ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 44, 2015-07-29 08:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא חשדות לשחיתות במועצה הדתית בירושלים, של חברת הכנסת עליזה לביא, והתנהלות לא תקינה לכאורה במועצה הדתית בירושלים, של חברת הכנסת רחל עזריה.

דוד אמסלם: אני רואה שעליזה לביא לא נמצאת כאן, היא הביאה אותי ב-8:00 בבוקר אבל היא לא הגיעה, אז בכל מקרה אני אתן את רשות הדיבור לחברת הכנסת עזריה ונפנה לשאר האנשים אחר כך.

דוד אמסלם: בבקשה.

רחל עזריה: יש כמה אירועים שנחשפו לאחרונה שהם מאוד מאוד מטרידים לגבי מערך הכשרות בירושלים, לכן ביקשנו את הדיון הזה.

רחל עזריה: מה שקרה בשבועות האחרונים זה מסכת של חשיפת חשש לשחיתויות והדבר הבא שקורה זה שכל מי שאומר משהו בעניין מוצא את עצמו מפוטר.

רחל עזריה: יש כלל ברור שאסור לפטר אנשים בגלל שהם חושפים שחיתות, זה כלל שהוא מאוד מאוד חשוב לכולנו כי זו הדרך היחידה שבה אנחנו מאפשרים למערכת להתייעל ולוודא שלא תהיה שחיתות.

רחל עזריה: אני גם אכביר ואספר שאבי, בצעירותי, כשהוא היה אבא לילדים קטנים, הוא חשף שחיתות במקום העבודה שלו, מהר מאוד הוא מצא את עצמו ללא עבודה ואני רק אומר שכמה שנים אחר כך כל המוסד עבר שינוי מאוד משמעותי, בגלל שהיה ברור שהשחיתות שהוא חשף הייתה מאוד משמעותית.

רחל עזריה: אז יש לנו מערך כשרות שאנחנו יודעים שאחד העובדים, שהוא קרוב משפחה, זה על פי המידע שקיבלתי ואני אשמח לשמוע שהמידע הוא אחר ואם זה נכון, על פי המידע שקיבלתי אחד העובדים דיווח בו זמנית שהוא עבד בשני מקומות בתור משגיח כשרות, מה שכידוע בלתי אפשרי, לפחות לפי חוקי הטבע הקיימים.

רחל עזריה: לאחר שהוא כתב שהוא עובד בשני מקומות ביקשו מאנשים אחרים לשנות את כל מערך הדיווח שלהם כדי שזה יתאים למערך הדיווח שלו 5 חודשים אחורה.

רחל עזריה: ברגע שמישהו אמר משהו, שזה לא בסדר, הוא מצא את עצמו מפוטר.

רחל עזריה: לא רק שהוא מצא את עצמו מפוטר, אלא אמרו ללשכת הרב הראשי של ירושלים שאם הם יחשפו מי סיפר שהבן אדם הזה דיווח שהוא עובד בשני מקומות עבודה העובד השני יוחזר למקום העבודה.

רחל עזריה: זאת אומרת הייתה פה איזה שהיא מערכת של פיטורים נקודתיים, רק כדי שהוא יהפוך להיות בן ערובה כדי שיחשפו את שאר השחיתויות.

רחל עזריה: בלשכת הרב הראשי של ירושלים אחד העובדים, ונמצא פה העובד איתנו, ברגע שהוא דיווח על הנושא הזה מיד היה איום בפיטורים שלו.

רחל עזריה: מבקר המדינה התערב ונתן לו הגנה כדי לוודא שהוא לא יפוטר.

רחל עזריה: אנחנו מדברים על מערך הכשרות בירושלים, שזה מערך כשרות שאני אישית עוסקת בו כבר הרבה זמן.

רחל עזריה: אנחנו יודעים על אנשים שמדווחים על שעות עבודה והם בפועל לא מגיעים, אנחנו יודעים על זה שיש אנשים שבודקים כל פעם תוך כמה רגעים נכנס המשגיח ויוצא ויש אפילו, אני ראיתי סרטון שאחד העסקים בשכונת בקעה צילם, שאדם נכנס לדלת, אומר שלום, יוצא, זו ההשגחה שהוא מקבל מהרבנות הראשית בירושלים.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שהרבה מהעובדים הם קרובי משפחה של עובדים אחרים.

רחל עזריה: יש פה איזה שהיא מערכת שהיא מאוד בעייתית.

רחל עזריה: אז יש פה בעצם שני דברים.

רחל עזריה: האחד, המערכת הבעייתית ואנחנו צריכים לטפל בזה ואני מבקשת לקבל תשובות, כמה זמן משגיח צריך להיות במקום העסק, מה המינימום, כמה כסף מותר לגבות, איך מוגדר מקום שמושגח, מה הגבייה וגם מה התשלום, ואיך יכול להיות שאנחנו רואים שיש עובדים שעובדים במקום עבודה אחד ויש עובדים שעובדים בחמישה מקומות עבודה והתשלום שהם מקבלים בחמישה מקומות שהם משגיחים בהם והתשלום שהם מקבלים הוא תשלום זהה, כשבתי העסק הם גם בגודל זהה.

רחל עזריה: אז מה בדיוק המערך שבונה את זה.

רחל עזריה: זה נושא אחד.

רחל עזריה: והנושא השני זה הגנה על חושפי שחיתויות.

רחל עזריה: אם אדם רואה משהו לא בסדר מתפקידו לבוא ולדבר.

רחל עזריה: אני לא ראיתי שמישהו פנה לתקשורת, לא ראיתי שמישהו עשה איזה שהוא בלגן חיצוני.

רחל עזריה: אם מישהו בא בתוך המערכת ואומר שמשהו לא בסדר מתקיים, הדבר הראשון שהמערכת צריכה לעשות זה לתת הגנה לאותו עובד ובוודאי ובוודאי לא לפטר אותו, ובוודאי ובוודאי לא לפטר מישהו שלפחות לפי המידע שקיבלתי זה אדם שפוטר ואמרו 'אנחנו נחזיר אותו ברגע שתחשפו מי באמת יצר את השחיתות'.

רחל עזריה: אלה שני הנושאים שאני מבקשת לקבל עליהם תשובה.

דוד אמסלם: תודה רבה, חברת הכנסת עזריה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת לביא, בבקשה.

עליזה לביא: תודה, אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: ביקשתי את הדיון הזה בעקבות פניות על כל מה שקורה.

עליזה לביא: שמענו פה תיאור מחברת הכנסת עזריה שבאמת שנים מתעסקת עם המועצה הדתית בירושלים ואני חייבת לומר לך שלצערי אני אצטרך לפנות אליך לא מעט משום שיש אליי עוד פניות מעוד ערים, לגבי כל מה שקורה במועצות דתיות.

דוד אמסלם: את רוצה שאני אהיה ועדת המשמעת של כל הסקטור הציבורי?

עליזה לביא: לא, אבל - - -

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: יכול להיות שיש איזה מישהו בנתניה שלא החתים כרטיס ויכול להיות שמישהו יבוא ויעלה את הצעה לסדר ונעשה פה דיון.

עליזה לביא: אדוני, אם אתה רואה את זה בצורה כזאת אז - - -

דוד אמסלם: אני שואל.

עליזה לביא: הפניות שאנחנו מקבלות - - - כרגע התיאור שחברתי חברת הכנסת עזריה פרשה הוא קשה, הוא לא ראוי, אנחנו מדברים פה על מערכת שאמורה להשגיח, על מערכת שצריכה לתת מענה, מערכת שמתוקצבת בהרבה מאוד כספים.

עליזה לביא: אני מזכירה לך, אדוני, שתקציבי המועצה הדתית הם 90% למשכורות, 10% לשירות, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו פותרים את הבעיה הזאת בכלל, אבל אני רוצה הבוקר לדבר על כל הדיווחים שאני מקבלת ואנחנו מכירים בכל מה שקשור לתקינות הלא תקינה במועצה הדתית בירושלים.

עליזה לביא: הביקורים הם לא ביקורים - - -

דוד אמסלם: תהיי קונקרטית, על מה מדובר?

עליזה לביא: בבקשה.

עליזה לביא: אני אתחיל להקריא לך את כל התלונות.

עליזה לביא: משגיחי כשרות שלא באים לעבודה, באופן קבוע לא באים לעבודה, יש לנו מנהל מחלקת בתי אבות ואולמות במועצה הדתית בירושלים, הוא שימש בעבר במקביל גם כמפקח על הכשרות וגם כמשגיח כשרות בעצמו באותן שעות.

עליזה לביא: הדבר התגלה לפני מספר חודשים בזמן שהוא התמודד למכרז לתפקיד בו הוא משמש כיום.

עליזה לביא: לאחר שהדבר נחשף, אדוני, התבקשו משגיחי כשרות אחרים, אשר מועסקים דרך אותה חברת כוח אדם לשנות את צורת רישומי השעות שלהם לצורה שלא תפגע בו.

עליזה לביא: מרישום של שעות הנוכחות הם התבקשו לשנות לרישום של שעת כניסה ויציאה, כך שהדבר יאפשר פעילות מקבילה בשני המקומות, אדוני, ללא הצהרת שקר.

עליזה לביא: אם אתה רוצה עוד שאני ארחיב, התגלה כי מזכיר אגף הכשרות מעסיק כמשגיחי כשרות חמישה קרובי משפחה בניגוד לנהלים של העסקת קרובי משפחה בחוזר מנכ"ל.

עליזה לביא: אם אתה רוצה עוד שאני ארחיב, אז אותו אדון משמש כמשגיח כשרות עצמו בניגוד ל - - -

דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה, עליזה, האם לדעתך הנושא הזה צריך להיות מופנה למבקר המדינה או לוועדת הפנים של הכנסת?

דוד אמסלם: הרי בסופו של יום חזקה עלייך שאני חושב שכל פעילות שלא תקינה, בוודאי מושחתת, צריך לטפל בה עד היסוד.

דוד אמסלם: אם את רוצה להעלות משהו לסדר היום הציבורי, יש פה איזה שהיא בעיה ארצית, כוללת, פה זה המגרש, להציף את זה קדימה, רק בשביל להעלות את זה, אבל אם אני בא לדון כרגע על משהו יותר ספציפי, בגלל שיש פרוצדורה בכנסת שהעליתם את זה, וכמו שאמרתי בדיון מהיר, אז אנחנו מתכנסים פה ב-8:00 בבוקר - - -

עליזה לביא: קודם כל תודה רבה, אדוני, על ההתכנסות, על 8:00 בבוקר, הדיון האחרון של המושב.

דוד אמסלם: אבל אני חושב שבסופו של עניין, כשיש איזה משהו נקודתי יש במדינת ישראל מוסדות עם כל האמצעים, הכלים והסמכויות לבדוק את הדברים.

דוד אמסלם: יכול להיות שכל מה שאמרת זה לא נכון, יכול להיות שיש יותר ממה שאמרת.

דוד אמסלם: אין לי מושג.

עליזה לביא: עוד לא סיימתי.

דוד אמסלם: את רוצה לקרוא את שלושת הדפים?

עליזה לביא: לצערי אני חושבת שאנחנו - - -

דוד אמסלם: אז בואי נאמר ככה, קחי לך עוד 5 דקות, תתמקדי בנושא ונתחיל.

עליזה לביא: לא, אדוני העלה סוגיה ואנחנו צריכות לחשוב עליה, מה אנחנו עושות.

דוד אמסלם: הייתן צריכות לחשוב עליה עוד לפני שהגשתם את הדיון.

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: אנחנו חברות כנסת - - -

דוד אמסלם: לא, לא הבנת.

דוד אמסלם: אני אומר לך מה עמדתי.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, עליזה, אני מקיים את הדיון בגלל שאתן חברות כנסת ויש פרוצדורה בכנסת, בגלל זה יש דיון, לכן אני לא חולק על זה.

דוד אמסלם: אני רק העליתי אליכן חומר למחשבה.

דוד אמסלם: אני פקיד כבר הרבה מאוד שנים, 30 שנה, אני באתי כפקיד ואני ניהלתי למעלה מ-1,000 עובדים וכל ורסיות הבעיות באו אליי, כל מה שאת רוצה.

דוד אמסלם: דרך אגב, העובדים הם אותם עובדים בכל המקומות.

דוד אמסלם: יש לי את הכלים גם להבין איך אתה פותר את הנושא.

דוד אמסלם: יש שאלה, האם אתה רוצה להביא כותרת בעיתון או לפתור את הנושא.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה לפתור את הנושא ברמה הזאת, יש מבקר מדינה, יש משטרת ישראל.

דוד אמסלם: מי שעובר על החוק, מבחינתי צריך להיות מועמד לדין, לבוא לפני שופט, להחליט מה עונשו.

דוד אמסלם: אנחנו כאן כרגע מדברים - - -

עליזה לביא: בוא נעשה סדר.

עליזה לביא: בכנסת הקודמת הדיונים על המועצה הדתית - - -

דוד אמסלם: בסדר, אני אומר לך את עמדתי.

דוד אמסלם: אני יושב ראש הוועדה עכשיו, חדש, לא אכפת לי מהקודם ולא אכפת לי מהבא בתור.

דוד אמסלם: היות שאתם פה, לכן אני אומר את עמדתי, זה היה במאמר מוסגר, כחומר למחשבה, אבל בואי נתקדם, אני רואה שהדיון מתקדם ויש לי עוד מעט דיון יותר חשוב, אז בואו נתחיל.

עליזה לביא: אדוני, אם יש לך דיונים יותר חשובים, מי אנחנו אם בנושא כזה פעוט ועלוב - - -

דוד אמסלם: בסדר, נו, עליזה, בואי נתקדם.

עליזה לביא: אדוני, לנו יש תפקיד בכנסת הזאת, גם לך, אנחנו צריכות לפקח ואנחנו צריכים לפקח.

עליזה לביא: הכלים - - -

רחל עזריה: דודי, שנייה - - -

עליזה לביא: אני אתן לך מיד.

עליזה לביא: הכלים שעומדים לרשותנו אלה הכלים, ההחלטה לבוא לוועדה הזאת היא החלטה של ועדת הכנסת, לא אנחנו החלטנו לבוא לכאן.

עליזה לביא: אם אדוני לא מעוניין, לא רוצה, לא נוח לו, אם אתה גר באותה עיר ויש לך סוגיות נוספות - - -

דוד אמסלם: למה את מעלה - - - שימי לב - - -

עליזה לביא: כי על הבוקר לקבל כזאת תשובה, שוועדת הפנים לא מוכנה לטפל בנושא כזה - - -

דוד אמסלם: שימי לב איזה הערכות עשית בראש שלי, מה אני חושב ומה אני אומר ולמה.

דוד אמסלם: אבל לא חשוב, עליזה - - -

רחל עזריה: לא, אבל אני חושבת - - -

דוד אמסלם: חבר'ה, רק שנייה, אני רוצה לעשות סדר בעניין.

דוד אמסלם: עליזה, קחי 5 דקות, תציגי את העניין, אני אפתח את הדיון ונגמור את הסיפור.

עליזה לביא: אדוני, יש לך דיון חשוב יותר חשוב עוד מעט.

דוד אמסלם: ב-9:00, כן.

דוד אמסלם: לדעתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מקווה שאת - - -

עליזה לביא: אתה חושב שהנושא הזה לא צריך להידון בוועדת הפנים, טוב, אוקיי, אני אפנה ליושב ראש הכנסת.

עליזה לביא: מה אני יכולה לעשות?

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: את פה עכשיו, את רוצה לדבר על הנושא?

עליזה לביא: את רצית לומר משהו?

דוד אמסלם: היא כבר אמרה.

רחל עזריה: אני כן רוצה לומר שני דברים.

רחל עזריה: קודם כל מה שאמרת ללכת למשטרה והכול, זה הכול נכון, אבל אנחנו יודעים שהתהליכים האלה לוקחים הרבה זמן, בינתיים יש אנשים שנמצאים בסיטואציה מאוד מורכבת.

רחל עזריה: דודי, אני יודעת שיש לך לב רגיש לכל הדברים האלה - - -

דוד אמסלם: בוודאי.

רחל עזריה: נכון, לכן לומר לאנשים 'לכו למשטרה' וזהו, כשיש סערה כל כך גדולה במקום כל כך חשוב - - -

אורי מקלב: לא למשטרה, למבקר המדינה.

אורי מקלב: נראה לי ששם יש לכם - - -

רחל עזריה: בסדר, ועדיין, מה זה אתם?

רחל עזריה: אין פה אתם.

אורי מקלב: לא, מי שפונה - - -

רחל עזריה: ועדיין, אני חושבת שיש מקום לדיון בוועדת הפנים.

רחל עזריה: אני אשמח אם אנחנו נמשיך את הדיון.

עליזה לביא: כשאנחנו מבקשים דיון - - -

דוד אמסלם: עליזה, למה לך לדבר על הפרוצדורה?

דוד אמסלם: עוד מעט כל הדיון יהיה רק על מה שזה - - - אז בואי תתמקדי במה שאני אומר, קחי לך 5 דקות, תגידי מה שאת רוצה, אני מעביר את זכות הדיבור לאחרים, גמרנו, ותעשי אחרי זה עם יושב ראש הכנסת מה שאת רוצה.

עליזה לביא: זאת בקשתנו, לבוא ולשמוע את הדברים.

עליזה לביא: אני לא גרה במועצה הדתית בירושלים.

דוד אמסלם: גם אני לא גר, אבל דברי.

עליזה לביא: אוקיי, אז אני רוצה לדעת מה המועצה עושה וזימנת אנשים שאמורים לספק לנו תשובות.

דוד אמסלם: אז תדברי.

עליזה לביא: אז אני מדברת.

עליזה לביא: בוא נחליט שמדברים ומקיימים את הדיון.

דוד אמסלם: אבל אני אמרתי שלא מקיימים את הדיון?

עליזה לביא: אז קודם כל אני רוצה לדעת מה המועצה עושה כדי להגן על חושפי שחיתויות.

עליזה לביא: יש פה אנשים שמעבירים מידע, יש פה אנשים שמשוועים לעזרה.

עליזה לביא: אנחנו כנבחרי ציבור צריכים לתת את המענה הזה ולבוא ולקיים דבר ראשון דיון.

עליזה לביא: לא מעט פעמים כיושבת ראש ועדה אני קיימתי דיונים, דברים שראיתי מכאן לא ראיתי משם.

עליזה לביא: יש פה תלונות, יש פה דברים קשים שנאמרים, הזמנת אנשים שאמורים לתת תשובות, לפני שאני פונה למבקר המדינה אני חושבת שכנציגת ציבור אני צריכה לתת לאנשים שימוע ולבוא לתת תשובות לטענות.

עליזה לביא: אלה טענות קשות.

עליזה לביא: אז קודם כל מה המועצה עושה כדי להגן על חושפי שחיתויות?

עליזה לביא: במה דברים אמורים?

עליזה לביא: מה העירייה עושה כדי להגן על חושפי השחיתויות?

עליזה לביא: מה היחס בין הרב הראשי לראש המועצה הדתית?

עליזה לביא: אני שומעת פה על יד ימין ועל יד שמאל וחוסר שיתוף פעולה.

עליזה לביא: איך יכול להיות שראש מועצה דתית מאיים לפטר את העוזר האישי של הרב?

עליזה לביא: איך יכול להיות שיש פה משגיחי כשרות שחוששים לבוא לעבוד ורואים מול עיניהם - - - אנחנו לא מדברים פה על דברים שאין להם השלכות הלכתיות.

עליזה לביא: אמורים לתת פה מענה לנושא של כשרות במדינת ישראל, בירושלים, ואם יש פה אנשים שחוטאים לתפקידם זה פעמיים, פעם אחת שהם חוטאים לתפקידם והם משרתים בתפקיד ציבורי, פעם שנייה שהם מחבלים בכל הנושא של ההשגחה של הכשרות.

עליזה לביא: צריך להבין את זה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: דווקא הייתי נותן לך את רשות הדיבור שלי שתמשיכי לדבר ותקריאי את כל הרשימה.

אורי מקלב: אני סקרן - - -

דוד אמסלם: אורי, תן לי להתקדם.

דוד אמסלם: אתה רוצה להתבטא עכשיו או יותר מאוחר?

אורי מקלב: יותר מאוחר.

עליזה לביא: טוב, אם אדוני רוצה אני ארחיב.

אורי מקלב: כן, אני רציתי והיושב ראש רצה.

אורי מקלב: אני רציתי את הרשימה השלמה ועדיין לא קיבלתי.

אורי מקלב: אני מוכן גם לתרום מרשות הדיבור שלי - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, חבר הכנסת מקלב.

דוד אמסלם: אני אמרתי את מה שאמרתי, בוא נפתח את ה - - -

עליזה לביא: חבר הכנסת מקלב, דווקא הנושא הזה, חשבתי שזה מאוד - - - שאתה נמצא פה לשמוע.

אורי מקלב: בגלל שזה חשוב לי.

עליזה לביא: - - - ולפרט.

דוד אמסלם: רק שנייה, חבר'ה.

אורי מקלב: רציתי לשמוע את השחיתות, רציתי לשמוע את היחסים ה - - -

עליזה לביא: אדוני, אני יכולה להשאיר לך את המסמכים.

דוד אמסלם: חברת הכנסת לביא, נתנו לך את זכות הדיבור, אני רוצה לפתוח עכשיו את הדיון.

דוד אמסלם: בבקשה, הייתי רוצה לשמוע את יהושע ישי, יושב ראש המועצה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<יהושע ישי: בוקר טוב.

<יהושע ישי: אני רוצה להקדים ולומר שלפי המידע לפחות שכתוב בעיתונים זה שאלעד מלכא, שפנה בנושאים האלה, פנה למשטרה לפתוח תיק ולפי הכתבה האחרונה תגובת המשטרה הייתה שזה נמצא בחקירה.

<יהושע ישי: נוסף לכך הוא גם פנה לנציב שירות המדינה ולמבקר המדינה וכתוצאה מהפנייה שלו, בלי כל קשר לכביכול חשיפת השחיתויות, so called שחיתויות, כן?

<יהושע ישי: אם תרצו נוכל להיכנס לזה, העובד זומן לשימוע.

<יהושע ישי: ביחס למהלך הזה של השימוע הוא פנה לבקש צו הגנה ממבקר המדינה וקיבל צו זמני.

<יהושע ישי: סיכומו של דבר, שהמציאות היא כרגע שיושב ראש המועצה הדתית לא קיבל אף פעם פנייה ביחס לאיזה שהיא בעיה במועצה הדתית שאתם מעלים אותה כרגע.

דוד אמסלם: מישהו פנה אליכם?

<יהושע ישי: אף אחד לא פנה.

<יהושע ישי: אלעד מלכא - - -

דוד אמסלם: אתה פעם ראשונה שומע על הנושא הזה, דרך העיתון ופה?

<יהושע ישי: אני שמעתי מהתקשורת, כן.

<יהושע ישי: אני שומע את זה מהתקשורת.

<יהושע ישי: אני לא ראיתי שום מכתב שהגיע ליהושע ישי יושב ראש המועצה הדתית להגיד לי, 'תשמע, יש בעיה כזאת, זה אח של זה, זה בן של זה, זה דוד של זה'.

<יהושע ישי: יתרה מזאת, אני יכול להגיד לך שמעניין שעכשיו כשאת העלית את העניין לא העלית על קרובי המשפחה שלי.

עליזה לביא: עוד לא הספקתי.

<יהושע ישי: יפה, אז בואי ניתן לך את רשות הדיבור, תמשיכי, תעלי גם את קרובי המשפחה שלי אולי.

דוד אמסלם: לא, לא חשוב, תתקדם.

<יהושע ישי: מעניין שאני בן יחיד, ההורים שלי נפטרו, כל הדודים שלי נפטרו ואני בן יחיד, גם אין לי אחות, אז תגידי לי מי הם קרובי המשפחה שאני מעסיק?

דוד אמסלם: יהושע, תמשיך.

<יהושע ישי: לכן אני לטעמי, אם תרצו להמשיך את הדיון, מבחינתי אני מוכן לענות לכל השאלות של רחל.

<יהושע ישי: רחל מכירה אותי לא מהיום.

<יהושע ישי: גם הגברת עליזה, עם כל הכבוד לך, אמנם אנחנו במיילים, את אפילו לא יודעת מי מתכתב איתך, אבל הנה אני כאן לפנייך.

עליזה לביא: אני שמחה להכיר אותך.

<יהושע ישי: כן.

<יהושע ישי: אני מאוד מעריך את הלייזרים האלה, המידעים שאת שולחת.

<יהושע ישי: אני מעריך גם את הפעילות שלך בכנסת - - -

דוד אמסלם: אני שמח לפחות שבישיבה הזו הכרתי ביניכם.

<יהושע ישי: כן.

<יהושע ישי: רק שתדעי שאני, בלי כל קשר, גם המייל שלי בכתובת שלך.

<יהושע ישי: לכן אני אומר, הדברים כרגע נמצאים בבדיקה של מבקר המדינה, אני לא יודע אם זה המעמד.

<יהושע ישי: ממבקר המדינה אני רק קיבלתי את התמונה של העובד שהוזמן לשימוע שבעטיו הוא קיבל צו זמני להגנה.

<יהושע ישי: הוא פנה למבקר המדינה עם פירוט כל הדברים, את הפירוט הזה למעשה קיבלתי ממבקר המדינה, אפילו העתק אליי לא הגיע.

עליזה לביא: מה זה מלמד בעצם?

עליזה לביא: מה אתה מבין מזה שאתה לא מכיר, לא קיבלת פניות?

עליזה לביא: אתה הרי אדם שעובד ויודע איך אמורים להתנהל יחסי עבודה.

<יהושע ישי: מה שאני מבין זה שמנסים להשיג תוצאות אחרות ממה שרוצים.

<יהושע ישי: כי אם באמת אנחנו מדברים על נושא של כשרות אז תראי, משגיחי הכשרות הם לא עובדי המועצה, יש כאלה 300, בערך.

<יהושע ישי: אני לא יכול להגיד לך על כל אחד ואחד אם הוא קרוב או לא קרוב, יש מערכת שלמה שמפעילה אותם.

<יהושע ישי: שלפני שהרבנים הראשיים נבחרו היה את הרב הפוסק, הרב שלזינגר, ויש הנהלת האגף, הם היו אחראים לגבי בחירת המשגיחים, התאמתם, בחירתם, קביעתם וכן הלאה וכן הלאה.

עליזה לביא: נבחר רב ראשי.

<יהושע ישי: עכשיו נבחר רב ראשי.

עליזה לביא: שניים.

<יהושע ישי: שניים.

<יהושע ישי: שניהם חותמים על התעודות.

<יהושע ישי: יש בעיה עם משגיח?

<יהושע ישי: תפטרו אותו.

<יהושע ישי: מישהו מנע מרב ראשי לפטר משגיח?

דוד אמסלם: רק שנייה, לפני כן, יהושע.

דוד אמסלם: אני רוצה שאלה קטנה.

דוד אמסלם: רב פקד איזיק סימון נמצא פה?

<איזיק סימון: כן.

דוד אמסלם: תאמר לי, ברשותך, יש לי רק שאלה קטנה, כן ולא, הוגשה תלונה בעניין הזה אצלכם?

<איזיק סימון: אצלנו הוגשה תלונה לפני משהו כמו שבועיים, פחות או יותר.

דוד אמסלם: אתם מתכוונים לחקור את הנושא?

<איזיק סימון: אנחנו כרגע בשלב של בדיקה, בדיקה מול הפרקליטות, מול רשויות אחרות, מבקרת הרשות - - -

דוד אמסלם: הבנתי, תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה, המשך.

דוד אמסלם: אני מבקש, דרך אגב - - - האמת שיש לי פיתוי לעצור את הדיון כרגע.

דוד אמסלם: יש יועץ משפטי שלנו בוועדה?

<לאה קריכלי: הוא צריך להגיע.

אורי מקלב: אני לא יודע איך המשטרה לא ביקשה - - -

דוד אמסלם: אני לא יודע אם יש נושא שנמצא בחקירת משטרה ומבקר המדינה, אם יש לנו בכלל, האם זה נכון להמשיך לעשות פה דיון בעניין.

אורי מקלב: אני לא מבין איך לא ביקשתם לא לקיים את הדיון?

אורי מקלב: לקיים דיון בנושא הזה של - - -

עליזה לביא: - - - השבוע כשראש הממשלה ביקש לא לקיים דיון, הוא ביקש לא לקיים דיון, הוא פנה ליועץ המשפטי של הכנסת - - -

<יהושע ישי: אנחנו לא נגיד יותר ממה שנציג המשטרה אמר כרגע.

דוד אמסלם: חסר לי כאן יועץ משפטי שייתן לנו חוות דעת, אבל בואו נמשיך עד שהוא יגיע.

רחל עזריה: אפשר לקחת את זה למקום רוחבי יותר, אם אתה רוצה.

דוד אמסלם: בדרך כלל כשאני יוזם דיונים אני יודע, אני לא מביא אותם גולמי, אני לא סתם רץ ומגיש דיון.

דוד אמסלם: לכן אני אומר היות שיש פה חקירת משטרה, אני מבין עכשיו מסמכות משטרתית, לא הערכה דרך העיתון, ואני מבין.

דוד אמסלם: יש פה נציג מבקר המדינה?

דוד אמסלם: טוב, אנחנו נשאל את מבקר המדינה גם.

<יהושע ישי: יש לי מכתב ממבקר המדינה.

דוד אמסלם: אני מבין שהנושא נמצא גם בחקירת מבקר המדינה, אבל, יהושע, בוא תמשיך.

<יהושע ישי: לכן אני אומר, הבעיה הכשרותית היא לא בבדיקת כוח אדם, היא בבדיקה אם אותו אדם שמונה להיות משגיח כשרות בבית העסק מתפקד.

<יהושע ישי: גם מה שאתם מספרים, לגבי משגיחים שנכנסים ויוצאים - - -

עליזה לביא: ולא מגיעים הרבה - - -

<יהושע ישי: או שלא מגיעים הרבה זמן, האמיני לי שבכל פנייה שהגיעה אליי טיפלתי.

<יהושע ישי: הרבה משגיחים פוטרו כתוצאה מזה והתחלפו המשגיחים.

<יהושע ישי: לא בשנה הזאת.

<יהושע ישי: תראו, אני בסך הכול בתפקיד קרוב ל-8 שנים, בסך הכול בגדול, אני יודע, אני קיבלתי את המועצה הדתית ב-2008 עם מציאות שעובדים לא קיבלו משכורות במשך 6 ו-7 חודשים, עם גירעון מצטבר של קרוב ל-50 מיליון שקל.

<יהושע ישי: אני יכול להגיד לכם, וזה אני אומר די בשמחה, שבסך הכול הכללי כבר 7 שנים לפחות שהעובדים מקבלים כל חמישי בחודש פונקט את המשכורת שלהם.

דוד אמסלם: דקה, רק שנייה.

דוד אמסלם: הגיעה היועצת המשפטית של הוועדה.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לשאול אותך, יש פה סוגיה שהייתי רוצה לקבל את חוות דעתך.

דוד אמסלם: אנחנו עוסקים פה במסגרת דיון מהיר בנושא של חשד לשחיתות במועצה הדתית.

דוד אמסלם: אני כאן שאלתי את משטרת ישראל, למעשה אצלם הוגשה תלונה ונמצאת כרגע בבדיקה וחקירה, הנושא נמצא גם בחקירה של מבקר המדינה.

דוד אמסלם: האם בכלל אנחנו רשאים לדון בקונסטלציה הזאת, כשדברים נמצאים בהתערבות חקירתית בנושא?

דוד אמסלם: האם זה נכון?

<רוני טיסר: אני מניחה שמה שנמצא בדברים שהם בחקירה עצמה באמת כדאי להשאיר אותם לחקירה עצמה.

דוד אמסלם: מה נהוג בדרך כלל?

<רוני טיסר: אם יש פרטים שאפשר כן לדבר עליהם, על חלק מהדברים, אז אפשר - - -

אורי מקלב: השאלה על מה אפשר לדבר.

אורי מקלב: אני יודע שעד היום הנוהג בכנסת אם יש בקשה לא לקיים דיונים זה מגיע מהמשטרה עצמה.

אורי מקלב: אם המשטרה לא מביאה, אני רוצה להעלות ולדבר - - - אם יש בקשה, אתה צריך לאשר אותה, היועץ המשפטי של הכנסת, לבקש ממך כ - - - אני רוצה לקיים את הדיון על השחיתות.

דוד אמסלם: אני מבין מה שאתה אומר, אני לומד תוך כדי תנועה.

<איזיק סימון: אנחנו כזרוע אחרת, בעצם אנחנו זרוע אכיפתית.

<איזיק סימון: הדברים שאני נחשף אליהם פה אלה דברים שיכולים להיות בחקירה, לכן אני מבקש, אל"ף, לא להיות פה, אני חושב שזה עירוב לא נכון לעשות את זה.

<איזיק סימון: לטעמי זה לא נכון.

יואב בן צור: מבחינתך זה לא נכון שיתקיים דיון, או שלא תהיה - - -

<איזיק סימון: לא נכון שאנחנו נהיה כאן.

יואב בן צור: מה, אתה לא יכול לשמוע מה היה פה?

יואב בן צור: אתה יכול להיכנס מחר למחשב ולקבל את כל הפרוטוקול.

יואב בן צור: מה?

<קריאה: יש הפרדת רשויות, חבר הכנסת בן צור.

דוד אמסלם: רב פקד סימון, אנחנו משחררים אותך.

דוד אמסלם: תודה, להתראות.

אורי מקלב: אני עוד לא הבנתי על מה הדיון.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש, בואו נקיים את הדיון בצורה מסודרת ומתורבתת, אין לנו עוד הרבה זמן.

דוד אמסלם: בבקשה.

<יהושע ישי: אני אומר עוד שני משפטים, אולי קצת רחבים, אבל בעיקרון.

<יהושע ישי: התרומה שלי למועצה הדתית היא תרומה מוכחת והעירייה יודעת את זה טוב מאוד והעירייה גם נהנתה כתוצאה מהתרומה הזאת שתרמתי למועצה הדתית.

<יהושע ישי: אני תושב בת ים, אני לא תושב ירושלים, כך שלבוא ולהאשים אותי בכל מיני שחיתויות כאלה ואחרות של העסקת מקורבים וכן הלאה וכן הלאה, זה רק מראה את הגישה של מי שהלך ופרסם, או מי שמסר את המידע למי שהלך ופרסם את ההודעה.

אורי מקלב: מה התלונה?

יואב בן צור: התלונה הייתה כלפיך?

<יהושע ישי: בין השאר גם כלפיי, שאני מעסיק קרובי משפחה.

דוד אמסלם: מאה אחוז, תודה רבה.

עליזה לביא: לא, אבל - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא, עליזה, מי שמנהל פה את הדיון זה אני.

עליזה לביא: אני רוצה לבקש ממך לשאול שאלה.

דוד אמסלם: מה השאלה?

עליזה לביא: אני מנסה להבין את המצוקה הזו שנוצרה.

עליזה לביא: אני רוצה לשאול אותך מה מערכת היחסים בינך לבין הרב הראשי, האם יכול להיות - - -

<קריאה: מה זה קשור לעניין?

דוד אמסלם: לא חשוב.

עליזה לביא: ודאי שזה קשור.

עליזה לביא: תראה - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא, עליזה, עליזה - - -

אורי מקלב: האהבה פורחת, מה הבעיה?

דוד אמסלם: רק שנייה, אורי.

עליזה לביא: אני לא מדברת על הרמה - - -

דוד אמסלם: עליזה, אל תשתלטי על הדיון.

אורי מקלב: אני אענה.

דוד אמסלם: עליזה, אני מנהל פה את הדיון לפי הכללים שלי.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: אז נתנו לך את זכות הדיבור, באריכות גם.

דוד אמסלם: את רוצה עוד 3 דקות?

דוד אמסלם: אני אתן לך, אבל אני מבקש לא לעשות פה את הפינג פונג הזה.

עליזה לביא: זה לא עניין של - - -

אורי מקלב: חשש לשחיתות - - -

דוד אמסלם: כך אני חושב, כך אני מנהל את הדיון.

דוד אמסלם: את רוצה?

דוד אמסלם: בואי תשבי כאן, אני אלך ותנהלי איך שאת רוצה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני יכול ל - - -

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב - - -

אורי מקלב: אני רוצה לדבר, אני רוצה לשמוע, עדיין אני רוצה לדעת על מה הדיון.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב, קח 3 דקות להתייחס לנושא.

דוד אמסלם: בבקשה.

אורי מקלב: לפני שאני אתייחס, אני רק רוצה לדעת על מה להתייחס כדי לשמוע על מה הוגשה תלונה למשטרה, מה בדיקת מבקר המדינה, מה הקשר בין התלונה שיש עכשיו, שאתה הזמנת לשימוע מישהו מהעובדים של המועצה הדתית, לבין מה שהעלו פה בדיון המהיר, אם יש קשר בין הדברים, או שעכשיו זה דיון איך מתנהלת המועצה הדתית בירושלים, האם המשגיחים מתפקדים טוב, האם יש דלת מסתובבת, האם המשגיח נכנס מפה ויוצא משם, האם יש משגיחים שלא מתפקדים או יש עובדים שלא - - -

יואב בן צור: < דלת מסתובבת זה לפי חוק מאתמול.

יואב בן צור: >

דוד אמסלם: אורי, הבנתי.

אורי מקלב: אלה השאלות שלי.

אורי מקלב: מעבר לזה יש לי רק מילה אחת.

דוד אמסלם: אורי.

אורי מקלב: חצי מילה, 3 דקות עוד לא עברו.

אורי מקלב: אני גם לא מבין את הטענה ואת התהייה של אלה שמעלים, של חברותיי חברות הכנסת, כאלה שבאמת רואים את כל הכשרות כמיותרת.

אורי מקלב: לטעמי, מה צריך יותר, כאלה שרוצים לפגוע במערכת הכשרות וטוענים שלא צריך מערכת כשרות וכל בעל עסק יכול לתלות 'כשר' על - - -

דוד אמסלם: אבל זה לא הדיון שלנו.

אורי מקלב: בסדר, אבל אני כן שואל.

אורי מקלב: אז מה אכפת לכם שהמשגיחים לא מתפקדים?

אורי מקלב: הייתם צריכים לשמוח.

רחל עזריה: לא, נו באמת.

אורי מקלב: אתם לא רוצים שמישהו יפקח, אם יש לכם מועצה דתית, המשגיחים - - -

רחל עזריה: מה פתאום?

רחל עזריה: מקלב, לא, לא, סליחה סליחה, קודם כל זה לא נושא הדיון, אבל אם אתה רוצה לדעת, הסיבה היחידה שאנשים נכנסו לתחום הכשרות זה בגלל הבעיות שיש במערך הכשרות הנוכחי.

רחל עזריה: אם לא היו בעיות אז זה לא היה קורה.

דוד אמסלם: זה לא הדיון.

אורי מקלב: אבל אתם לא רוצים כשרות, אז הנה, אין לכם כשרות.

אורי מקלב: מה - - - במקרה שאין מערכת כשרות בירושלים.

רחל עזריה: נו באמת.

רחל עזריה: ברגע שמישהו - - -

דוד אמסלם: חבר'ה, חברת הכנסת עזריה - - -

אורי מקלב: מה לעשות ש - - - לא חייבים - - -

רחל עזריה: לא, מדווחים פעמיים על אותו מקום עבודה על אותן שעות - - -

אורי מקלב: מה זה מפריע לך?

אורי מקלב: אז - - -

רחל עזריה: מה זה מה מפריע לי?

רחל עזריה: אנחנו צריכים לעשות עבודה ואנחנו צריכים לקבל כשרות.

אורי מקלב: את הרי רוצה שתהיה מערכת כשרות אחרת.

רחל עזריה: אתה גם ככה לא אוכל את האוכל הכשר הזה.

אורי מקלב: שבעל עסק לא יעשה כשרות.

רחל עזריה: האוכל הזה לא נחשב בעיניך כשר.

דוד אמסלם: אורי, רק שנייה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

אורי מקלב: אל תאשימי בדברים שמאות אלפים - - -

רחל עזריה: הציבור שלנו צריך לסמוך על המקום שהוא כשר.

דוד אמסלם: שנייה, חבר הכנסת מקלב, חברת הכנסת עזריה, חברת הכנסת לביא, רק שנייה, לא, לא.

עליזה לביא: לי אתה סותם את הפה ולו אתה מאפשר לדבר דברים ש - - -

אורי מקלב: אני ברשות דיבור.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: ברשות הדיבור שלי אתם מפריעים.

דוד אמסלם: חבר'ה.

אורי מקלב: ולי יסתמו את הפה?

אורי מקלב: שלא הוצאתי הגה כשאת דיברת?

דוד אמסלם: חבר'ה, אני לא רוצה - - - אורי, אני לא רוצה להוציא פה אנשים.

דוד אמסלם: אני מבקש, רבותיי.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אני מבקש, אני מנהל כבר כמה חודשים את הדיונים כאן, זה הדיון השני שפתאום יש את ההתפרעות הזאת.

דוד אמסלם: חבר'ה, כל אחד קיבל את זכות הדיבור, בזמן שלו שיגיד מה שהוא רוצה ובזה זה נגמר.

דוד אמסלם: גב' עליזה, לא מתפרצים.

דוד אמסלם: כולל גם אתה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: אני לא התפרצתי, אני בזכות דיבור.

דוד אמסלם: אתה שאלת שאלות, אתה מפנה את השאלות ליושב ראש המועצה הדתית, שהוא אומר לך שהוא לא יודע בכלל שום דבר, הוא לא שמע כלום, אף אחד לא פנה אליו.

דוד אמסלם: הוא הכול קורא דרך העיתון.

דוד אמסלם: אבל זה לא חשוב.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: שלום לכם.

יואב בן צור: אל"ף, תודה רבה, אדוני היושב ראש, כנראה שאתה מתפלל בהנץ ואתה עושה את הישיבות שלך מוקדם בבוקר.

<קריאה: מנין פועלים.

יואב בן צור: אני רוצה לומר כמה דברים.

יואב בן צור: דבר ראשון, המועצה הדתית ירושלים, כמו כל משרד ממשלתי אחר, יכול להיות שישנם כשלים, יכול להיות, אבל זה לא שונה מכל משרד ממשלתי אחר, שצריכים לעשות פתאום טררם כזה גדול מאיזה ידיעה בעיתון שעוד לא התבררה ואנחנו לא יודעים בכלל אם היא נכונה או לא נכונה ומה יהיה בסופה של הבדיקה והאם באמת כל החשדות האלה הם בגדר חשדות, כבר הפכו את זה למושחת והפכו את זה ללא תקין וללא בסדר.

יואב בן צור: בהכירי את יושב ראש המועצה הדתית ירושלים ובהכירי את המועצה הדתית ירושלים מקרוב, כי כיהנתי שם כשנתיים כראש מועצה דתית, ממונה, אני רוצה לומר לכם שיהושע ישי הוא מאנשי המקצוע היותר טובים שישנם במערכת, הוא זוכה להערכה רבה בכל גופי השלטון, בלי יוצא מן הכלל, מאגף התקציבים, עיריית ירושלים, המועצה הדתית ובוודאי גם במבקר המדינה וגם במשטרת ישראל, אני חושב שהוא עשה סדר במועצה הדתית.

יואב בן צור: המועצה הדתית עובדת עכשיו בצורה שוטפת וטובה.

יואב בן צור: יכול להיות שכמו בכל מקום ישנם חיכוכים מדי פעם, או מחלוקות או ויכוחים בין הגוף המבצע לבין הגוף המפקח, זה קורה, הדברים האלה מיושרים והבנתי שהם כבר מיושרים וכבר הגיעו להבנות ואין שום בעיה עם אף אחד, לא עם הרב הראשי ולא עם אף אחד אחר.

יואב בן צור: לבוא היום ולהגיד שבגלל זה כל מערכת הכשרות של המועצה הדתית ירושלים, שנחשבת בין המועצות הדתיות הטובות מבחינת כשרות, הטובות, להגיד שכבר הכול מושחת שם והכול לא בסדר שם והכול לא מתוקן שם, המרחק הוא רב.

יואב בן צור: ולכן חכמים היזהרו בדבריכם.

דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת בן צור.

דוד אמסלם: בבקשה, עוד דקה לחברת הכנסת עזריה ואחרי זה נפתח את הדיון לשאר החברים.

דוד אמסלם: את דיברת יותר מדי היום.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: אני רוצה לומר כמה דברים קצרים.

רחל עזריה: קודם כל אנחנו מדברים על כמה תופעות בעייתיות ואני ממש מבקשת מחברי הכנסת שכנראה יש להם איזה שהיא הזדהות עם המועצה הדתית, דווקא בגלל שהמועצה הדתית חשובה לכם, דווקא בגלל שמערך הכשרות חשוב לכם, אני חושבת שחשוב לנהל את הדיונים האלה ולראות אם יש בעיות - - -

אורי מקלב: יש אוהדים - - -

דוד אמסלם: אורי, אני מבקש.

אורי מקלב: לא, אני שואל.

דוד אמסלם: לא, אורי, אני מבקש.

אורי מקלב: יש כאלה שרוצים מועצה דתית.

אורי מקלב: את מתארת את עצמך מאלה שרודפות את המועצה הדתית.

רחל עזריה: זה לא נכון.

דוד אמסלם: אני מבקש, לא.

דוד אמסלם: היא מדברת, תן לה לדבר.

דוד אמסלם: אחרי זה אתה תדבר ואני לא אתן לאף אחד להפריע לך.

אורי מקלב: לי אין תכתובת - - -

דוד אמסלם: אורי, אני מבקש.

אורי מקלב: אבל להם יש תכתובת זמן ארוך, אני רואה.

דוד אמסלם: אורי, אני לא רוצה להוציא אותך.

דוד אמסלם: אני מבקש.

דוד אמסלם: בבקשה.

רחל עזריה: ואם יש בעיות, צריך לפתור אותן ואנחנו מדברים פה על כמה עניינים נקודתיים.

רחל עזריה: אמר חבר הכנסת בן צור שהדברים יושרו, אני אשמח לשמוע איך הדברים ייושרו וייושבו, כי בינתיים לא שמענו על זה שהדברים יושרו ויושבו.

רחל עזריה: זה דבר אחד.

רחל עזריה: דבר שני, במערך הכשרות בירושלים יש בעיות.

רחל עזריה: הטענה שלך, חבר הכנסת מקלב, כאילו המערך הזה לא מעניין ולכן הוקם מערך אחר, הסיפור הוא בדיוק הפוך.

דוד אמסלם: זה לא הנושא.

דוד אמסלם: חברת הכנסת עזריה, לא - - -

רחל עזריה: לא, אבל הוא העלה את זה ולא השתקת אותו.

דוד אמסלם: לא, חברת הכנסת עזריה, זה לא הנושא.

דוד אמסלם: אני מבקש לא לדבר על זה.

דוד אמסלם: אתם רוצים דיון אחר?

דוד אמסלם: אין שום בעיה.

רחל עזריה: אז אני לא אדבר על זה.

רחל עזריה: יש לנו אחריות למאות אלפי, סביר להניח, בירושלים יש קרוב למיליון תושבים, מאות אלפי אנשים ששומרים על כשרות ורוצים לאכול אוכל כשר בבתי קפה.

רחל עזריה: יש כל מיני השגחות - - -

דוד אמסלם: אני לא - - -

רחל עזריה: נו, זה לא קשור.

רחל עזריה: יש אנשים שאוכלים בהשגחות אחרות ולגביהם זו פחות בעיה, אבל אנשים שסומכים על הכשרות של המועצה הדתית - - -

דוד אמסלם: זה קשור לנושא של ההצעה לסדר?

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: כן.

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: את רוצה לדבר גם על הלחמנייה?

רחל עזריה: בוודאי שזה קשור, למה?

רחל עזריה: בגלל העניין הזה זה כל כך יקר ללבנו.

רחל עזריה: אם אנחנו יודעים שיש בעיה, זו בעיה שצריך לפתור אותה ואני ממש מבקשת, דווקא בגלל שזה קרוב לליבכם, לא להגן על הבעיות, אלא לפתור את הבעיות.

רחל עזריה: מי שהילד שלו חשוב לו, הוא דואג שהילד שלו, גם כשהוא עושה בעיות, יקבל את הטיפול הנכון.

רחל עזריה: לחבק אותו בכל מצב זה לא הדבר הנכון.

רחל עזריה: יש לנו פה בעיות ואני מבקשת לשמוע איך הבעיות נפתרו.

דוד אמסלם: רק שנייה, רק שנייה - - -

רחל עזריה: לא, כי אמרו שהן נפתרו, אמרו שכבר שמענו שהן נפתרו.

רחל עזריה: אני לא שמעתי איך הן נפתרו.

רחל עזריה: באנו לדיון בגלל שיש בעיות ו - - -

דוד אמסלם: את רוצה להשתלט על הרמקול גם?

רחל עזריה: אם אפשר.

רחל עזריה: סתם, סתם.

רחל עזריה: אין בעיה.

דוד אמסלם: אם את חושבת שאני פה דחליל, בבקשה.

רחל עזריה: את זה אף פעם לא חשבתי.

דוד אמסלם: לא, ברצינות.

דוד אמסלם: קחו שעה, דברו מה שאתם רוצים ונלך.

רחל עזריה: אז קדימה, בואו נשמע.

דוד אמסלם: עליזה, בבקשה, דקה.

דוד אמסלם: אבל תסתכלי על השעון, דקה, תפסיקי לבד.

עליזה לביא: אני אעשה את זה קצר, אדוני.

דוד אמסלם: לא קצר, דקה.

עליזה לביא: דקה.

עליזה לביא: באנו לפה, ביקשנו את הדיון הזה, משום שיש פה אנשים שחוששים למסור מידע, הם חוששים לבוא ולדבר על כל ליקוי במערך הכשרות.

עליזה לביא: באנו בשביל לקיים את הדיון, לא באתי ולא רצתי לתקשורת ולא עשיתי דברים אחרים, באתי למקום שאני חושבת שכחברת כנסת אני יכולה לשמוע, ללמוד.

עליזה לביא: לזה עשינו את הדיון הזה, לשמוע, להכיר את הנפשות הפועלות מעבר לשמות, לקבל נתונים, לקבל מידע ולראות מה אנחנו עושים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: משה דגן נמצא פה?

<יהושע ישי: ברשותך, אני יכול להעיר הערה, הערה קצרה?

דוד אמסלם: אבל קצרה.

אורי מקלב: אתה צריך לענות תשובות, לא רק הערה.

<יהושע ישי: לא, בינתיים.

<יהושע ישי: אולי תרצו תשובות אחר כך.

<יהושע ישי: תראו, אם הייתי כל כך להוט לרדוף מישהו מעובדי המועצה חושף שחיתות, היום יום רביעי, צו ההגנה שיצא על ידי מבקר המדינה יצא ב-21 ביוני, היום אנחנו ב-29 ביולי, נכון להיום עדיין לא עניתי לו.

<יהושע ישי: אני לא מזדרז.

<יהושע ישי: תקשיב טוב.

דוד אמסלם: תודה, יהושע.

דוד אמסלם: תודה רבה.

רחל עזריה: רגע, אבל איך אפשר לפתור את זה?

דוד אמסלם: לא, חברת הכנסת עזריה, לא רוצה לפתור.

דוד אמסלם: אני לא - - -

רחל עזריה: חבל, אבל יש לנו פה אדם שמפחד מפיטורים - - -

דוד אמסלם: אבל, חברת הכנסת עזריה, אני אוציא אותך.

רחל עזריה: אבל זה לא הוגן.

רחל עזריה: זה לא הוגן.

דוד אמסלם: חברת הכנסת עזריה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

<קריאה: מה, להגן על אנשים?

<קריאה: לא הבנתי.

רחל עזריה: אבל זה - - -

דוד אמסלם: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

<קריאה: את באה להגן על מישהו פרסונלית עכשיו?

דוד אמסלם: רחל, זה לא יכול להיות שאת מדברת מתי שאת רוצה ואיך שאת רוצה.

דוד אמסלם: לא יכול להיות.

רחל עזריה: אבל אתה יודע שעל זה הדיון.

רחל עזריה: יכול להיות שאפשר לפתור את זה אם הוא מתחייב - - -

דוד אמסלם: אבל אני לא מנסה - - -

רחל עזריה: אם הוא מתחייב, אם הוא אומר שהוא יגן עליו.

דוד אמסלם: אבל, רחל עזריה - - -

רחל עזריה: אבל אנחנו מבקשים הגנה.

רחל עזריה: גם ככה יו"ר המועצה אמר שהוא מגן עליו, אז תעזור לנו.

דוד אמסלם: רחל עזריה, אני כבר הזהרתי אותך פעמיים, אני לא רוצה להוציא אותך.

עליזה לביא: אז שיגיד את זה.

רחל עזריה: אז שיגיד את זה וזהו.

דוד אמסלם: חבר'ה, אל תגידו לאף אחד מה להגיד וזה לא העניין.

רחל עזריה: לא, אם הוא מוכן, כי גם ככה נראה לי שהוא שם.

דוד אמסלם: רחל, אני אוציא אותך.

דוד אמסלם: זה כבר כמעט גובל בחוצפה.

דוד אמסלם: בבקשה, משה דגן, סמנכ"ל בכיר לשירותי דת.

דוד אמסלם: בבקשה.

<משה דגן: בוקר טוב.

<משה דגן: דבר ראשון, אני רוצה להתייחס לרזומה של יהושע ישי, שבאמת הוציא את המועצה הדתית מגירעונות וממצב מאוד בעייתי למצב שהמועצה הדתית מתפקדת כמו שצריך.

<משה דגן: אנחנו שמענו על כל ההתנהלות הקיימת, אבל מאחר שהנושאים הללו בחקירה, גם אצל מבקר המדינה וגם במשטרה, אז ההתייחסות שלנו תבוא רק לאחר הממצאים.

<משה דגן: אנחנו לא יכולים כעת בשלב הזה להיכנס ולברר את הדברים.

<משה דגן: כמובן שהדברים נעשים רק ברמה של הידברות ולנסות להבין את הקונסטלציה, לא מעבר לכך.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: תני פרנק.

דוד אמסלם: אני מבקש להתייחס רק לנושא הזה, לא למערך הכשרות ולא ל - - - לזה.

<תני פרנק: אדוני, אני אתייחס לנושא.

<תני פרנק: אני תני פרנק, מנהל תחום דת ומדינה בתנועת 'נאמני תורה ועבודה'.

<תני פרנק: אנחנו רוצים קודם כל כן לברך את היושב ראש ואת חברות הכנסת על הדיון.

<תני פרנק: אנחנו חושבים שיש כאן בעיה שצריך לבדוק אותה.

<תני פרנק: אני מסכים עם היושב ראש, שצריך לתת למשטרה לעשות את העבודה שלה - - -

דוד אמסלם: גם למבקר המדינה.

<תני פרנק: זה מה שרציתי להגיד, שיש סמכות לוועדה לקרוא למבקר המדינה לטפל בנושא.

דוד אמסלם: הוא כבר מטפל.

דוד אמסלם: אז נקרא לו עוד הפעם לטפל.

<תני פרנק: נקרא לו עוד הפעם.

<תני פרנק: אני חושב ש - - -

אורי מקלב: גם לשב"כ, אני חושב.

<תני פרנק: מעבר לדאגה שלנו לגבי עניין הכשרות אני כן חושב שצריך להצביע כאן על נקודה חשובה שעולה כאן ואני חושב שזה המנדט של הוועדה לטפל בה אם תחליטו.

<תני פרנק: יש כאן רב נבחר, דרג נבחר שנבחר על ידי גוף בוחר של נציגי ציבור, יש שני רבנים שנבחרו, הוא נכנס לתפקיד שלו והוא עכשיו נאלץ לשלוח מכתב לנשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב הראשי לישראל, וליועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת בטענה שלא נותנים לו לעבוד.

<תני פרנק: אנחנו חושבים שזה ראוי וחשוב שיושב ראש המועצה הדתית, שינהל את העניינים של המועצה הדתית כמו שהוא רואה לנכון, עם איזה שהיא כפיפות לרב הנבחר וייתן לו - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, עכשיו הדיון זה על סמכויות הרב?

דוד אמסלם: אני ביקשתי - - -

<תני פרנק: אנחנו - - -

דוד אמסלם: תראה, על הפלטפורמה הזו אפשר לדון עכשיו על כל משרד הדתות.

דוד אמסלם: אנחנו יכולים להגיע למקוואות, אנחנו יכולים להגיע לבתי הכנסת, אנחנו יכולים בכלל להגיע לשר עצמו, אבל יש פה נושא מאוד קונקרטי.

דוד אמסלם: אני מבקש - - -

<תני פרנק: אני עם היושב ראש לחלוטין, אני חושב שהיושב ראש אמר קודם שהמנדט של הוועדה זה לדון בבעיות רוחביות, בעיות כלליות - - -

דוד אמסלם: נכון, אבל שקשורות לנושא.

<תני פרנק: שקשורות לנושא.

<תני פרנק: אני חושב שהבעיה כאן מתחילה מזה שיש חוסר תקשורת בין יושב ראש המועצה הדתית לרב - - -

דוד אמסלם: אז אני מציע אולי שאני אזמן אותם לארוחת צהריים משותפת איתי ואני אנסה לסדר להם את התקשורת.

<תני פרנק: קודם כל היושב ראש מוזמן לעשות מה שהוא רואה לנכון.

<תני פרנק: אנחנו חושבים שאם מגלים שיש כאן

<תני פרנק: בעיה בקשר בין הרב המקומי שלא נותנים לו לעבוד - - -

דוד אמסלם: אני אומר, יכול להיות שאתה צודק, ואני בסופו של דבר, מהניסיון האישי שלי במערכות גדולות, באמת חושב שבסוף בסוף בסוף הדברים נחתכים בעיקר על הנושאים האישיים, היחסים, ואז בונים סביב זה איזה אידיאולוגיה.

דוד אמסלם: אבל אני מסכים איתך שלשון רכה תשבר גרם ואם יש בעיה בציר, בדיבור ביניהם, עדיף בוודאי לכל המערכת של המועצה הדתית או הרבנות הראשית שזה יקרה ואז בעצם כל עם ישראל רק מרוויח מזה.

דוד אמסלם: אם אני אוכל לתרום לעניין הזה ברמה האישית שלי אני אשמח, אני רק לא יודע, אני לא מכיר את הפרסונות, אין לי מושג - - -

<תני פרנק: אני חושב שזה מעבר לשאלה - - -

דוד אמסלם: לא, אתה דיברת כרגע על מערכת היחסים בין הרבנים.

<תני פרנק: אבל זו בעיה שהיא כללית יותר, אין - - -

דוד אמסלם: אם הבעיה היא ברמה האישית, ביחסים, אז אני אשמח לפתור.

דוד אמסלם: אם הבעיה היא בחיתוך הסמכויות אז זה בעצם התפקיד של משרד הדתות או שר הדתות להתקין תקנות ולחתוך את העניין, מי בסמכותו של זה ומי בסמכותו של זה.

דוד אמסלם: אם באמת זה לא קיים, אני לא יודע, אני באמת לא יודע.

<משה דגן: באמת אחרי שהחקירה תסתיים ונקבל את הממצאים נוכל לנסות - - -

דוד אמסלם: תראה, תני מעלה שאלה עקרונית שלא קשורה לדיון לטעמי.

דוד אמסלם: גם אם משגיח הכשרות לא היה עושה סיבוב, היה מתנחל במסעדה עד שבעל המסעדה היה מתחנן לפניו 'צא החוצה' והוא אומר 'לא, אני ממשיך להשגיח כל הלילה', זה לא קשור למה שהוא העלה.

דוד אמסלם: הוא העלה סוגיה שאני לא מצוי בה, אבל אם היא נכונה זה חומר למחשבה אצלכם להסדיר אותה.

דוד אמסלם: יש, אני מניח, היררכיה מובנית בין הרבנים, אני לא מבין ברבנים, אבל אני מעריך בהיגיון שלי שאם יש רב ראשי ויש רב עיר ויש קשר ביניהם, אמור להיות, אז יש איזה שהיא היררכיה ביניהם, מי מנחה את מי, באיזה נושאים ואיזה עובד.

עליזה לביא: כי בסופו של דבר הרב חתום על הכשרות.

דוד אמסלם: אני לא יודע, לכן אני שואל שאלה, האם יש בעצם תקנות, יש חלוקת סמכויות מובנית, לא ברורה אלא מובנית, שמשרד הדתות מוציא אותה לרבנות הראשית ומסדיר את היחסים בין הרב הראשי לרבני העיר?

<משה דגן: באופן כללי זה מאוד ברור שהיחסים הם כאלה שראש המועצה הדתית אחראי על הפן המנהלי האדמיניסטרטיבי והרב על הפן ההלכתי.

דוד אמסלם: שאלתי בין הרב הראשי לרבנים ה - - -

<משה דגן: בין שני הגופים הללו, בין הרב הראשי לבין - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, מי ששאל את השאלה זה עליזה לביא, לפרוטוקול ולטלוויזיה, זה לא אני.

דוד אמסלם: אני רק שמעתי מה היא אמרה ואני עכשיו חוזר על זה.

עליזה לביא: תודה, אדוני.

<משה דגן: מבחינת היררכיה, כמובן שהרב המקומי כפוף למועצת הרבנות הראשית ולרב הראשי, אבל אני מניח שהדברים האלה, מבחינת יחסי אנוש, אלה דברים שצריכים להתברר ב - - -

דוד אמסלם: הבנתי את התשובה, התשובה היא לא ברורה.

דוד אמסלם: הייתי מבקש שאתה תבדוק את זה במשרד אצלכם ואתה תעביר אלינו לוועדה ואני אעביר את זה לחברות ולחברים, מה בעצם הנהלים, מה הכללים, מה היחסים שהמשרד מסדיר באופן פורמלי בין הרבנות הראשית, הרב הראשי, לבין רב העיר.

<משה דגן: אין כללים כאלה.

דוד אמסלם: אם אין כללים - - -

יואב בן צור: אבל זה פשוט, הרב אחראי על ההלכה והוא אחראי על המינהל.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לעשות פה דיון על המבנה הארגוני של הרבנות הראשית, אבל לפי תפיסתי ולפי הבנתי, ויכול להיות שאני טועה גם, אם יש רב ראשי, אני מבין שיש רב ראשי ויש רבני ערים ויש קשר מסוים ביניהם.

דוד אמסלם: אם אין קשר, אז יכול להיות, אני לא יודע.

<משה דגן: אם עושים את החלוקה ביניהם - - -

דוד אמסלם: לא אם הם מזמינים אותם לשבת ואם הם יוצאים ביחד, אלא אני שואל, יש קשר עבודה, קשר פורמלי, סמכויות, הענקת סמכויות, האצלת סמכויות, מי מנחה את מי לכאורה, אני אומר רק בצד הפורמלי, אז תעביר אלינו כדי שאנחנו נלמד את זה.

<משה דגן: אוקיי.

אורי מקלב: לא קרה עד היום אף פעם שיש מערכת יחסים לא תקינה בין רבנים ראשיים ליושב ראש המועצה הדתית, זה באמת דבר שרק היום נחשף, לכן אנחנו לא יודעים איך לטפל בעניין הזה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, בוא נקבל ויכול להיות - - -

אורי מקלב: בינינו, אני עדיין לא מבין, מערכת היחסים בין רב ראשי למועצה הדתית לבין חשיפת שחיתות בירושלים.

אורי מקלב: אני עדיין לא יודע על מה הוועדה.

דוד אמסלם: אני אסביר, אורי.

דוד אמסלם: זה לא קשור, אני מסכים איתך, אבל היות שעלתה כבר השאלה אני חושב שזה נושא חשוב, בגלל שבסופו של דבר הדברים נחתכים בקטע הפורמלי.

אורי מקלב: מה היה קורה אם - - -

יואב בן צור: מה זה קשור אחד לשני?

יואב בן צור: מה קשור החקירות ליחסים עם הרבנים הראשיים?

דוד אמסלם: לא קשור, אבל אני קושר, אני חושב שזה חשוב.

אורי מקלב: מה זה - - - עוד לא שמענו - - -

דוד אמסלם: אורי, דקה.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: יש כאן את מבקרת העירייה, מלכה דרור, בבקשה.

דוד אמסלם: שלום לך, מה שלומך, מלכה?

<מלכה דרור: בסדר גמור.

עליזה לביא: אני רואה שאתה מכיר את כולם.

רחל עזריה: דודי הגיע מעיריית ירושלים, הרבה שנים יש לו - - -

דוד אמסלם: למרות שכשאני סיימתי כמעט מלכה כמעט הגיעה, אבל הייתה לנו איזה חפיפה של שנה וחצי.

יואב בן צור: היא לא הספיקה לבקר אותך.

דוד אמסלם: הספיקה, הספיקה.

<מלכה דרור: לפי פקודת העיריות נושא המועצה הדתית נמצא תחת ביקורת של מבקר העירייה.

<מלכה דרור: עיריית ירושלים מתקצבת 60% מהתקציב של המועצה הדתית, בשנת 2014 זה היה 30 מיליון שקל, על כן הנושא הזה נמצא בתכנית העבודה של הביקורת ואפילו השנה אני קיבלתי את התלונות ומכיוון שהבנתי שזה גם נמצא אצל מבקר המדינה, בבדיקה, במשטרה ואצל מבקר המדינה, אז כמובן שאנחנו נתאם את עבודת הביקורת, לא נעשה כפילות בביקורת.

<מלכה דרור: ככל שאני יודעת עד עכשיו לא התקבלה החלטה, לא אצל מבקר המדינה ולא במשטרה לערוך בדיקת עומק בנושא הזה.

<מלכה דרור: אנחנו נמתין וברגע שתהיה החלטה אז אנחנו נחליט כיצד לפעול.

אורי מקלב: מה התלונות שהגיעו?

<מלכה דרור: מה שאתם קיבלתם.

אורי מקלב: אנחנו לא קיבלנו.

אורי מקלב: העסקת קרובי משפחה - - -

דוד אמסלם: לא, אורי.

אורי מקלב: אבל מה התלונות?

דוד אמסלם: לא חשוב, אני לא ועדת חקירה על התלונות.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אורי מקלב: השחיתות במועצה הדתית.

אורי מקלב: אני עדיין מחפש את השחיתות, עוד לא מצאתי.

עליזה לביא: - - - לבקש הגנה עד שיתבררו ה - - -

דוד אמסלם: אני לא מבקש כלום כרגע.

דוד אמסלם: עזבו, הבקשות שלכם כמעט הזויות.

דוד אמסלם: אני אסביר.

רחל עזריה: נו באמת.

רחל עזריה: דודי, זה לא מתאים.

דוד אמסלם: את יודעת מה?

דוד אמסלם: חוזר בי.

רחל עזריה: תחזור בך.

דוד אמסלם: טוב.

אורי מקלב: משגיחים נכנסים ומשגיחים יוצאים - - - ועדת הפנים מתכנסת על משגיח יוצא ומשגיח נכנס?

עליזה לביא: מהתחלה, שהדיון יותר מעניין - - -

דוד אמסלם: עליזה, לא הבנתי.

יואב בן צור: דודי, ככל שמבקר המדינה יחליט שהוא רוצה להמשיך לתת הגנה הוא ייתן.

יואב בן צור: מה, אנחנו - - -

אורי מקלב: משרד הפנים מתכנס - - - משגיח נכנס, משגיח יוצא.

אורי מקלב: אני עוד לא הבנתי למה אני נמצא פה.

דוד אמסלם: אני לא מבקר המדינה, מבקר המדינה מחליט מה הוא עושה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, לא התכוונתי להעליב אותך, אלא היא לא שייכת לעניין מבחינת הדיון.

דוד אמסלם: זה כמו שאני לא אומר למשטרה את מי לעצור ואת מי לא.

רחל עזריה: זה לא קשור.

עליזה לביא: מה זה שייך לעניין?

רחל עזריה: זה מין שאינו מינו.

רחל עזריה: סליחה, יש פה מערכים שונים לגמרי, בעיניי זה חלק מהדיון, חלק משמעותי מהדיון.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לדרוש הגנה על חושפי שחיתויות.

רחל עזריה: מה שאמרת לדעתי הוא לא נכון בעליל וגם ההתבטאות שלך היא בלתי מתקבלת על הדעת.

דוד אמסלם: אמרתי לך שאני חוזר בי.

רחל עזריה: לא, אתה חוזר בך ואז אתה ממשיך שוב.

דוד אמסלם: אמרתי שאני חוזר בי - - -

רחל עזריה: לא, ואז אתה משתמש באותה מילה.

רחל עזריה: זה לא לעניין.

עליזה לביא: אם לא נוח לך לדון בעניין הזה תגיד.

רחל עזריה: לא, זה לא לעניין.

רחל עזריה: לא מנהלים ככה דיון.

רחל עזריה: אנחנו נחזור לוועדת הכנסת - - -

עליזה לביא: מהתחלה אתה - - -

דוד אמסלם: אתן יכולות לחזור לאן שאתן רוצות.

רחל עזריה: מהרגע הראשון, ועכשיו הגדשת את הסאה.

עליזה לביא: אתה נותן פה סנגוריה, באמת - - -

אורי מקלב: אתם באמת חושבים שכאן אתם בעלי הבתים?

אורי מקלב: אתם באמת חושבים שהכנסת שלכם?

דוד אמסלם: את רוצה להמשיך - - -

רחל עזריה: זה היה לגמרי מוגזם, דודי.

רחל עזריה: אני מכבדת אותך ואתה יודע שאני מכבדת אותך, אבל אתה הגדשת את הסאה.

אורי מקלב: אתם חושבים שאתם הבעלי בתים על המועצה הדתית?

דוד אמסלם: אני חזרתי בי מההתבטאות, את רוצה להמשיך?

דוד אמסלם: בבקשה, בסדר.

רחל עזריה: אבל אז המשכת וזה לא לעניין.

דוד אמסלם: אלעד מלכא, בבקשה.

דוד אמסלם: מי זה אלעד מלכא?

רחל עזריה: לא, הדיון לא יכול להתקיים ככה.

אורי מקלב: יש נוסח של - - -

רחל עזריה: אז תגיד שלא נוח.

עליזה לביא: תגיד שלא נוח לך, שיש לך חוסר נעימות עם אנשים שעבדת איתם, אני לא - - -

דוד אמסלם: גב' לביא, אל תדברי בשמי.

עליזה לביא: אבל זה מה שאתה משדר.

עליזה לביא: מהבוקר אתה אומר לי, 'הדיון הזה לא חשוב' - - -

דוד אמסלם: אבל, עליזה - - -

עליזה לביא: זה מה שאתה אומר לי, 'למה באת לפה?'

דוד אמסלם: אני הפרעתי לך לדבר?

עליזה לביא: אבל הזלזול שלך מהרגע הראשון בי כחברת כנסת ובנושא שלשמו באתי.

עליזה לביא: אני נורא מצטערת - - -

רחל עזריה: אתה מזלזל בי כחברת כנסת וזה לא לעניין.

עליזה לביא: אז לא נוח לך, אני מבקשת לעבור לוועדה אחרת.

דוד אמסלם: עליזה, קודם כל - - -

עליזה לביא: מעולם לא חוויתי כזאת השפלה בכנסת ישראל.

רחל עזריה: אני גם לא.

עליזה לביא: לא יכול להיות שיושב ראש ועדה מתנהל בצורה הזאת.

דוד אמסלם: את רוצה להמשיך - - -

אורי מקלב: באמת צריך להביא את הסרטונים איך שאת ניהלת ישיבות.

דוד אמסלם: קחי לצעוק לטלוויזיה עוד כמה שניות.

דוד אמסלם: בבקשה.

רחל עזריה: לא, זה לא לעניין.

דוד אמסלם: בבקשה.

רחל עזריה: דודי, זה לא לעניין.

אורי מקלב: מה לא לעניין?

אורי מקלב: זה שלא דנים על משגיחים?

דוד אמסלם: בבקשה, עזוב, תן לה לדבר.

יואב בן צור: זה שלא נותנים הגנה למי שהיא רוצה שייתנו הגנה?

יואב בן צור: שאנחנו ניתן הגנה במקום מבקר המדינה, זה לא נוח לה.

דוד אמסלם: בבקשה, דברי.

אורי מקלב: זה שימוע.

אורי מקלב: מבקרת העירייה נמצאת, היועץ המשפטי נמצא - - -

רחל עזריה: זה כבר מיותר.

דוד אמסלם: עליזה, תדברי כמה שאת רוצה.

דוד אמסלם: עליזה, בבקשה.

אורי מקלב: זה לא ייאמן.

דוד אמסלם: אורי, עזוב.

עליזה לביא: אפשר לתת את ה-5 הדקות האחרונות - - -

דוד אמסלם: עליזה, דברי מה שאת רוצה.

עליזה לביא: למה אתה עושה דיון?

עליזה לביא: אתה עושה דיון להכיר - - -

דוד אמסלם: לא לי, אל תדברי איתי, דברי מה שאת רוצה.

עליזה לביא: לא, אני כן מדברת איתך.

דוד אמסלם: אני לא רוצה.

עליזה לביא: אני כן מדברת איתך, כי מה הרעיון של דיון מהיר?

עליזה לביא: לפני שחבר כנסת - - -

דוד אמסלם: אל תסבירי לי מה זה דיון, דברי על הנושא.

דוד אמסלם: את ביקשת - - -

עליזה לביא: אדוני, אני מודה לך.

עליזה לביא: אני מבקשת מכם לבוא אליי ללשכה, אני רוצה ללמוד את הנושא לעומק.

עליזה לביא: לא קיבלתי פה חלק מהתשובות.

עליזה לביא: יכול להיות שחלק מדרכי העבודה שלי אני אשנה בהתאם לאפשרות שניתנה לי הבוקר באמצעות הוועדה לבוא ולהכיר וללמוד.

עליזה לביא: אני שמעתי דברים מאוד קשים, אני רוצה לקבל את האפשרות ללמוד מה קרה שם.

עליזה לביא: אני אשמח שתבוא אליי ללשכה ונמשיך את הדיון.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני מבקש - - - רק שנייה, תני לאלעד מלכא, חבר מועצת העיר, בבקשה.

<אלעד מלכא: אז קודם כל, אדוני היושב ראש, תודה רבה.

<אלעד מלכא: התלונה למשטרה והמכתב למבקר המדינה הוגשו על ידי, שניהם, שני הדברים הללו.

<אלעד מלכא: לצערי הרב על שולחני במהלך השבועות האחרונים הצטברו גם הדברים שנכתבו אליי בצורה מפורשת ומעבר לזה אני אגיד, יש התנהלות של להלך אימים על כל מיני גורמים במועצה הדתית.

<אלעד מלכא: כך זה נראה.

<אלעד מלכא: יש פה עובד שמפחד מפיטורים.

<אלעד מלכא: אני קיבלתי אישית גם איומים כספיים וגם איומים פוליטיים עליי בעקבות הצעדים שלי ואני יודע על משגיחים שביקשו ממני 'תדבר איתי דרך הטלפון של אשתי', כי הם מפחדים שמאזינים להם.

<אלעד מלכא: לצערי הרב, הדברים שתיארתי עכשיו הם מראים, הם עשן, הם עשן כבד וסמיך שמראה שיש לנו פה שריפה, לא אש.

<אלעד מלכא: אנחנו יכולים לבוא ולהעמיד את זה על מערכת יחסים בין רב לראש מועצה, לצערי הרב לא נראה לי שזה הסיפור פה.

<אלעד מלכא: יושב פה יושב ראש מועצה דתית, שהדבר הוא נכון, הבן אדם הבריא את המועצה הדתית מגירעון למאוזנת, נכון ועל זה יישר כוח לו, אבל האם הוא מצליח להיות מודע לכל המעשים שנעשים תחתיו בתוך המועצה הדתית?

<אלעד מלכא: אני בספק גדול מאוד.

<אלעד מלכא: אני רואה פה, והמכתב גם הוגש למבקר המדינה, על מינוי מקורבים, על פיטורים של משגיחים, על אדם שהוא מזכיר אגף הכשרות ובעצמו משמש כמשגיח והאם הוא עושה את עבודתו או לא, אפשר לשפוט לאור מה שכתוב במכתב הזה.

<אלעד מלכא: הדברים הללו, לטעמי, לא יכולים לעבור לסדר היום.

<אלעד מלכא: אני כן הייתי מצפה לפחות לאמירה מכאן, מהוועדה, שבאה ואומרת: עד לתום ההליכים אנחנו היינו מצפים שיקפיאו תקציבים ועבודות ומינויים במועצה הדתית.

דוד אמסלם: תודה רבה לך, אלעד מלכא.

דוד אמסלם: אני מבקש לסכם את הדיון.

דוד אמסלם: קודם כל לדעתי הדיון הזה היה צריך להתנהל בוועדה לביקורת המדינה ולא בוועדת הפנים.

דוד אמסלם: דבר שני שאני רוצה לומר, היות שכמו ששמענו הנושא נמצא בבדיקת משטרה ומבקר המדינה, אני סומך על הגופים האלה, אלה הגופים של מדינת ישראל, יש להם את הכלים ויש להם את הסמכויות לטפל בנושא שחיתות ולחקור אותה.

דוד אמסלם: אנחנו נמתין לתוצאות הבדיקות שלהם ונגיב בהתאם.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי, וכאן אני רוצה להרגיע אתכם, אני מניח שגם יסכימו איתי חבריי האחרים, שאנחנו מוקיעים כל שחיתות ואנחנו נגן על כל מי שחושף את השחיתויות.

דוד אמסלם: בוודאי, הרי זה התפקיד שלנו, לא רק כחברי כנסת, כאזרחים.

דוד אמסלם: לכן בוודאי ובוודאי מי שהתלונן ומי שביקש לחשוף את השחיתות וביקש הגנה ממבקר המדינה - - -

רחל עזריה: ביקש סעד.

דוד אמסלם: רק שנייה, לא הפרעתי לך.

דוד אמסלם: אני גם שמח שמבקר המדינה באמת נתן את ההגנה לאותו חושף שחיתויות.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה התפקיד שלו וזה לא התפקיד שלי כאן, גם לא להציע לו שום דבר בעניין הזה.

רחל עזריה: בסדר, אבל אם הוא מציע את זה אתה יכול - - -

דוד אמסלם: לא להפריע לי, את ממשיכה לחזור ולהפריע ולא לכבד.

דוד אמסלם: משרד הדתות, אני ביקשתי שאתם תעבירו לוועדה את כל כללי היחסים בין הרב הראשי לבין רבני עיר וגם בין הרב לבין המועצה הדתית, על מנת שאנחנו נבין מה הסמכויות שלהם ואם יש איזה שהוא גוף שבעצם לא פועל לפי הסמכות שלו.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם ושיהיה לנו המשך יום טוב.