיים בתקווה לעלות לישראל וממתינים בקהילות יהודיות, הנו מצב בלתי נסבל ודרוש פתרון שהוא במהותו פתרון יהודי, ציוני והומני.

אברהם נגוסה: באחריות ממשלת ישראל להביא לפתרון בהקדם האפשרי ולהעלות את בני המשפחות שנמצאות בקהילות הממתינים לעלייה באדיס אבבה ובגונדר.

אברהם נגוסה: שתי הוועדות פונות לשר הפנים בקריאה להביא מיד נוסח הצעת מחליטים בהתאם להצעת כבוד נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר.

אברהם נגוסה: שר הפנים סילבן שלום הביע הסכמה להעלות את כולם לאלתר.

אברהם נגוסה: הוועדות קוראות לממשלת ישראל להעלות בהקדם האפשרי את שארית יהודי אתיופיה מקהילות אדיס אביבה וגונדר.

אברהם נגוסה: הוועדות מבקשות משר הפנים תשובה בעוד חודש ביחס לקידום החלטת הממשלה.

<משה באטה: כבוד היושב ראש, גם בטיגרה יש קבוצה קטנה שנשארה.

<משה באטה: אני חושב שצריך לצרף גם אותה.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: נצרף לפרוטוקול.

אברהם נגוסה: אני חייב לסיים את הדיון.

אברהם נגוסה: אני נועל את הישיבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכולם.