הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 26, 2015-07-27 13:00

קארין אלהרר: שלום לכולם, היום ה-27 ביולי 2015, י"א באב תשע"ה, אני פותחת את הישיבה שעניינה: עסקת מכירת "בית פרומין" – משכן הכנסת לשעבר – ישיבת מעקב –דוח מבקר המדינה על השלטון המקומי לשנת 2008.

קארין אלהרר: "בית פרומין" מיועד על פי חוק, להפוך למוזיאון הכנסת.

קארין אלהרר: קודמיי בתפקיד, עסקו במהלך הזה ובחנו מעת לעת היכן הדברים עומדים.

קארין אלהרר: להבנתי, הדברים לא מאוד זזים.

קארין אלהרר: העובדה החיה היא, שמוזיאון הכנסת טרם עמד על תילו, העובדה החיה היא גם שבית הדין הרבני הגדול עדיין יושב במשכנו, כאשר הוא לא אמור להיות שם על פי חוק.

קארין אלהרר: כינסתי את הוועדה היום, כדי להבין מה צריך לעשות, על מנת שאנחנו סוף סוף נשלים ונקיים את מצוות המחוקק בעניין הזה.

קארין אלהרר: הבוקר, ממש לפני הדיון, קיבלה הוועדה העתק מכתב מהחשב הכללי, שאני מבינה שהוא מכיר בכך שהדברים לא זזו, אבל הוא מתחייב בהתחייבות שאכן נדבר עליה, שהדברים יזוזו בעתיד.

קארין אלהרר: אני מברכת מנכ"ל הכנסת שהצטרף אלינו.

קארין אלהרר: בבקשה נציג האוצר, שם ותפקיד לפרוטוקול.

<גבי שוחט: גבי שוחט, סגן בכיר לחשבת הכללית.

<גבי שוחט: במסגרת אחריותי, אני גם אחראי על הדיור הממשלתי.

<גבי שוחט: הנושא שהצגת, בעניין עסקת המכירה, הדבר נדון בעבר גם בוועדת הביקורת של הכנסת.

<גבי שוחט: למעשה, אני לא חושב שנכון לקשור בין שני הדברים, בין זה לבין תכנית הפינוי של משכן הכנסת.

קארין אלהרר: למה לא?

<גבי שוחט: העסקה נעשתה, נערכה ביקורת לגבי התהליך וכדומה.

<גבי שוחט: למעשה, הדברים הוצגו בדיונים שהיו כאן, לפני 6 או 7 שנים עד כמה שאני זוכר, שאליהם הוזמן גם מי שהיה מעורב בתהליך בלשכה המשפטית באוצר, אודי ניסן, עם עוד כמה גורמים דומים.

<גבי שוחט: למעשה, הדיון מוצא בזמנו.

<גבי שוחט: אם אנחנו נוגעים בנושא של הפינוי - - -

קארין אלהרר: מר שוחט, אם בכל זאת כינסנו את הוועדה, סימן שזה לא מוצא.

קארין אלהרר: מה התשובה לגבי - - -

<גבי שוחט: זה מוצא.

<גבי שוחט: אנחנו נמצאים בתהליך, גם לאור הדיונים שהיו גם בכנסת וגם לאור החוק שהתקבל בנושא הזה, "חוק המוזיאון", נקבעו הסדרים באשר ליזם עצמו וזה נמצא בתהליך.

<גבי שוחט: כלומר, כל הפעילות הקשורה לעסקה, לא קשורה כרגע לנושא הפינוי, שהוא במסלול אחר לגמרי.

<גבי שוחט: כרגע העסקה - - -

קארין אלהרר: אני רואה בעסקה מושלמת, רק כשהפינוי מתבצע.

<גבי שוחט: לכן אני רוצה להפריד בין שני הדברים.

<גבי שוחט: אם אני רוצה להתייחס לנושא הפינוי, זה נושא נפרד מנושא העסקה.

<גבי שוחט: לכן, כדאי שנעשה את ההפרדה בין שני הדברים, בעיקר לאור הדיון שהתקיים פה בעבר.

קארין אלהרר: מר שוחט, אני רק אבקש אם תוכל לענות לי לשאלה.

קארין אלהרר: תוכל להתייחס למה שקורה לפינוי?

קארין אלהרר: בבקשה.

<גבי שוחט: כן.

<גבי שוחט: לכן אמרתי שאני מפריד.

<גבי שוחט: לעניין עסקת הפינוי, ציינתי כבר במכתב שהועבר אתמול או היום בבוקר למנכ"ל הכנסת, אני מאשר את העובדות כפי שפורטו במכתב שלו, אכן יש עיקוב, אכן זו סיטואציה מאוד מיוחדת שלא נתקלנו בה בעבר - - -

קארין אלהרר: עד מתי זה מעוקב?

<גבי שוחט: יכול להיות ימים, יכול להיות מספר שבועות בודדים.

<גבי שוחט: ההערכה שלנו מביקור שנעשה גם אתמול וגם במהלך הימים האחרונים, ע"י האנשים המקצועיים מטעמנו, אנחנו מניחים שהם נמצאים בשלב הסיום.

<גבי שוחט: ההערכה מדברת על סדר גודל של בין שבועיים עד שלושה למסירה לרבנות, ליחידות שאמורות להתפנות מ"בית פרומין".

<גבי שוחט: זאת ההערכה שלנו נכון לרגע זה.

קארין אלהרר: מהם האמצעים שאתם נוקטים, כדי לוודא שלכל היותר בעוד שלושה שבועות לא יהיה שם אף אחד?

<גבי שוחט: קודם כל, נקטנו בכל האמצעים מול היזם, במעורבות היומיומית - - -

קארין אלהרר: אלו אמצעים?

<גבי שוחט: במעורבות יומיומית, בביקורים יותר דחופים, במעקב צמוד אחרי קצב ההתקדמות, בפגישות אישיות עם המנהלים המקצועיים ועם הבעלים, תוך התרעות ומנגנונים שהפעלנו, כדי להאיץ באמת תהליך של השלמת הבינוי ולאפשר את הפינוי.

קארין אלהרר: סנקציות הפעלתם?

<גבי שוחט: אנחנו לא יכולים להפעיל.

<גבי שוחט: אמורה ומתוכננת להיות תביעה שמתגבשת.

<גבי שוחט: התביעה תוגש רק אחרי שהוא ימסור את הבניין כדי שהוא לא יפריע לנו למהלך.

<גבי שוחט: אנחנו ציינו את זה.

<גבי שוחט: תאמנו את הפעילות הזאת גם אל מול משרד המשפטים.

<גבי שוחט: גם לדעתם, נכון להתמודד עם הגשת התביעה רק עם קבלת המבנה.

<גבי שוחט: בביקור שנעשה היום הבנו שישנה התקדמות, ישנם קבלנים בשטח ולמעשה נמצאים בהשלמת הפרויקט עצמו.

<גבי שוחט: אנחנו נוטים להניח שהפרויקט הזה אמור להתקבל תוך מספר ימים.

<גבי שוחט: אני מאמין שעד ה-15 באוגוסט עד ה-20 באוגוסט יהיה התאריך שבו יושלם הפרויקט.

<גבי שוחט: אין ספק, הפרויקט הזה נתקע מספר פעמים ונכנסו פה לתהליך למרות ההתרעות ולמרות התחייבויות של היזם עצמו, התחייבויות כאלה ואחרות מבחינת לוחות הזמנים, שלצערי גם אני התבססתי כשנתתי למר רונן פלוט את המועדים, זה התבסס על מועדים שהוא התחייב בכתב ובעל פה שאלה המועדים.

<גבי שוחט: אם היינו יודעים, זו חכמה בדיעבד, שאלו לוחות הזמנים שהוא מתעכב אתם, בוודאי שהיינו מפנים את היחידות מ"בית פרומין" עוד בזמנו ונותנים פתרון זמני.

<גבי שוחט: אבל, זה לא היה מצב העניינים וכל חלופה אחרת לא הייתה זמינה וגם מבחינת העלויות שלה.

<גבי שוחט: כרגע, לאור הלחץ שהפעלנו, יש פה סיטואציה מיוחדת.

<גבי שוחט: אנחנו לא נתקלו בתופעה כזאת, שיזם שבעצם מפסיד כסף, המון כסף, לא מבין את המשמעות.

<גבי שוחט: היינו לנו לא מעט שיחות אתו והוא לא הבין את המשמעות של זה.

קארין אלהרר: מה הניחוש שלך, למה זה כך?

<גבי שוחט: אין לי מושג, אנחנו לא מצליחים להבין מה קרה שם.

<גבי שוחט: לא מצליחים להבין, איך זה שהוא מוכן ומעכב את הפרויקט.

<גבי שוחט: סייענו לו בהכנסת מנהל פרויקט, סייענו לו בצורה מקצועית למרות שזה לא מתפקידנו, האחריות שלו כיזם להעניק את כל השירותים.

<גבי שוחט: קידמנו שם בכל מיני צורות, אמרנו לו: "אנחנו מוכנים לסייע לך בכל המנגנונים האפשריים, אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו ולו כדי שתעמוד בלוחות הזמנים".

<גבי שוחט: אני לא יודע, לאיש "לא נופל האסימון".

<גבי שוחט: אין לי מושג, זו התאבדות לדעתי, מכיוון שמדובר פה בעיכוב משמעותי של למעלה משנתיים, זה דבר הזוי.

<גבי שוחט: אנחנו רגילים לפרויקטים כאלה שיכול להיות עיכוב של חודשיים, שלושה גג, שאנחנו יכולים לקבל אותם.

<גבי שוחט: סדר גודל כזה של שנתיים, זה הזוי.

<גבי שוחט: ברור שיש כאן גם תהליך של הפקת לקחים שלנו בנושאים כאלה, שדבים כאלה לא יִשׁנוּ בעתיד.

<גבי שוחט: אף פעם לא היה לנו דבר כזה ואני יכול להגיד לך, שאני עובד במערכת הרבה מאוד שנים, מעולם לא היה עיכוב כזה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: בבקשה אדוני, אריה האן.

<אריה האן: אני יושב ראש הוועדה המייעצת.

<אריה האן: כפי שאמר גבי, כבר לפני שנתיים היינו בעצם אמורים למסור את המוזיאון לידיה של הכנסת.

<אריה האן: הובא לתשומת ליבי לא מזמן, שהקבלן חייב לקבלן משנה כסף ויש שם סכסוכים שאני לא יודע מה טיבם.

<אריה האן: לפני שניתן להדסה את רשות הדיבור, אני מוצא חובה מיוחדת להודות למנכ"ל הכנסת.

<אריה האן: ברגע שמנכ"ל הכנסת נכנס לתמונה והתחיל לדחוף, אנחנו רואים את התזוזה.

<אריה האן: אני מקווה שכתוצאה מהישיבה הזאת, תהיינה גם תוצאות.

קארין אלהרר: בוודאי שתהיינה.

קארין אלהרר: בבקשה, הדסה.

<הדסה גרינברג-יעקב: אני מנהלת את פרויקט ההקמה של מוזיאון הכנסת ואחראית מטעם הכנסת על כל התהליך המורכב הזה.

<הדסה גרינברג-יעקב: אני נמצאת בתפקיד מ-2011, אנחנו מחכים המון זמן שהבניין יתפנה.

<הדסה גרינברג-יעקב: אנחנו שואלים, לוחצים ומבקשים לדעת, גם קיבלנו כמה התחייבויות בכתב ממשרד האוצר למועדי פינוי.

<הדסה גרינברג-יעקב: אנחנו נערכים למועדי הפינוי האלה, בכל מיני היבטים.

<גבי שוחט: גם אנחנו נערכנו בכל מיני צורות, אבל, מה לעשות?

<גבי שוחט: הסברתי את המצב.

קארין אלהרר: אני לא מבינה, תחליפו את אנשי הביצוע שם, מה הבעיה?

<גבי שוחט: סליחה, מה זה להחליף את אנשי הביצוע?

<גבי שוחט: היזם הוא לא שלי.

קארין אלהרר: מר שוחט, אני לא הבנתי עד עכשיו, לך המפתח למקום, נכון?

<גבי שוחט: לי המפתח למקום?

קארין אלהרר: אתה מנהל שם את כל העניין?

<גבי שוחט: נכון.

קארין אלהרר: יופי.

קארין אלהרר: אז אני שואלת, מי הבעייתי ואיזו סנקציה אתה יכול להטיל עליו, על מנת - - -

<גבי שוחט: הסנקציה היחידה היא, להגיש נגדו תביעה בגין העיכוב, זה מופיע בהסכם.

קארין אלהרר: זו היחידה?

<גבי שוחט: זו היחידה שישנה, בנסיבות האלה - - - <קריאה:> תסביר שאתם עוברים למבנה אחר.

<אלי רוזנפלד: יש את הבניין של "בית פרומין", ויש בניין חדש שבונה יזם פרטי - - -

קארין אלהרר: הבנתי את זה.

<אלי רוזנפלד: אנחנו מדברים כרגע על הבניין החדש.

קארין אלהרר: אני הבנתי, אני רק שואלת, אם הקבלן כזה לא ממושמע ואי אפשר לעבוד איתו והוא לא יכול - - -

<גבי שוחט: אין לי התקשרות עם הקבלן, האחריות על הקבלן היא לא שלי היא של הקבלן.

<גבי שוחט: ההתקשרות שלנו היא עם יזם שלוקח קבלן מטעמו והוא לוקח את המתכננים וכל הגורמים והאמצעים מטעמו.

<גבי שוחט: זה פרויקט שנקרא במסגרת תכנון וביצוע.

<גבי שוחט: אחריות התכנון כפופה כמובן לאישורים שלנו והביצוע הוא שלו ולא שלי, הוא לא של הדיור הממשלתי.

<גבי שוחט: זה לא פרויקט רגיל מתקציב המדינה.

<גבי שוחט: מדובר בפרויקט שכירות - -

קארין אלהרר: מר שוחט האמן לי, אני מבינה די מהר.

רונן פלוט: אני מצטער לומר, אני לא ביקשתי את הדיון הזה, אבל אם כבר מתקיים הדיון הזה, קודם כל שלחתי מכתב ב-28 ליוני ואני מברך את גבי שהצליח לענות לי אתמול.

רונן פלוט: חודש ימים לענות למכתב, אנחנו בכנסת לא עונים כך לאף אחד, לאף אחד.

רונן פלוט: זה דבר אחד.

רונן פלוט: דבר שני, את מי מעניין העניין שלך עם הקבלן?

רונן פלוט: את מישהו פה זה מעניין?

רונן פלוט: את מי זה מעניין בכלל?

רונן פלוט: אתה התחייבת לי, חד-משמעית, שאם יש עיכוב בביצוע אתה נותן מקום אלטרנטיבי לאותם אנשים שיושבים ב"בית פרומין" ואתה מפנה לנו את המקום, אחר כך תעשו בלגאן ביניכם, משפטים, תביעות וכל מה שאתה רוצה.

רונן פלוט: בזה לא עמדת, אדוני.

רונן פלוט: כעת אתה נוקט במספר אחר, אתה אומר אמצע אוגוסט, שגם זה לא נכון כי אנשים שנמצאים שם אמרו זה "שטויות במיץ עגבניות", זה לא יהיה לעולם.

רונן פלוט: הדסה הייתה שם.

רונן פלוט: אתה רוצה שאנחנו נפגש פה בעוד חודש ועוד פעם תגיד "אני לא יודע, זה לא אני".

רונן פלוט: אפשר היה לפתור את הבעיה – קל מאוד, להעביר אותם למבנה אלטרנטיבי ולתת לכנסת את מה שמגיע לה.

רונן פלוט: אף אחד לא עושה טובה, מגיע לנו.

רונן פלוט: בינתיים, זה עולה לנו הרבה מאוד כסף וכולם צוחקים מאתנו, איך מקימים מוזיאון במדינת ישראל.

רונן פלוט: זו התשובה וזה צחוק מעבודה.

רונן פלוט: אני מאוד מצטער על התשובות שלך, מאוד מצטער.

<גבי שוחט: אני לא מצטער על התשובות שלי.

<גבי שוחט: העבודה היא, שגם בהתייחסות שלי אליך נתתי את כל הפרטים וגם ציינתי שאני מקבל את העובדות ושאין לי ויכוח לגבי זה, אני חושב שהדברים נאמרו גם כרגע.

<גבי שוחט: לנסות להביא את זה למקום אחר ולהתייחס למועדים, אני לא יודע מי ביקר ומי לא ביקר, גם מאצלנו אנשים ביקרו היום.

<גבי שוחט: זאת התשובה כפי שהיא ואני עומד מאחוריה כרגע.

<גבי שוחט: בהחלט יכול להיות מצב, כפי שזה היה בעבר, אנחנו מדברים עם יזם ואני לא יכול להתנער מכך שיש יזם ויש התחייבויות, שמבחינתי הוא בעייתי - - -

רונן פלוט: > גבי ידידי היקר, אני שואל אותך שאלה.

רונן פלוט: אותי מעניין היזם שלך?

<גבי שוחט: כן.

רונן פלוט: > אותי מעניין?

רונן פלוט: זה כמו גשם של אתמול.

רונן פלוט: אותך זה מעניין.

רונן פלוט: אתה הבטחת לתת לי את המבנה, להוציא אנשים, לתת להם מקום אלטרנטיבי ולפתור לי את הבעיה.

רונן פלוט: כל היתר, אתה פשוט מורח פה וזה חבל, כי אנשים יושבים כאן ואתה חושב שכולנו פה אידיוטים.

<גבי שוחט: חבל שאתה משתמש בביטויים האלה, אני לא חושב שזה מתאים וזה לא נכון, אם הייתי רוצה למרוח הייתי עושה את זה בצורה אחרת.

<גבי שוחט: אני לא מאלה שמורחים.

רונן פלוט: > נו, באמת.

<גבי שוחט: באמת, נו באמת, זאת האמת ואני אומר אותה, ציינתי אותה, הודיתי בכתב שזאת הבעיה, הצטערתי על כך , אני מתנצל על כך.

<גבי שוחט: אני בסיטואציה מאוד בעייתית שהייתי יכול להיות.

<גבי שוחט: הרי לא רק הכנסת או "בית פרומין" שמשם צריך לפנות, יש לי גם את מוסד הרבנות שגם שם נגרם לנו נזק, בגלל אי פינוי במועד ממושכר אחר.

<גבי שוחט: את זה לא פירטתי, זה לא עניינך, זה ענייננו, אנחנו מנסים להתמודד עם הסוגיה.

<גבי שוחט: זה שבאחת השיחות שהיו בינינו, שיחה לא נעימה, כשאתה אמרת שמבחינתך גם "לזרוק אותם", גם זה לא היה מכובד.

<גבי שוחט: אני חושב שאנחנו נמצאים במקום - - -

רונן פלוט: > באותה שיחה, אתה לא ציינת שהבטחת לי "מיד".

רונן פלוט: אם הם לא יוצאים, יהיה מקום אלטרנטיבי.

רונן פלוט: ואתה שיקרת לי, סליחה, אתה שיקרת לי וזה חבל.

רונן פלוט: זה חבל.

<גבי שוחט: אני מציע למעמד כאן וגם לכבודך - - -

רונן פלוט: > את המעמד תשאיר לנו, אתה תעשה את המעמד באוצר - - -

<גבי שוחט: אני לא ארשה לך להגיד לי שאני שקרן.

רונן פלוט: > אני אמרתי לך, אדוני, שיקרת לי.

<גבי שוחט: סליחה, עם כל הכבוד, אם אני משקר ואם אני שקרן, אז אני סותם את הפה ואני לא מוכן לדבר יותר - - -

רונן פלוט: > אז אל תדבר.

<גבי שוחט: ואם זה הסגנון שלך כמנכ"ל בכנסת, להגיד את הדברים בצורה הזאת - - -

רונן פלוט: > אני הכרחתי אותך לדבר?

רונן פלוט: אני רוצה שתדבר אמת, בוא תדבר אמת.

<גבי שוחט: אני מדבר אמת, סליחה, בוא ותגיד לי מה לא אמת פה.

רונן פלוט: > שאתה הבטחת לי שאתה מפנה אותם ואתה תיתן לי את המקום ולא עשית את זה.

<גבי שוחט: אבל ציינתי גם - - -

רונן פלוט: > לא עשית את זה, היום יש לך תאריך חדש וגם זה לא נכון.

<גבי שוחט: ציינתי גם במכתב, שזה נכון שאמרנו שנוכל לתת להם פתרון והסברנו גם למה זה לא ניתן.

רונן פלוט: > ציינת, נו, מה שציינת בעוד חודש אני אשאל אותך עוד פעם - - -

<גבי שוחט: ומכאן לבוא ולהגיד שאני שקרן?

<גבי שוחט: זה לא הסגנון, סליחה, עם כל הכבוד - -

רונן פלוט: > אני לא אמרתי לך שקרן, אני אמרתי לך ששיקרת לי.

רונן פלוט: בין שיקרת לי לבין שקרן, זה שני דברים - - -

<גבי שוחט: מה זה משנה?

<גבי שוחט: אתה רוצה שנתחיל לפרשן את זה?

<גבי שוחט: זה לא סגנון שמקובל.

קארין אלהרר: מר שוחט, בוא נסתכל על פני עתיד.

קארין אלהרר: עד עכשיו - - -

<גבי שוחט: מי שרוצה יראה את פני עתיד, יש כאלה שלא רוצים את פני עתיד.

קארין אלהרר: סליחה, אני מדברת ואתה מפריע באמצע המשפט.

קארין אלהרר: אני מבקשת לראות את פני העתיד.

קארין אלהרר: עכשיו יש תאריך חדש, מה קורה והיה ובתאריך החדש שבו נקבת, הבניין לא מפונה.

קארין אלהרר: אתה מתחייב לתת מקום חלופי וכן להכניס את הכנסת?

<גבי שוחט: מאחר ואנחנו עוקבים אחרי הפרויקט, אנחנו יודעים שזה כבר לפני השלמה.

<גבי שוחט: זה לא מצב שהפרויקט תקוע באמצע, הוא כבר ממש לקראת הסוף.

<גבי שוחט: עובדה היא, שנציגים מטעמנו היו שם, ראו את קצב ההתקדמות, שלהערכתם וגם מבחינת ההתחייבויות וגם מבחינת האישורים, זה אמור להיות במהלך השבועיים-שלושה האלה.

קארין אלהרר: מר שוחט, אבל כבר היינו במקום הזה שזה היה לקראת.

קארין אלהרר: השאלה - - -

<גבי שוחט: אבל יש עדיין שינוי.

קארין אלהרר: אני מבינה את מה שאתה אומר, עכשיו בוא נסתכל, כדי למנוע באמת מצב בו נחזור ונדון ותהייה תכתובת ביניכם ותכעסו אחד על השני.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, אני בטוחה שגם לך לא נעים ב סיטואציה הזאת.

קארין אלהרר: לכן, מה שאני מציעה, ככל שאתם לא תצליחו לעמוד במועד החדש שנקבתם, תתחייבו על מקום חלופי.

<גבי שוחט: אנחנו מעריכים, שבמהלך השבועיים-שלושה נקבל את המבנה וכל האישורים - - -

קארין אלהרר: בסדר, אבל מה עם לא?

קארין אלהרר: זאת הייתה השאלה.

<גבי שוחט: אם לא, נצטרך להודיע לכם מה אנחנו מתכננים.

<גבי שוחט: <קריאה:> הוא יודיע שלא.

קארין אלהרר: אתם "מצפצפים" על התאריכים, נו באמת, זה לא - - -

<גבי שוחט: בואי נניח שאני אומר לך 15 באוגוסט, בסדר?

<גבי שוחט: פחות או יותר בין ה- 15 באוגוסט עד ל- 1 בספטמבר, שזה לוח הזמנים שהבניין מתקבל.

<גבי שוחט: לצורך העניין הזה, יכולה להיות גם בעיה אחרת מסיבות שאינן קשורות בנו - - -

קארין אלהרר: אני מדברת על בעיות שקשורות לקבלן וליזם.

קארין אלהרר: אם אתה מנהל את כל האופרציה שם, הרי בקלות אתה יכול להעביר את בית הדין הגדול למקום חלופי ולתבוע את היזם ואת הקבלן, בהוצאות שנגרמו לך כתוצאה מ - - -

<גבי שוחט: את זה בכל מקרה אנחנו מתכננים.

קארין אלהרר: אז מה העניין?

קארין אלהרר: תעביר אותם כבר.

<גבי שוחט: את יודעת מה, אפשר לקבוע תאריך אבל לא יהיה חכם מצדי להגיד "1 בספטמבר, 15 באוגוסט", יהיה פה איזשהו - - -

קארין אלהרר: הרי אנחנו בדחייה השלישית, רביעית?

<גבי שוחט: לא, אני חושב שיותר.

<גבי שוחט: אני אומר את הכול.

קארין אלהרר: אנחנו בדחייה מספר פעמים, זו לא הפעם הראשונה.

קארין אלהרר: לכן, מה שאני מציעה, גם אתה רוצה לפתור את הסוגיה, אני מציעה את הדבר הבא, 15 באוגוסט הוא המועד החדש מבחינתך?

<גבי שוחט: מבחינת קבלת המבנה.

<גבי שוחט: צריך לזכור, שכשאתה מקבל מבנה יש איזה שהם תהליכים "ריג'קטים", אני בכל זאת רוצה לקחת איזה מקדם ביטחון.

קארין אלהרר: בסדר, ה-1 בספטמבר.

<גבי שוחט: אני מניח שה-1 בספטמבר יהיה התאריך.

<הדסה גרינברג-יעקב: אני יודעת שהועברה אליכם רשימת ריג'קטים, כבר לפני שלושה חודשים, הקבלן לא השלים את העבודה?

<גבי שוחט: הוא לא השלים אותה ולכן ישבו עליו היום, יש כבר קבלן בשטח ויש קבלנים בשטח.

<גבי שוחט: זה נראה אחרת ממה שנראה לפני כמה חודשים וגם מה שהיה לפני חודשים ושלושה.

<גבי שוחט: יש קבלן בשטח, יש קבלנים ויש כבר נגר ואנחנו נמצאים בעבודות גימור סופיות.

<גבי שוחט: יש פה הרצה של מערכות, מה שלא היה לפני שבועיים – שלושה, באמת יש כאן תהליך מואץ ואנחנו רואים את זה בשטח.

<גבי שוחט: לכן ההערכה שלנו, היא בסדר גודל הזה.

<גבי שוחט: נכון שהוא התחייב, אבל כמו שנאמר פה, הוא יכול לציין כמה תאריכים שהוא רוצה, אבל הוא לא עומד בזה.

קארין אלהרר: מר שוחט, אנחנו קובעים - - -

<גבי שוחט: אפשר לקבוע.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: מה זה לקבוע?

קארין אלהרר: לקבוע ולעמוד.

קארין אלהרר: לקבוע זה לא אומר - - -

<גבי שוחט: אם נניח ב-1 בספטמבר הבניין לא נמסר מכל סיבה, אתם מצפים ממני שאני אקח את מוסד הרבנות ואוציא אותו החוצה?

קארין אלהרר: כן.

<גבי שוחט: או,קיי.

<גבי שוחט: אבל זה לא במיידי, אני צריך למצוא להם פתרון.

רונן פלוט: > למקום חלופי.

<גבי שוחט: יפה.

<גבי שוחט: פתרון חלופי זה תהליך של זמן, זה לוקח חודשים.

קארין אלהרר: אז תתחיל היום, מה אתה רוצה שאני אגיד לך?

<גבי שוחט: אין טעם להתחיל היום, אני מוכן למצוא פתרונות, אבל זה לא במידי.

<גבי שוחט: זה לא במידי, מה לעשות.

<גבי שוחט: אתם לא מבינים במה אנחנו עוסקים.

קארין אלהרר: אני דווקא די מצליחה להבין, אתה לא מבין שאתה מתעכב.

<גבי שוחט: גברתי, אם היה מדובר בפרויקט שאנחנו יודעים, שאנחנו לא נהיה מוכנים לקחת סיכון בגלל פערי זמן משמעותיים, היינו עושים את זה.

<גבי שוחט: זה מה שבעצם נאמר בזמנו, כשאני לקחתי על עצמי לפנות אותם.

<גבי שוחט: מאחר וראינו שפה מצטמצם הפער ומצטמצמים לוחות הזמנים ביחס למה שצפינו, לכן אנחנו לא יכולים להתייחס - - -

קארין אלהרר: יכול להיות, שעכשיו אתה אומר לי עד ה- 15 באוגוסט או עד ה- 1 בספטמבר, הרי כולנו מבינים שהסיטואציה לא מאוד הזויה שב- 1 בספטמבר יבואו הקבלן והיזם ויגידו לך "תשמע, עם כל הצער שבדבר ניסינו וניסינו ולא הצלחנו".

קארין אלהרר: אז מה יקרה?

קארין אלהרר: אתה תגיד לי "נשאר להם עוד שלושה שבועות" וכך תמשוך את זה עוד זמן מאוד ארוך.

קארין אלהרר: צריך מתי שהוא לעשות "קאט" ולהגיד, "עד לתאריך הזה אני נותן להם ומהתאריך הזה הם ישלמו כל נזק שנגרם מכך שאני מעביר את בית הדין למקום אחר".

<גבי שוחט: אין לי בעיה לקבוע את ה-1 בספטמבר.

קארין אלהרר: מעולה, ב-1 בספטמבר, אנחנו מתקדמים.

רונן פלוט: > גבי אני מבקש ממך, אל תתחייב ל-1 בספטמבר כי זה לא יהיה.

<גבי שוחט: אתה רואה שלא רציתי להתחייב, לוחצים אותי להתחייב.

רונן פלוט: > אתה יודע למה לא יהיה?

רונן פלוט: כי הדסה הייתה היום שם ואמרו לה: "תשכחו, זה לא יהיה לא באוגוסט ולא בספטמבר, אולי זה יהיה סוף אוקטובר".

<גבי שוחט: אם הדסה הייתה שם, אני אבקש שהיא תיתן סקירה מה היא עשתה שם, מה היא ראתה, ממה היא התרשמה, כי פה מישהו לא אומר אמת.

<גבי שוחט: סליחה, מישהו פה לא אומר אמת.

<גבי שוחט: יש כאן צוותים מקצועיים שהיו היום בשטח משעה 10:00 בבוקר ועד רבע שעה לפני שנכנסו כאן לדיון.

<גבי שוחט: הם נתנו לי סקירת מצב של בדיוק מה קורה ומה קצב ההתקדמות.

<גבי שוחט: אם היא הייתה שם אז בבקשה, הנה, אני אבקש לדייק.

<גבי שוחט: רונן, אני מבקש לדייק.

קארין אלהרר: על אחת כמה וכמה, אומר המנכ"ל בואו ניתן תאריך שהוא לחומרה, שהוא רחוק יותר ושתעמדו בו.

קארין אלהרר: אם לא תעמדו בו תמצאו פתרון.

קארין אלהרר: בואו נקבע את ה-1 באוקטובר שזה יהיה התאריך, לא עמדתם בו אתם יוצאים.

<גבי שוחט: זה ברור.

<גבי שוחט: אני מוכן לקבל את ה-1 באוקטובר, שזה ירשם.

רונן פלוט: > ובתנאי, כי אם ב-1 באוקטובר - - -

קארין אלהרר: הוא יוצא.

רונן פלוט: > לא.

רונן פלוט: ב-1 באוקטובר - - -

<גבי שוחט: אם באמת יהיה ה-1 באוקטובר, אני לא מתכוון לחכות ל-1 באוקטובר ושזה יהיה ברור.

רונן פלוט: > אני אברך אותך ואז אני אבוא אליך עם זר פרחים.

<גבי שוחט: חבל שלא התחלת כך.

רונן פלוט: > לא.

רונן פלוט: אני התחלתי עם מה שקורה היום, עוד לא קרה כלום.

רונן פלוט: אתה, אצלך אתה כבר שם, אני עדיין פה.

רונן פלוט: אני שנתיים וחצי פה וכל שלושה חודשים אני מקבל תאריך חדש.

רונן פלוט: אז במה להתחיל?

רונן פלוט: שגם הפעם קיבלתי תאריך חדש?

רונן פלוט: קיבלתי.

רונן פלוט: אז על תאריך הזה אני לא נותן זר פרחים.

רונן פלוט: אם אני אכנס כן.

<גבי שוחט: לצורך הדיון, בוא נציין פה שלמעשה חלק גדול מבניין "בית פרומין" פונה.

<גבי שוחט: חלק מהבניין היה אמור להישאר בידי הדיור הממשלתי, רק בשלב יותר מאוחר ביקשה הכנסת להעמיד לרשותה את כל הבניין.

<גבי שוחט: זה היה בעיתוי יותר מאוחר ואני אפילו לא מתייחס לזה.

<גבי שוחט: קיבלנו את זה כמות שזה ובהתאם לזה נתנו את הפתרונות.

קארין אלהרר: מר שוחט, התקדמנו, התקדמנו.

קארין אלהרר: אני אומרת שההתחייבות שלך לפרוטוקול היא, שעד ה-1 באוקטובר אתה מחויב להעביר את הנכס לטובת המוזיאון.

רונן פלוט: > לא.

רונן פלוט: ב-1 באוקטובר אנחנו בפנים, הוא יעשה הכול עד ה-1 באוקטובר.

רונן פלוט: הוא רצה את ה-1 בספטמבר, אנחנו אמרנו אוקטובר.

קארין אלהרר: מקובל?

<גבי שוחט: כן.

קארין אלהרר: יופי.

<הדסה גרינברג-יעקב: את הבניין פנוי ונקי מכל חפץ, כלומר מפונה מבית הדין.

<גבי שוחט: את רצית את הפרוטוקול, אז תקבלי את הפרוטוקול איך מעבירים נכס מיד ליד, תקבלי את הפרטים.

<גבי שוחט: אני לא יודע אם נקי מכל חפץ, יש חפצים שאי אפשר להוציא, אבל המשרד ייתן הנחיות לפנות.

<הדסה גרינברג-יעקב: יש כמה נקודות, שאנחנו יודעים שאם נתחייב על אוקטובר ונראה שהדברים זזים.

<גבי שוחט: כדאי שנציין, שאוקטובר השנה.

רונן פלוט: > אני מברך אותך גבי, עכשיו אתה בסדר.

רונן פלוט: אני חבר אתו תמיד, אישית אין לי דבר אליו.

רונן פלוט: אישית, אני רוצה שאני אהיה זה שיפתח את "בית פרומין" ולא מישהו אחר.

רונן פלוט: הוא עושה את הכל שזה יהיה מישהו אחר ואני לא אתן לו.

קארין אלהרר: מר שוחט ואדוני המנכ"ל, רק אציין שב-1 באוקטובר זה סוכות.

קארין אלהרר: אולי תתחייבו על ה-28 בספטמבר בגלל חג הסוכות.

<גבי שוחט: אולי תנסו לדחות את חג הסוכות.

רונן פלוט: > לזה אתה המומחה, אתה יודע לדחות.

רונן פלוט: 28 בספטמבר זה בסדר.

קארין אלהרר: עד ה- 28 בספטמבר 2015.

קארין אלהרר: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.