ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 41, 2015-07-28 11:00

איתן כבל: בוקר טוב, אני שמח לפתוח עוד ישיבה של ועדת הכלכלה.

איתן כבל: בוקר טוב גברתי מנהלת הוועדה, חברת הכנסת בוקר, הרשמת הפרלמנטרית, צוות הוועדה, אורחים, אדוני ראש העירייה חברי.

איתן כבל: היום אנחנו דנים בנושא שכותרתו: הצלת מלון "הנסיכה" באילת, בעקבות בקשה לדיון מהיר של חברת הכנסת נאוה בוקר.

איתן כבל: נתחיל בהצגת העניין ולאחר מכן אתן לנציג של משפחת טסלר לומר כמה התייחסויות.

איתן כבל: העניין ממוקד מאוד, זה כמעט פינג-פונג בין הממונה על ההגבלים העסקיים ובין מר טסלר ונציגי המלון.

לאה ורון: הממונה על ההגבלים עצמו היה אמור להגיע אבל הוא חלה.

איתן כבל: זה קורה בדרך כלל בסוף הקדנציה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: גברתי המציעה, בבקשה.

נאוה בוקר: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב-ראש, זימנתי את הדיון הזה בשל סיבה אחת פשוטה – יותר מ-400 עובדים בעלי משפחות עלולים למצוא את עצמם ללא מקור פרנסה.

נאוה בוקר: ולמה?

נאוה בוקר: בגלל מחלוקת בין רגולטורים.

נאוה בוקר: דיבר אתי אתמול אהרון חי סבג, עובד המלון בן 43.

נאוה בוקר: כבר 21 שנים הוא משמש כמנהל משמרת ערב במלון.

נאוה בוקר: הוא בעל משפחה ומודאג מאוד מכך שהוא עשוי לאבד את מקור הפרנסה שלו, כמו לדבריו גם אותם 414 עובדי המלון האחרים.

נאוה בוקר: אני רוצה לצטט לכם את הדברים שהוא אמר לי אתמול: "מדובר ב-414 עובדים בעלי משפחות, הורים לילדים.

נאוה בוקר: רבים מאתנו כבר לא צעירים, בני 50, 54, חלקנו עובד פה יותר מ-20 שנים ואנחנו עלולים למצוא את עצמנו בלי פרנסה.

נאוה בוקר: אנחנו מודאגים מאוד מהמצב הזה".

נאוה בוקר: על התהליך עצמו ועל מה שקרה אני מעריכה שעוד תקבלו הסבר מפורט מן הגורמים שנמצאים כאן, מבעלי המלון, מראש העירייה, אבל אני מבקשת שהיום נצא מכאן עם פתרון.

איתן כבל: נשתדל לעשות את זה.

נאוה בוקר: צריך ללבן את הסוגיה הזאת עד שנמצא פתרון ריאלי.

נאוה בוקר: למלון מונה כבר כונס נכסים ואסור לנו להשלים עם פיטורים של כל-כך הרבה עובדים, מה גם שהמלון הזה, לפי מה שאני מבינה, הוא רווחי, יש בו רווחים.

נאוה בוקר: מדובר בסגירה של עסק שהוא משמעותי מאוד בעיר אילת.

נאוה בוקר: אילת היא עיר תיירות, עיר שמתמודדת עם המון קשיים.

נאוה בוקר: אגב, מייד כשנשוב מן הפגרה, במושב הבא נקיים את "יום אילת".

נאוה בוקר: אני לא רוצה שנגיע ליום הזה בתחושה שלא הצלחנו להציל את מקום עבודתם של 400 עובדים, ואני כבר לא מדברת על כל בעלי העסקים שנסמכים על המלון הזה ועובדים אתו ונתמכים.

נאוה בוקר: חבל, אני מבינה שלא הגיע לכאן נציג של משרד הכלכלה.

נאוה בוקר: חבל מאוד, כי אחד הפתרונות שהוצעו היה התערבות של המדינה והיה חשוב שיהיה כאן נציג שיוכל לקדם את זה.

נאוה בוקר: 400 עובדים – אם עושים חישוב של דמי אבטלה שצריך לשלם ל-400 עובדים, צריך לעשות פה שיקול כלכלי כי גם זה אמור לעלות מיליוני שקלים למדינה בכל חודש.

לאה ורון: חברת הכנסת בוקר, נציג משרד הכלכלה הוזמן ומייד נבדוק למה הוא לא הגיע.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: ברשותכם, נעבור לנציג של מלון "הנסיכה", בבקשה.

אלכסנדר טסלר: קודם כול, תודה רבה לכם.

אלכסנדר טסלר: שלום לכם.

אלכסנדר טסלר: קוראים לי אלכסנדר טסלר, אני בעל המלון.

אלכסנדר טסלר: לידי יושב הבן שלי, שגר פה בארץ.

אלכסנדר טסלר: היה לי חשוב מאוד להסביר לוועדה הזאת מה ואיך, מה עשינו ולמה עשינו.

אלכסנדר טסלר: במשך שנים רבות, 30 שנים כמעט עבדתי בשביל ישראל, לא בתור אדם שמקבל משכורת.

אלכסנדר טסלר: הייתי יושב-ראש של ועדות סטודנטים למפגשים בין גרמנים ויהודים והייתי ראש המגבית של דור ההמשך של אירופה וגם הייתי ראש מגבית קרן היסוד בגרמניה של כל הקהילות.

אלכסנדר טסלר: במשך שנים רבות עזרתי לישראל.

אלכסנדר טסלר: בשנת 1973 כשהייתי סטודנט באוניברסיטה והיתה מלחמה בישראל והיו בעיות פוליטיות וגם כספיות סגרתי את העסק שלי, ישנתי בקרן היסוד במשך 6 שבועות והלכתי 24 שעות ביממה, גם בלילה, כדי לאסוף כסף.

אלכסנדר טסלר: את הכסף הזה לא העברנו לישראל אלא העברנו לז'נבה כדי שיוכלו עם הכסף הזה לעשות דברים חשובים מאוד.

אלכסנדר טסלר: אז האהבה וההתלהבות נבעו מציונות.

אלכסנדר טסלר: לא באנו לישראל לעשות כסף או להרוויח אלא כדי לפרנס יהודים ולעשות משהו.

אלכסנדר טסלר: דבר אחד הוא לאסוף כסף בכל העולם – אנחנו אוספים בכל שנה בין 30-40 מיליון מרק, 20-30 מיליון דולר, והיינו מעבירים את זה לישראל בשביל כל מיני דברים שהמדינה היתה צריכה אותם.

אלכסנדר טסלר: דבר אחד הוא לאסוף כסף ולשלוח לישראל וזהו זה.

אלכסנדר טסלר: בתור יהודי ציוני רציתי גם לעשות משהו פיסי בישראל, כלומר לבנות.

אלכסנדר טסלר: אני איש בנייה, אז אמרתי: אני לא יודע להתעסק עם רפואה, אבל לבנות אנחנו יודעים.

אלכסנדר טסלר: אז החלטנו לבנות.

אלכסנדר טסלר: באותו זמן מר רבין בא לבקר כאשר הייתי ראש המגבית של גרמניה, הזמנתי אלי את מר רבין.

אלכסנדר טסלר: הוא היה אצלנו קרוב לשבוע ימים ומאז אנחנו התחברנו.

אלכסנדר טסלר: עד יומו האחרון נשארנו חברים.

אלכסנדר טסלר: אפילו כשהוא חזר להיות ראש הממשלה הייתי מתקשר אליו מ"הילטון" תל-אביב והוא היה בא לבקר אותי בתור ראש הממשלה.

אלכסנדר טסלר: היינו חברים טובים מאוד.

אלכסנדר טסלר: הוא הזמין אותי כאשר הוא היה שר הביטחון.

אלכסנדר טסלר: הוא היה בתל-אביב במגדל הגדול של הקריה ואמר לי: "אתה מוכרח לבנות משהו באילת".

אלכסנדר טסלר: אמרתי לו: "בבקשה, אני צריך קרקע".

אלכסנדר טסלר: באותו זמן השר שריר היה שר התיירות.

אלכסנדר טסלר: הוא התקשר אלי בכל שבוע: "תבוא, תבוא, אין לנו יזמים, אין לנו אנשים שמשקיעים כסף בישראל".

אלכסנדר טסלר: כולכם יודעים את זה.

אלכסנדר טסלר: מי בנה באותה תקופה מלונות באילת?

אלכסנדר טסלר: אף אחד לא.

אלכסנדר טסלר: אני באתי, בניתי בזכות מר רבין, בזכות מר שריר שר התיירות, וגם מר שרון היה חבר טוב, היה אצלנו בבית, גם שרים אחרים.

אלכסנדר טסלר: היינו מחוברים לישראל מאוד.

אלכסנדר טסלר: וגם היה חשוב לנו להחזיק 400 אנשים בעבודה בישראל, במיוחד בדרום כי בתל-אביב אין כל-כך צורך אבל הבנו שהציונות שלנו צריכה להיות לעשות משהו או באילת או בגליל בגלל ששם יש מחסור במקומות עבודה.

אלכסנדר טסלר: באמת הקמנו את המפעל, בנינו את המלון והפעלנו אותו לבד.

אלכסנדר טסלר: אחר-כך בא "ישרוטל", לקח אותו מאתנו וניהל את המלון.

אלכסנדר טסלר: השקענו המון כסף, הון עצמי.

איתן כבל: אלכסנדר טסלר, נתתי לך לומר את הדברים.

איתן כבל: אני רוצה שעכשיו תשים את האצבע בדיוק על הבעיה.

איתן כבל: העברתם את הניהול ל"ישרוטל" שתנהל עבורכם ואז בעצם נכנס הממונה על ההגבלים העסקיים ואמר שזה לא אפשרי.

אלכסנדר טסלר: קודם כול, זה היה מלון פוליטי.

אלכסנדר טסלר: סליחה, אני מוכרח להגיד את זה.

אלכסנדר טסלר: כשהחזרנו את "סונסטה" למצרים היה עלינו לחץ עוד יותר גדול לזרז ולגמור את בניית המלון.

אלכסנדר טסלר: זה בגלל שהמלון שלנו נמצא על גבול מצרים, 250-300 מטר מן הגבול.

אלכסנדר טסלר: החיילים המצרים מסתכלים מלמעלה, מן המגדל החדש שהם בנו, על המלון שלנו בכל יום.

אלכסנדר טסלר: זה על הגבול.

אלכסנדר טסלר: זה פוליטי.

אלכסנדר טסלר: אני לא יודע למה הם החליטו כך, לא הסכמתי אז וגם היום אני לא מסכים עם זה, אבל בא הממונה על הגבלים עסקיים והחליט שיש בעיה בגלל של"ישרוטל" ול"פתאל" ביחד יש שליטה יותר מדי גדולה על השוק באילת.

אלכסנדר טסלר: העירייה וגם משרד התיירות לא הסכימו לזה, אבל הם החליטו כפי שהחליטו ופה התחילה הבעיה.

אלכסנדר טסלר: הוא החליט ש"ישרוטל" צריך לצאת מן המלון, אז הסכמנו לתנאים שלו.

אלכסנדר טסלר: זה כאילו אתה שם לי סכין ליד הצוואר ואומר לי Take it or leave it.

אלכסנדר טסלר: שואלים למה הסכמנו?

אלכסנדר טסלר: אם לא היינו מסכימים הוא היה סוגר את המלון מייד, כך הוא נתן לנו לפחות עוד שנתיים וחצי לחפש פתרון.

אלכסנדר טסלר: בכל אופן, מצאנו דיירים אחרים טובים אבל הבנק לא כל-כך הסכים בגלל שהתנאים שלהם לא היו מקובלים.

אלכסנדר טסלר: אנחנו לא כל-כך הרגשנו שהבנק רוצה שיתוף פעולה, לא כל-כך עניין אותו שאנחנו נפתור את זה בצורה מסודרת.

אלכסנדר טסלר: פה אנחנו עומדים, בין שני כיסאות.

אלכסנדר טסלר: בצד אחד הממונה על הגבלים עסקיים, שאני מבין שעוזב עוד מעט, קיבל החלטה שלא מקובלת עלינו, אבל אנחנו הסכמנו לזה, כדי לקבל לפחות שנתיים וחצי כי לא היה פתרון אחר.

אלכסנדר טסלר: הוא אמר לנו: "אם אתם לא מסכימים אני סוגר את המלון היום".

אלכסנדר טסלר: אם לא היינו מסכימים אז כבר לפני 3 שנים הוא היה סוגר לנו את המלון.

אלכסנדר טסלר: אבל השוק השתנה היום.

אלכסנדר טסלר: החלטה שהיתה נכונה לפני 4 שנים איננה נכונה היום, המצב השתנה.

אלכסנדר טסלר: למה?

אלכסנדר טסלר: אני מבין, ואתם יודעים טוב ממני, ששדה התעופה הולך להיפתח עוד מעט, בעוד חצי שנה, בעוד שנה ומשהו.

אלכסנדר טסלר: בעוד שנה ומשהו ייצא שדה התעופה החוצה מאילת.

אלכסנדר טסלר: באמצע העיר יהיו מכרזים לאלפי חדרי מלונות.

אלכסנדר טסלר: זה נכון או לא נכון?

קריאה: 2,000 חדרים.

אלכסנדר טסלר: סליחה, אז למה לא מסתכלים על המצב היום, שהוא לגמרי אחר?

אלכסנדר טסלר: יכול להיות שאז המצב היה שונה, אבל הטענה שלנו היא שהיום המצב השתפר וצריך לקחת את זה בחשבון ולהעריך את המצב.

אלכסנדר טסלר: אולי אתם צריכים לחשוב אם אתם יכולים באיזה שלב לעזור לנו.

אלכסנדר טסלר: באתי בתור יהודי ציוני לבנות כאן משהו, לבנות מדינה.

אלכסנדר טסלר: בזמן האינתיפאדה כשערפאת עשה בעיות שילמתי מהכיס שלי משכורות, במשך 5 שנים, בכל זמן האינתיפאדה.

אלכסנדר טסלר: לא קיבלנו ולא ביקשנו, אף אחד לא נתן לנו עזרה.

אלכסנדר טסלר: עלה לי מיליוני דולרים להחזיק את המשפחות האלה.

אלכסנדר טסלר: לא הוצאתי ולו אדם אחד מן המלון.

אלכסנדר טסלר: כשהעברנו את המלון ל"ישרוטל" ביקשתי בכל יום, דיברתי איתם שייקחו עוד עובד ועוד עובד ועוד עובד.

אלכסנדר טסלר: 98% מהצוות שלנו עבר אליהם.

אלכסנדר טסלר: אני חושב שזה לא אחראי מצד הממשלה.

אלכסנדר טסלר: מוכרח להיות כאן מישהו מלמעלה שיראה שאנחנו דואגים לאילת.

אלכסנדר טסלר: אנחנו תקועים בין שני כיסאות.

אלכסנדר טסלר: זה הכול.

איתן כבל: גילוי נאות:

איתן כבל: במידה רבה היו לי זכויות גדולות בהקמתו בפועל של מלון "הנסיכה", שהייתי בו פעם אחת לפני כשנה.

איתן כבל: כמעט כל ההתכתבויות בעת הקמת המלון, כשהם באו אלי עם העניין הזה – אני חתום עליהן.

איתן כבל: אמרתי להם שאם היום הייתי צריך להקים את המלון איפה שהוא הוקם בחיים לא הייתי מאשר, אין מצב בעולם, כי זה כניסה לטבע ברמות שהיום, במקום שבו אני נמצא, בחיים לא הייתי מסכים לעשות את זה, אבל אנחנו כבר אחרי.

איתן כבל: אם פעם תבדוק בארכיון אצלך תראה שכמעט 80% מן המכתבים הם בחתימתי בהתכתבויות עם מינהל מקרקעי ישראל, עיריית אילת וכל הגורמים, במסגרת ועדת השרים לפיתוח הנגב, עם שמעון פרס, אברהם כץ עוז ואחר כך פואד בן אליעזר כשהיה שר הבינוי והשיכון.

איתן כבל: זה רק למען הסדר.

איתן כבל: למען האמת, נחמץ לבי לראות את העניין הזה כפי שהוא נראה.

איתן כבל: אני רוצה שנקיים את הדיון ונהיה ממוקדים מאוד.

איתן כבל: אנחנו מבינים, יש את מלון "הנסיכה".

איתן כבל: יש חברת ניהול שנקראת "ישרוטל", שכולנו מכירים.

איתן כבל: יש את הממונה על הגבלים עסקיים, שאומר שיש כוח-יתר על-פי כל הכללים, הוא לא יכול להיות בעל הבית של אילת מאל"ף ועד ת"ו.

איתן כבל: המשפחה או הבעלים אומרים: הבאנו חברה, יש לנו בעיה מול הבנק, בנק הפועלים, הביטחונות של החברה הזאת לא מספיקים, הם לא מרגישים איתה ביטחון ואז העסק נמצא בין שמים וארץ.

איתן כבל: נראה כאילו אי אפשר לתת מענה לסיפור כזה.

איתן כבל: ברמה הטכנית אמנם זה כסף אבל כבר ראינו ושמענו גם בוועדה הזאת בעיות לאין שיעור גדולות יותר שמצאנו להן פתרונות ומענים.

איתן כבל: אין שם סיבה שלא נדע לצאת עם פתרון פה.

איתן כבל: נכון שהייתי צריך להעביר לכם עכשיו את השרביט כדי לענות.

איתן כבל: אני מציע שנשמע את ראש העירייה, את יוסי פתאל ואחר-כך נעבור אליכם ונראה איך מתקדמים מפה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני ראש העירייה.

30797: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

30797: בראש ובראשונה אני רוצה להגיד שאני מלווה את מר אלכסנדר טסלר מיום תכנון בית-המלון.

30797: אין ספק שיצרת יצירה ראויה, גם מלונאית וגם ציונית.

30797: למר טסלר יש זכויות רבות הקשורות ליהודים הנמצאים מחוץ למדינה ועושים הרבה מאוד למען המדינה, ולא צריך להכביר במילים.

30797: הכול שמור לך ובאמת הרבה תודה על כל מה שעשית.

30797: נפגשתי עם הממונה על ההגבלים העסקיים, שוחחתי אתו והתכתבתי אתו.

30797: טענתי בשיחות שההחלטה שלו שגויה מבחינה נוספת, מכמה טעמים, ואני בכלל לא נכנס עכשיו לעניין הרשתות, זה לא העניין שלי.

30797: אמרתי שהיא שגויה משום שהעיר אילת נמצאת לקראת שינוי דרמטי בכל הקשור למפת המלונאות בעיר.

30797: יש לנו על סדר היום מתחמים שלמים שנמצאים לפני מכרז.

30797: נמצא פה היועץ המשפטי של משרד התיירות, מי שמלווה חלק מן התהליכים, הוא יכול להעיד על כך.

30797: אני יכול להניח שבטווחים קצרים יחסית נראה בנייה של עוד מאות, אם לא אלפי חדרי מלון, בטווחים קצרים יחסית בבירוקרטיה הישראלית.

30797: בטווח של שנתיים שלוש וארבע שנים אנחנו בהחלט יכולים לראות שינוי מוחלט במפת המלונאות שתהיה בעיר אילת.

30797: יכול להיות שבמקום הזה כדאי לשים סייגים כלשהם.

30797: אני לא יודע, אני מעלה את זה כהרהור ראשון.

30797: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, עברנו במשך 12 שנים חוויה בלתי אפשרית של מלון שעמד בשיממונו, מלון "דורטל סול", כאשר הוא התפנה מסיבות דומות אך שונות.

30797: המלון הזה הפך להיות מפגע תברואתי, מפגע אסתטי, מפגע שמבייש את העיר אילת ורק לאחרונה, אחרי יותר מ-12 שנים – דרך אגב, אנחנו הפעלנו בעניין הזה מאמץ גדול מאוד – לשמחתנו המלון נרכש ועכשיו הוא יוצא לשדרוג.

30797: אני מדבר על מה שהיה פעם "סונסטה", "דורטל סול", מול מלון "הסלע האדום".

30797: זו מבחינתנו חוויה שאנחנו לא רוצים לחוות פעם נוספת, בוודאי לא במלון כמו מלון "הנסיכה" שהוא פאר היצירה, ואני אומר את זה באחריות מלאה.

30797: עוד אדבר עם איתן כבל לגבי המיקום שלו.

30797: כאשר אתה יושב בלובי של מלון "הנסיכה" אתה יכול לראות כל מיני בעלי חיים שמדברים עם האורחים בשפה שלהם.

30797: יש בזה מפגש מעניין עם הטבע.

30797: אבל כל אחד עם זווית הראייה שלו.

30797: אני מסכים אתך שכל מה שקשור לוואדי צריך לשמור עליו, ואנחנו גם שומרים עליו.

איתן כבל: עזוב, זה כבר היסטוריה.

איתן כבל: מה זה משנה?

איתן כבל: אמרתי שאז עשיתי את זה.

איתן כבל: אם הייתי צריך לעשות את זה היום לא הייתי עושה את זה.

30797: יצרת לי גירוי פשוט.

30797: דבר נוסף, נאמר פה בצורה הברורה ביותר, יש כאן 400 ומשהו עובדים, שחלק גדול מאוד עובדים ותיקים מאוד.

30797: ייאמר לזכות המלון, שלאורך כל שנותיו המלון הצליח לשמר – מה שלא ברור בתעשייה הזאת – עובדים ותיקים.

30797: באילת אין לך לאן לזוז, אם יצאת אין לך עיר אחרת שתקלוט אותך ואין לך שכנה אחרת.

30797: מה שיש, יש אצלנו.

30797: לכן המחשבה, שחלילה יכולה להיפלט לשוק האבטלה ללא שום דבר שתוכל לעשות קבוצה כל-כך גדולה של אנשים, מדירה שינה מעינינו.

30797: ההצעה שלנו, שתהיה חשיבה מחודשת על-ידי גורמים שאתם תחליטו – יש כאן גם עניינים פרסונליים, אני לא רוצה להיכנס לזה – לתת משך זמן ארוך יותר.

30797: כל שאר הדברים אינם מענייננו.

30797: אנחנו לא רוצים לראות מלון סגור ולא רוצים לראות 400 אנשים שנמצאים בשוק האבטלה.

30797: לכן אנחנו מבקשים, אדוני, שתמצאו את הנוסחה הגואלת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יוסי פתאל, בבקשה.

יוסף פתאל: שלום, תודה רבה אדוני.

איתן כבל: אתה מצחיק אותי כשאתה קורא לי אדוני.

יוסף פתאל: בסוף אספר את האמת – למדנו ביחד באוניברסיטה והיינו בסיטואציות שבהן "אדוני" לא היה רלוונטי.

יוסף פתאל: אני קודם כול מתייחס לכיסא שאתה יושב עליו, לכן בהחלט אני אומר "אדוני".

יוסף פתאל: אני חושב שבחדר הזה אני כמעט הנציג הנאמן ביותר פה של הלקוחות שבשמם מנסה הממונה על ההגבלים העסקיים להביע עמדה.

יוסף פתאל: אין ספק שאנחנו הראשונים להיפגע.

יוסף פתאל: אם משהו ממה שאומרים ברשות להגבלים עסקיים היה נכון הסוכנים היו הראשונים לזעוק ולתמוך בעמדה הזאת.

יוסף פתאל: אנחנו לא ידועים בענף כחברים של המלונאים או כתומכים שלהם בנושא ריכוזיות ובנושא מחירים, להיפך.

יוסף פתאל: לבי כמובן עם נושא העובדים ועם נושא המשקיעים, אבל אני בא מצד השוק.

יוסף פתאל: אני חושב שהעמדה של רשות ההגבלים העסקיים נטועה בחוסר הבנה עמוק, שגובל כמעט בחלמאות בירוקרטית.

יוסף פתאל: זו לא פעם ראשונה שהרשות להגבלים עסקיים נכשלת בהבנה של תחום התיירות.

יוסף פתאל: האוטומט שהם עובדים לפיו, שמנסה להגדיר שוק, כאילו אילת היא שוק, ואז לקחת סרגל של 51% או לעשות איזה הגדרות דואופוליות, ה-51% זה סוג של "עגל זהב" ויש דואופולים שזה "טלה זהב" אצלם.

יוסף פתאל: כמובן שנושא הגבלים עסקיים הוא קריטי, אבל המחשבה כאילו אילת כאילת היא הגדרת שוק, שניתן לגביה לגזור גזירות מהסוג שמנסים לעשות כאן, היא מופרכת ומנותקת מן המציאות, פשוט מכיוון שאנשים שמגיעים לעיר הם לא מין קהל שבוי.

יוסף פתאל: אנשים היום שוקלים האם להגיע לאילת או להגיע למקומות אחרים בכלל.

יוסף פתאל: הם ניתחו את השוק כאילו אילת עומדת לעצמה, שזה "קשקוש" מוחלט בתיירות, ולקחו בתוך השוק הזה את הרמה של 4 ו-5 כוכבים ואמרו "שם הם עוד יותר ריכוזיים".

יוסף פתאל: לכן זה לא רלוונטי.

יוסף פתאל: כאשר בחדר הזה צועקים כל הזמן שלא נבנים בתי-מלון – אגב, לא נבנה באילת בית-מלון מאז שנות האלפיים – ועכשיו לוקחים בית-מלון- - -

איתן כבל: לא נבנים באילת בתי-מלון?

יוסף פתאל: בית-מלון בסדר הגודל הזה מאז שנות האלפיים לא נבנה באילת, וגם לא נבנה כמעט בכלל בארץ.

איתן כבל: מה המלון האחרון שנבנה שם?

חנה איפרגן: "מג'יק פאלאס".

יוסף פתאל: לא בסדר הגודל הזה.

יוסף פתאל: מספר חדרי המלון שהתווסף בעשור האחרון לשוק עומד על כ-2,000.

קריאה: "אגמים" הוא המלון האחרון שנבנה באילת.

יוסף פתאל: נושא המחסור בחדרי מלון בארץ הוא קריטי, כאשר לוקח לבנות מלון במדינת ישראל כ-10 שנים.

יוסף פתאל: והנה פה יש מלון, שבגלל עניינים בירוקרטיים, שאין להם ולתחרות שום דבר, עומדים לזרוק אותו או לסגור אותו.

יוסף פתאל: עוד פעם, נושא המשקיעים והעובדים פחות מעניין, למרות שגם הוא מעניין אותנו, לבי אליהם.

יוסף פתאל: אני מדבר מהבחינה של השוק.

יוסף פתאל: היום כאשר תייר ישראלי בודק מחירים הוא לא אומר: "אסע לאילת" ואז נופל בשבי של "ישרוטל" או של "פתאל".

יוסף פתאל: הוא פשוט עולה על המטוס וטס לחוץ לארץ.

יוסף פתאל: לכן אני לא רואה מצב שרשת "ישרוטל", לצורך העניין, או כל רשת אחרת יכולה להרשות לעצמה, כאשר אין לה גם תיירים בחורף בכלל, להשתולל עם המונופול לכאורה שקיים בידיה בנושא מחירים ולגבות מה שהיא רוצה.

יוסף פתאל: מחירי השיא שקיימים בתקופת הקיץ יהיו קיימים גם אם יהיו שם 25 שחקנים או רק שחקן אחד.

יוסף פתאל: לכן אני חושב בהחלט שנפל פגם בסבירוּת ובשיקול הדעת של הממונה על ההגבלים העסקיים.

יוסף פתאל: מעט הבנה בתחום התיירות היה מביא אותם למסקנה ששוק התיירות הוא שוק גלובלי.

יוסף פתאל: יש שני מושגים שאינם רלוונטיים לתחום התיירות: מקום וזמן.

יוסף פתאל: מי ששולט היום בשוק התיירות זה מערכות ההפצה בכלל, לא המלונות.

יוסף פתאל: הבעלות על הנכס לא רלוונטית יותר.

יוסף פתאל: מי ששולט בתנועת הלקוחות, בתנועת הגולשים, היום שולט בשווקים.

יוסף פתאל: בתי-המלון בישראל נופלים ממש ברגעים אלה לידיהן של מערכות ההפצה הבינלאומיות.

יוסף פתאל: זה נושא אחר, שאנשי רשות ההגבלים העסקיים עוד לא יודעים לאיית את המילה "אינטרנט" שבכלל מנהל היום את השווקים.

יוסף פתאל: היום כ-20% מהזמנות התיירים של בודדים במדינת ישראל נעשות על-ידי אתרים בינלאומיים כמו "Booking", בכלל לא על-ידי בתי-המלון.

יוסף פתאל: לכן, אדוני, מכיוון שאני חושב שיש בעיה עם שיקול הדעת וההחלטה שנפלה כאן, ולצערי, אני חושב שתסכים אתי, פעמים רבות הדיונים בוועדה הזאת הם דקלרטיביים ופחות מעשיים, ומכיוון שאני יודע- - -

איתן כבל: אני לא יודע על איזו תקופה אתה מדבר.

איתן כבל: אני לא זוכר את זה בתקופתי.

יוסף פתאל: אני רוצה להציע, מעבר לדקלרציות, גם הצעה מעשית.

יוסף פתאל: מכיוון שבתקנון הכנסת למרכז המחקר והמידע יש מעמד, בנושא חקיקה ובנושא תקציב, ומכיוון שאני חושב שאני מבין בתיירות ואני קרוב לאינטרס של הצרכנים ושל הסוכנים מכיוון שאנחנו הראשונים להיפגע מהחששות שמעלה הממונה על ההגבלים העסקיים, אני מציע שהוועדה תבקש לקבל חוות דעת נוספת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

יוסף פתאל: אם יש אפס קצהו של משהו במה שאני אומר, אני חושב שהאחריות הציבורית קוראת לקבל חוות דעת נוספת ולראות האם כצעקתה, או שמדובר פה באיזו רובוטיקה, באיזה עולם צר מאוד, כמו גיליון חישוב אלקטרוני פחות או יותר שלא מבין נכוחה את תנאי השוק ואת התחרות באמת.

יוסף פתאל: אני חושב שחברי הכנסת צריכים בעניין הזה לקבל חוות דעת נוספת.

יוסף פתאל: יש כאן מין deadline מלאכותי שנקבע על-ידי הממונה על הגבלים עסקיים לגבי התאריך, שאני מבין שמתקרב לאוגוסט.

לאה ורון: מה התאריך הסופי?

יוסף פתאל: 31 באוקטובר.

יוסף פתאל: זה בעצם יוצר לוח זמנים כמעט בלתי אפשרי.

יוסף פתאל: הם יצטרכו להיפטר מהמלון עד אז.

יוסף פתאל: מכיוון שאני לא מאמין שהממונה על ההגבלים העסקיים לא ייענה לקריאה של הוועדה, אני מבקש שהוועדה תקרא לממונה על ההגבלים העסקיים לתת ארכה נוספת בשביל לשקול את זה, גם באמצעות מרכז המחקר והמידע של הכנסת, לבדוק האם הניתוח הכלכלי שנעשה אכן נכון, מציאותי או קרוב למציאות בכלל.

יוסף פתאל: עם החלטות מסוג זה, שהוועדה תבקש לקבל עמדה נוספת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת ותקרא לממונה על ההגבלים העסקיים – ואני לא רואה דרך שהוא יוכל לסרב לקריאה של ועדה פרלמנטרית – לדחות את המועד אני חושב שאתם תוכלו לשקול את זה ואולי יימצאו דרכים.

יוסף פתאל: תודה לכם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: היועץ המשפטי של משרד התיירות, בבקשה.

עובדיה קדמי: אנחנו מדברים פה על 400 עובדים, אבל זה לא 400 עובדים בלבד, משום שעל כל עובד אחד בבית-מלון יש עובד, עובד וחצי, לא ישיר.

עובדיה קדמי: חלקם יהיו אנשים שגרים באילת וחלקם גם מחוץ לאילת.

עובדיה קדמי: אבל יש לזה השפעות שהן מעבר לאותם עובדים שיפוטרו.

עובדיה קדמי: עובדים זה חשוב אבל יש דברים נוספים חשובים לא פחות, וזה התיירות באילת.

עובדיה קדמי: 400 חדרים שייגרעו מתוך מצבת החדרים באילת, שהיום עומדת על סביבות 11,000, זה מכה רצינית מאוד.

עובדיה קדמי: אבל גם מעבר לאותה גריעה של 400 חדרים, אנחנו מדברים על תדמית.

עובדיה קדמי: כשאנחנו משווקים את העיר הזאת בחוץ לארץ ואנחנו אומרים שמלון מפואר וטוב שיכול לקבל תיירים מחוץ לארץ ברמה הגבוהה ביותר ייסגר – הסוכנים בחוץ לארץ מתפלאים, אומרים: "רגע, רגע, מה זה מלון נסגר שם באילת?

עובדיה קדמי: משהו לא בסדר שם".

עובדיה קדמי: זה פוגע בתדמית ופוגע באפשרויות השיווק של מדינת ישראל.

עובדיה קדמי: בנוסף לכך, משרד התיירות יזם לפני כשנתיים את הכנסת אילת למפת אזורי העדיפות למלונאות.

עובדיה קדמי: עד אז היזמים באילת לא קיבלו מענקים להקמת מלונות וזה יצר סטגנציה, אין תוספות.

עובדיה קדמי: מאז יש תוספת של 20% ולמרות זאת, הנה אתם רואים, עדיין בשנתיים האחרונות לא הוקם מלון באילת.

עובדיה קדמי: זאת אומרת יש ייסורים בהקמתו של מלון- - -

נאוה בוקר: מתי נבנה המלון האחרון באילת?

עובדיה קדמי: אמרו כאן, לפני שנים רבות מאוד, יותר מ-10 שנים.

קריאה: לא היו מענקים כמעט בכל השנים.

עובדיה קדמי: יחד עם זאת, אם אכן המפה הזאת תוארך יש סיכוי שאנחנו- - -

איתן כבל: אני יכול להתפרץ לדבריך?

איתן כבל: ראשית, אני רוצה לקדם בברכה את אחותה של מנהלת הוועדה ואת חברותיה.

איתן כבל: דבר שני, בחזרה אל הדיון, אתם שחקנים מרכזיים.

איתן כבל: זה שאדוני בא לפה, זה בסדר גמור.

איתן כבל: אפילו לבוא לוועדת הכלכלה זה בסדר גמור-גמור, למרות שיש פה רק אמירות דקלרטיביות, כפי שיוסי פתאל חברי אמר.

יוסף פתאל: אני מתנצל, ואני מבקש שההתנצלות תהיה בפרוטוקול.

עובדיה קדמי: לפעמים הצהרות דקלרטיביות מחזיקות יותר מהחלטות אופרטיביות, ונציין את החלטות הממשלה.

איתן כבל: אני רוצה לומר משהו אחר.

איתן כבל: בכל זאת עברתי בימי חיי כמה תחנות, אני מכיר את השירות הציבורי, אני יודע מתי שר רוצה ומתי שר לא מתכוון, גם כשהוא אומר שהוא מתכוון, וגם כשהוא אומר וניתן להבין מבין השורות מה הוא לא אומר.

איתן כבל: אגיד לך, במקרה הזה קצת קשה להגיד על השר החדש שלך שכאשר הוא רוצה משהו הוא לא יודע לעקור הרים ולטחון אותם זה בזה.

איתן כבל: האמן לי, הוא חבר שלי.

איתן כבל: הוא ואני שני קצוות בפוליטיקה, אבל הוא אחד האנשים המוערכים עלי בבית הזה מבחינת היכולות שלו כשהוא רוצה משהו.

איתן כבל: קודם כול, אני אומר לך, כי אתה נותן לי הרצאה, אדוני, זה בסדר גמור, זה מפתח את הידע שלי.

עובדיה קדמי: עוד לא הגעתי לצעדים האופרטיביים שהמשרד עשה.

עובדיה קדמי: אגיע לזה אם תינתן לי ההזדמנות.

איתן כבל: אומר לך מה אני מתכוון עוד לפני שאני פונה – ונשמע כמובן את אנשי רשות ההגבלים העסקיים, שכבר אמרו הכול רק לפי המימיקה, הם עוד לא יודעים שמימיקה היא גם אמירה, אבל זה דיון אחר.

איתן כבל: אני מנסה להגיד לך, בעצם אני לא מבקש, אם אדוני השר חושב שזה נושא ליבה בכל הנוגע לתיירות באילת על כל המשתמע מכך, בגלל מה שאמר יוסי פתאל, בגלל מה שאתה אומר, בגלל מה שאמר ראש העירייה ומה שאחרים יאמרו, הוא חייב לעמוד על רגליו האחוריות, הוא בעצמו חייב להתייצב אצל הממונה על הגבלים עסקיים, הישן או החדש, ולראות איך נותנים מענה.

איתן כבל: משרד הכלכלה הוא זרוע – האם אפשר לגייס את משרד הכלכלה אל תוך התהליך הזה כדי לתת גיבוי ומענה כזה או אחר?

לאה ורון: בסך הכול נאמר שמדובר על מפעל תיירותי בינוני.

לאה ורון: השאלה אם זה נכון.

איתן כבל: אני עוד לפני.

איתן כבל: למדתי בימי חיי מה עושים כשרוצים משהו.

איתן כבל: וזה לא על משקל: "אם אתה רוצה, אתה יכול".

איתן כבל: לא, לפעמים גם אם אתה רוצה אתה לא יכול.

איתן כבל: במקרה הנדון, כשיש כאן עניין אמיתי, זאת לא שאלה.

איתן כבל: אפשר לומר, כפי שיוסי פתאל אמר, שהחשיבה שלהם תקועה מלפני עידן האינטרנט, אפשר להגיד הרבה דברים, אפילו אפשר להעליב, זה לא העניין.

איתן כבל: העניין הוא שבסוף צריך להתייצב ולשכנע פעמיים.

איתן כבל: פעם אחת, בעניין האמיתי, דהיינו שאי אפשר לסגור מלון ולשלוח 400 משפחות כמעט הביתה באילת.

איילת נחמיאס ורבין: זה אלף משפחות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, זה אילת.

נאוה בוקר: אין שם הרבה אופציות.

איתן כבל: אין יותר מדי אופציות.

איתן כבל: ומצד שני, גם השאלות הטכניות-רגולטוריות-חוקתיות-משפטיות.

איתן כבל: זה כמו, ממקום אחר לגמרי, נושא הגז, מקום אחר לגמרי-לגמרי-לגמרי.

איתן כבל: צריך לשכנע, צריך להסביר ואולי צריך למצוא את המעקף בדברים מסוימים.

איתן כבל: קטעתי אותך לא כי מצא חן בעיני לקטוע אותך, אלא כדי לומר לך ולתבוע ממך, אדוני היועץ המשפטי, ואתה גם במעמד סטטוטורי משפטי, אתה לא עוד איזה סגן מפקד חוליה מצומצמת במשרד, יש לך מעמד עצמאי לומר את דבריך בקול ברור, בלי לעשות חשבון לאף אחד.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לפרוטוקול, ומהפרוטוקול אליך, ואם צריך אתקשר גם לשר כסיכום של הדיון ואתבע את כניסתו לעניין ברמה האישית.

איתן כבל: תסיים את המשפט שלך.

עובדיה קדמי: משפט קצר עם פסיקים, בלי נקודות.

עובדיה קדמי: משרד התיירות, שר התיירות באמצעות המנכ"ל כבר כתב לממונה על הגבלים עסקיים מספר מכתבים עוד משנת 2011, 2012, 2013 ולאחרונה, וביקש מאוד שלא לסגור את המלון ולא לנקוט בכל הפעולות.

איתן כבל: זה לא השר הנוכחי.

עובדיה קדמי: יותר מזה, גם חוות הדעת של הגורמים המקצועיים במשרד שבחנה ובדקה והביעה את דעתה, היא לא הממונה על הגבלים עסקיים אבל היא הביעה דעתה ואמרה שגם אם "ישרוטל" ינהל את המלון הזה זה לא יפגע בתחרות.

עובדיה קדמי: אבל זו דעה של משרד התיירות, הוא לא הממונה על הגבלים עסקיים.

עובדיה קדמי: לכן מה שהציע כאן חברי יוסי פתאל נשמע הצעה טובה לאור המצב המשפטי שנקלענו אליו.

איתן כבל: אדוני היועץ המשפטי, בואו נמתין.

איתן כבל: שמעתי את יוסי פתאל.

איתן כבל: אני עוד לא יודע להגיד איך זה מקדם.

איתן כבל: אני מקשיב.

איתן כבל: אני רק מנסה בינתיים לכוון את הדיון.

עובדיה קדמי: בכל מקרה, הדברים של אדוני יועברו לשר ולמנכ"ל.

איתן כבל: אני גם אשוחח אתו באופן אישי, אם לא היום מקסימום מחר.

איתן כבל: הקואליציה חייבת להיות פה כל הזמן, הם ישנים עם נעליים אז אין להם ברירה והם פה.

איתן כבל: אדבר איתם כאן.

איתן כבל: אעביר עכשיו את רשות הדיבור לאיילת נחמיאס-ורבין, שפעלה גם היא כדי שהדיון הזה יתקיים.

איתן כבל: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה, חברי יושב-ראש הוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: בחדר הזה פעמים רבות אנחנו מקיימים דיונים לא פשוטים סביב סוגיות של אנשי עסקים ובעלי הון.

איילת נחמיאס ורבין: אני, שמגיעה מהמגזר העסקי, מהתעשייה, פעמים רבות מוצאת את עצמי מסתכלת לאנשים באמת בלבן של העיניים ואומרת: רגע, אתם אמיתיים?

איילת נחמיאס ורבין: אני חייבת להגיד שכאשר הסיפור הזה הגיע לשולחן שלי התחלתי לחפור בו ולחפור בו.

איילת נחמיאס ורבין: כחברת כנסת, אני מודה, אני ישר מחפשת איפה המלכוד.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך בכנות.

איילת נחמיאס ורבין: גם אישיר מבט אל אנשי רשות ההגבלים עסקיים ואגיד לכם שאני ניסיתי לחפש בחומרים את הטיעונים שהנחו את הממונה על ההגבלים העסקיים כאשר נתן צו בעניין המלון ובעניין "ישרוטל".

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה קצת בהגבלים, אני תלמידתו הנאמנה של פרופ' גילה, הממונה על הגבלים עסקיים היוצא.

איילת נחמיאס ורבין: ניסיתי לחלק במקומכם את השוק, עשיתי הכול בראש, ניסיתי להבין מה מבחין באמת בין מלון "הנסיכה" לבין החוף הצפוני באילת.

איילת נחמיאס ורבין: ממש עשיתי בשבילכם עבודה כלכלית.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך אתם לא הרגשתם את זה.

איילת נחמיאס ורבין: .. ניסיתי לראות מה באמת הדריך אתכם.

איילת נחמיאס ורבין: אני נוטה לחשוב, במיוחד בכל הנוגע לפקידי ציבור ומשרתי ציבור, שהחלטות מתקבלות בצורה עניינית ולא תחת השפעות זרות וכולי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני מוכרחה להגיד שאני פשוט לא מצליחה להבין מה העניין כאן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל נניח, אחרי שאמרתי את כל זה, שמגיעה בפניכם הבעיה שנוצרה כאן, שלא בטובתם של בעלי המלון.

איילת נחמיאס ורבין: ענף התיירות – כפי שאמרנו בחדר הזה כמה וכמה פעמים – הוא אחד ממשאבי הטבע הכי משמעותיים שיש למדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שזה לא התפקיד שלכם ברשות ההגבלים העסקיים.

איילת נחמיאס ורבין: כפי שאומר דיויד גילה: "אני – תחרות".

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל יש משק, יש כלכלה, ויש כאן עובדים ויש בעלים ויש כאן

איילת נחמיאס ורבין: באמת אנשים – אני לא מגזימה אף פעם בפרפרזות, אני משאירה את זה לאיתן כבל, הוא הכי טוב בפרפרזות, אז אפילו לא אגיד את מה שחשבתי לומר.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה להיכנס לפראזות, אבל אני אומרת לכם בכנות, אני לא מצליחה להבין איך זה קרה.

איילת נחמיאס ורבין: כשזה התגלגל לפתחי קראתי את פסקי-הדין ואת כל החלטות בית-המשפט.

איילת נחמיאס ורבין: זה נראה באמת חֶלֶם.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר כולם תקועים באמצע.

איילת נחמיאס ורבין: יסלח לי מר טסלר, אני באמת רוצה לדבר על העובדים, וכך גם ההסתדרות באילת, אבי אזולאי בוודאי דיבר אתך.

איתן כבל: גם איתי הוא דיבר.

איילת נחמיאס ורבין: גם אתך אבי אזולאי דיבר, ובצדק.

איילת נחמיאס ורבין: זה באמת מקרה שבו אתה אומר לעצמך: רגע, רגע, לא 400, 1,000 משפחות ייוותרו ללא עבודה אם הדברים יישארו במצב כפי שהוא.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם בכנות, אני לא יודעת אם יושבים כאן נציגי בנק הפועלים, אני מניחה שהם לא נמצאים כאן, שהם לא הוזמנו לדיון.

30797: היינו ביחד אצל הממונה.

קריאה: הם הוזמנו לדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מצליחה להבין אותם.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה להיכנס פה לכל מיני ניואנסים, איך יכול להיות שרשת כזאת פתאום לא באה בחשבון והבעלים צריך להביא ערבות אישית כדי להוכיח את איתנותו הפיננסית.

איילת נחמיאס ורבין: זו בדיחה.

איילת נחמיאס ורבין: וגם רשת יחסית מבוססת.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה את הדברים, אני לא מבינה איך זה קרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך כולם כאן נמתחים לכל הכיוונים ובסופו של דבר אנחנו מוצאים שהמלון הגיע לכינוס נכסים.

איילת נחמיאס ורבין: יש תחושה – עזבו, אני לא אומרת שאי אפשר לעשות עסקים במדינת ישראל, זה לא נכון לדעתי, אבל פה באמת יש תחושה של חֶלֶם.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, אני חושבת שנדרשות הנמקות הרבה-הרבה יותר מבוססות ממה שראיתי כדי לשכנע אותנו שזה באמת פגיעה בתחרות וגם, עם כל הכבוד, עם כל זה שהאחריות שלכם היא על התחרות, אני כן מצפה גם מכם כשקורה דבר כזה לראות איך בכל זאת מייצרים את המקום שבו אפשר לפתח איזה שיח, התניות כלשהן, כפי שאתם יודעים לעשות בצורה טובה מאוד בכל מיני מקרים, ואין לי מושג למה פה זה לא קרה, אבל לייצר ביחד התניות כלשהן על מנת שבית-המלון לא ייסגר.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דב חנין.

איתן כבל: קודם כול, תודה על שניהלת את הדיון אתמול והחלפת אותי.

דב חנין: ברצון, אדוני, ואני שמח שהצלחנו ביחד, בעזרת צוות הוועדה, גברתי המנהלת והיועצת המשפטית, לעשות כמעט את הבלתי יאומן ולהעביר את הצעת החוק הזאת.

דב חנין: אז תודה לך על הנכונות, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: הדיון הזה חשוב.

דב חנין: אני רוצה להתחיל בשורה התחתונה ולהתקדם ממנה.

דב חנין: בשורה התחתונה, אי אפשר היום להביא למצב שמלון "הנסיכה" נסגר, אי אפשר להשלים היום עם מצב שיותר מ-400 עובדים יפוטרו וילכו הביתה.

דב חנין: אני מעריך את היוזמה שלך, חברת הכנסת בוקר, להביא את הנושא הזה לדיון, אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון הזה.

דב חנין: אני רוצה לומר משפט לנציגי הממונה על ההגבלים העסקיים.

דב חנין: ראיתי את הנכונות שלכם להרבה יצירתיות, דמיון וגמישות כשמדובר על מתווה הגז.

דב חנין: שם מדובר על 1,000 מיליארד שקלים – "כסף קטן" – אבל מכיוון שהבנתם שהנושא מורכב הייתם מוכנים לכל מיני מתווים יצירתיים, סופר-יצירתיים – אני מתפלא שהממשלה לא חשבה שהם מספיק יצירתיים – כולל כן להשלים ולא להשלים עם חצי מונופול, שלושת-רבעי מונופול, 90% מונופול, ובלבד שלא ייפגע משק הגז.

דב חנין: את אותה יצירתיות אפשר להפגין גם בשאלות הרבה יותר קטנות, למרות שאני מניח שיצירתיות היא תחום של הנושאים הגדולים, אבל גם בשאלות קטנות יותר אפשר להפעיל יצירתיות.

דב חנין: מעבר לזה, אדוני היושב-ראש, מה שמפריע לי בסוגיה הזאת הוא שמדינת ישראל נעלמת מן התמונה.

דב חנין: יש פה הרי שאלה שלא ניתן אותה רק לשוק ולמנגנונים, לתחרות כן ותחרות לא, ואם התחרות לא עובדת אז שהכול ייפול ושהעיר אילת תיפול ושהמלון ייפול ושהעובדים ייפלו ואנחנו נסתכל מרחוק, כי אילת רחוקה, ונגיד: "טוב, מצטערים, מה אפשר לעשות, זה רחוק מן העין ורחוק מן הלב".

דב חנין: איפה מדינת ישראל?

דב חנין: הייתי רוצה לראות למשל שהמדינה, כמו במקומות תעסוקה אחרים, נכנסת למצב החירום הזה ואומרת: בסדר, אנחנו ניתן הלוואה ממשלתית כדי לאפשר למלון הזה לייצר תוכנית עסקית חדשה.

דב חנין: בסדר, אנחנו מבינים שיש בעיה של הגבלים עסקיים, אולי צריך שמישהו אחר ייכנס.

דב חנין: רוצים לאפשר תחרות, אין בעיה, כולנו בעד תחרות, כולנו בעד לאפשר עוד אופציות, אבל כדי שהמלון יעמוד על רגליו, מקום תעסוקה של 400 תושבים, הרי זה יעלה למדינה הרבה פחות לתת את ההלוואה הזאת מאשר לממן 400 עובדים בתעסוקת אבטלה ולממן את ההשלכות החברתיות הקטסטרופליות של זה, גם על העובדים וגם על העיר אילת.

איתן כבל: אתה מבקש שהמדינה תשקיע מחשבה.

איתן כבל: זה כבר גדול.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, דווקא ברשות ההגבלים העסקיים הם יודעים לעשות את זה.

איתן כבל: לא אמרתי "הממונה".

איילת נחמיאס ורבין: דב חנין התייחס לזה ולכן גם אני מתייחסת לזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהוא צודק.

דב חנין: אני חושב שנדרשת פה יצירתיות, גם בכיוון של הממונה על ההגבלים העסקיים וגם בכיוון של הממשלה.

דב חנין: שמענו פה שאירחת את שר התיירות שיש לו הרבה רצון, אנרגיה ונכונות.

דב חנין: הנה דוגמה.

דב חנין: בואו ניתן הזדמנות לפתור בעיה, להציל מקום עבודה, להציל עובדים, לייצר מהלך שבסופו של דבר אם הממשלה תיתן את ההלוואה הזאת אני משוכנע שהמלון הזה, עם המיקום הבלתי רגיל שלו – והתייחסת לזה בדבריך – יידע להחזיר את ההשקעה בגדול.

איתן כבל: תודה.

מרלון טסלר: אפשר לבקש אולי מגברת לאה בוסקילה, שעובדת במלון 20 שנים, להגיד כמה מילים?

איתן כבל: כן, ניתן ללאה בוסקילה לדבר, אבל ממש בקצרה.

איתן כבל: אני חושב שבינתיים המטרייה סביב העניין די ברורה.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

לאה בוסקילה: תודה רבה.

לאה בוסקילה: לא הכנתי נאום.

איתן כבל: את לא צריכה.

איתן כבל: את צריכה להגיד את מה שאת רוצה.

לאה בוסקילה: זה הכול מהלב.

לאה בוסקילה: אני עובדת במלון מאז פתיחתו.

לאה בוסקילה: אני עובדת 23 שנים במלון.

לאה בוסקילה: אני גרה באילת.

לאה בוסקילה: זה מלון שמרגיש כמו משפחה.

לאה בוסקילה: הבעלים היה לצדנו בתקופות הקשות.

לאה בוסקילה: בל נשכח שהוא מילא את המלון בהרבה מאוד תיירים שהם מכרים וחברים.

לאה בוסקילה: במשך תקופה ארוכה מאוד היתה אצלנו תיירות נכנסת, שזה דבר נהדר למדינה.

לאה בוסקילה: דבר שני, אנחנו 400 עובדים, כפי שצוין פה, שלא רוצים ללכת הביתה, רוצים להמשיך לעבוד.

איתן כבל: חשבתי שאם חס וחלילה יפוטרו העובדים, אנחנו "בהפוך על הפוך" מחזקים את הטיעון.

עובדיה קדמי: הם פוטרו כבר פעמיים.

איתן כבל: אני מסתכל מהזווית של הממונה על הגבלים עסקיים.

איתן כבל: בסוף איפה הם ייקלטו?

איתן כבל: ב"ישרוטל".

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אבל מי אמר שרשת "ישרוטל" יכולה לקלוט אותם?

איתן כבל: נכון שאין הכרח שכך יהיה.

איתן כבל: אני מנסה להגיד, זה לא שעכשיו נמציא את הגלגל.

איתן כבל: ברשותכם, נעבור לרשות ההגבלים העסקיים, ממש לגעת בנקודה עצמה, אבל חשוב יותר לתת לנו אופק.

איתן כבל: לא באנו פה רק לשמוע מה היה.

איתן כבל: את מה שקראנו, קראנו.

יעל שיינין: אני עובדת ברשות ההגבלים העסקיים.

יעל שיינין: רשות ההגבלים העסקיים פועלת מזה תקופה ארוכה כדי לצמצם את הריכוזיות בענף המלונאות באילת.

יעל שיינין: אנחנו רואים לנגד עינינו בסופו של דבר את הצרכנים שמשלמים ועלולים לשלם מחירים גבוהים מאוד עבור נופַשים באילת.

יעל שיינין: אנחנו נמצאים עכשיו בימי הקיץ שבהם התפוסה מלאה.

יעל שיינין: יש הרבה מאוד כתבות שמלמדות על המצב במלונות באילת.

יעל שיינין: לצערי הלקוחות נאלצים לשלם סכומי כסף גבוהים מאוד.

יעל שיינין: זה מה שעומד לנגד עינינו.

יוסף פתאל: אין לזה קשר לריכוזיות.

יוסף פתאל: גם בתל-אביב המחירים גבוהים מאוד.

יוסף פתאל: בתל-אביב אין ריכוזיות והמחירים הרבה יותר גבוהים, וגם בירושלים.

יעל שיינין: אני לא הפרעתי לך, אדוני.

איתן כבל: האמיני לי, לא אוותר להקשיב לכל מילה שתצא מפיך, אשתה את זה בשקיקה.

איתן כבל: אתן לך להגיד את מה שברצונך להגיד כי בסוף את השחקנית הכי חשובה סביב השולחן עכשיו.

איתן כבל: זה שיוסי פתאל מתפרץ, נתתי לו את הקרדיט מהימים שגרנו ביחד במעונות בירושלים, זה הכול.

יעל שיינין: אנחנו רואים לנגד עינינו את הצרכן, שבסופו של דבר ייאלץ לשלם מחירים גבוהים יותר במלונות.

יעל שיינין: לפני שאגע בבדיקה הכלכלית, כי נאמר פה שאנחנו מַחשבים וטכנוקרטים, אגיד כבר עכשיו שאנחנו יודעים שיש על השולחן הצעות לקנות את המלון הזה ואנחנו לא חושבים שהמלון ייסגר.

יעל שיינין: הנחת העבודה פה, שהמלון ייסגר ויפוטרו 400 עובדים, אנחנו לא מקבלים את ההנחה הזאת, אנחנו חושבים שהיא לא נכונה.

יעל שיינין: אם היינו חושבים שזה יקרה גם קרוב לוודאי לא היינו מקבלים את אותה החלטה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, גם לא לגמרי בסדר שהבעלים הנוכחיים- - -

קריאה: זה לא תפקיד שלה.

איילת נחמיאס ורבין: מי אמר שהבעלים הנוכחי צריך לאבד את המלון?

איתן כבל: סליחה, אני מצטער, אנחנו רוצים לעזור.

איתן כבל: קודם כול בואו נבין מה הממונה על הגבלים עסקיים אומר.

איילת נחמיאס ורבין: שיחליטו אם הם עוסקים בנכסים או בתחרות.

איתן כבל: אני רוצה להבין את עמדת הממונה על הגבלים עסקיים.

איתן כבל: אם אני רוצה למצוא דרך לתת מענה כזה או אחר, בסוף הוא הממונה על-פי חוק.

איתן כבל: לכן אנחנו פה.

איתן כבל: אנחנו לא פה בגלל ראש עיריית אילת ולא בגלל אף אחד אחר סביב השולחן הזה, בכל הכבוד.

איתן כבל: אני רוצה להבין קודם כול מה הקו, מה המסד, האם זה מסד שאי אפשר להזיז אותו או שאפשר להזיזו, שאפשר לבנות עליו שלבים נוספים.

יעל שיינין: אתחיל מהסוף מאחר ואדוני באמת מבקש פתרון.

יעל שיינין: אנחנו יודעים שהנכס נמצא עכשיו בכינוס נכסים ויש מכרז למכור את הנכס הזה, את המלון.

יעל שיינין: אנחנו יודעים שיש כבר הצעות, יש הרבה מאוד מתעניינים.

יעל שיינין: אנחנו לא יודעים את השמות שלהם אבל מבינים מכונס הנכסים שיש הרבה מאוד מתעניינים, כאשר בעוד כשבועיים, לקראת אוגוסט, המכרז הזה ייסגר.

יעל שיינין: כונס הנכסים ינהל משא ומתן והוא ימצא קונה.

איילת נחמיאס ורבין: "ישרוטל", "רימונים" ו"פתאל".

איתן כבל: את מפריעה לדיון.

איתן כבל: אחר-כך תגידי מה שאת רוצה.

איתן כבל: אני רוצה להבין.

יעל שיינין: מה שעתיד לקרות – ונוכל גם להיפגש פה אם זה לא יקרה – שמישהו אחר יקנה את המלון הזה ויפעיל אותו.

יעל שיינין: דובר פה הרבה על יצירתיות ואני רוצה בכל זאת להתייחס, כי מתייחסים אלינו כאילו אנחנו פה מתנהגים באיזו נוקדנות ועומדים על קוצו של יו"ד.

יעל שיינין: עוד ב-2011 היתה פה עסקת מיזוג שלא הובאה לאישורנו, בניגוד לחוק.

יעל שיינין: הממונה על הגבלים עסקיים לא רצה להגיד: "סליחה, העסקה הזאת לא חוקית, 'ישרוטל' צאו מהמלון, לא אכפת לי שהמלון הזה ייסגר ולא אכפת לי שהעובדים יפוטרו ולא אכפת לי שהכול יקרוס, תצאו עכשיו מהמלון".

יעל שיינין: הממונה על הגבלים עסקיים נתן 4 שנים, עם הארכות חוזרות ונשנות, בשביל להסדיר את העניין הזה, כדי שהמלון ימשיך לעבוד, כדי שהמלון יישאר נכס חי, כדי שיהיה אפשר למכור אותו לגורם אחר שיפעיל אותו כנכס חי.

יעל שיינין: לא דרשנו באופן מיידי ש"ישרוטל" ייצאו מהמלון.

יעל שיינין: נתנו לבעלים זמן רב למצוא פתרון חלופי.

יעל שיינין: לבעלים יש איזה סכסוך עם בנק הפועלים, על חוב שלו לבנק הפועלים.

יעל שיינין: החוב הזה, ככל הנראה מישהו צריך לשלם אותו.

יעל שיינין: כאן נכנס ההליך של כינוס הנכסים.

יעל שיינין: שוב, מה שעתיד לקרות, שמישהו אחר יקנה את המלון ושהוא יישאר נכס חי.

יעל שיינין: זה מה שאנחנו רוצים שיקרה ובשביל זה נתנו עוד ועוד ארכות ובשביל זה נתנו זמן.

יעל שיינין: אנחנו לא רוצים שהמלון הזה ייסגר.

יעל שיינין: נטען פה שלבעלים לא היתה ברירה.

יעל שיינין: הבעלים הגישו ערר לבית-הדין להגבלים עסקיים.

יעל שיינין: זה הליך לפי החוק.

יעל שיינין: הם יכלו לשכנע את בית-הדין להגבלים עסקיים שהניתוח של הממונה שגוי, ניתוח שאגב עבדנו עליו הרבה מאוד זמן, שוחחנו עם הרבה מאוד גורמים, עם הרבה מאוד שחקנים, אספנו הרבה מאוד נתונים.

יעל שיינין: לאחר הרבה מאוד השקעה של משאבים הגענו למסקנה שהגענו, שוב, כשלנגד עינינו הצרכנים והמחירים שהם יתבקשו לשלם אם "ישרוטל" היא שתנהל את המלון.

יעל שיינין: הבעלים יכלו לנהל את הליך הערר בבית-הדין, יכלו לשכנע את בית-הדין להגבלים עסקיים שאנחנו שגינו, אך הם החליטו לא לעשות את זה.

יעל שיינין: הם החליטו למשוך את הערר ולהגיע אתנו לאיזה הליך מוסכם של יציאה הדרגתית מהמלון, והם לא קיימו את ההסכמות שאליהן הם הגיעו אתנו.

יעל שיינין: עוד כשבועיים, למיטב ידיעתי, בתחילת אוגוסט המכרז של כונס הנכסים ייסגר, נדע אם יש הצעות, נדע מי המציעים ונדע טוב יותר מה עתיד לקרות למלון הזה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: תהיו בעמדת המתנה.

איתן כבל: נחזור אליכם.

איתן כבל: רשות הדיבור ליוסי פתאל, קודם כול, אחר-כך עורך-דין אייל שטרנברג, משה מגיד מ"ישרוטל" וחנה איפרגן ממשרד התיירות.

יוסף פתאל: מה ששמענו עכשיו מרשות ההגבלים העסקיים הדגים בדיוק את מה שדיברתי עליו.

איתן כבל: יש לי בקשה.

איתן כבל: בוא, בלי סופרלטיבים.

איתן כבל: אתה מבין למה התכוונתי.

איתן כבל: תודה.

יוסף פתאל: הבעיה של המחירים לא קשורה לריכוזיות ובעלות.

יוסף פתאל: המחירים בבתי-המלון במדינת ישראל גבוהים יחסית לעולם, ללא קשר לניתוח ששמענו פה עכשיו לגבי בעלות.

יוסף פתאל: המחירים בתל-אביב ובירושלים גבוהים יותר, כמעט שערורייתיים.

יוסף פתאל: אין שם שום קשר לבעלות, אין שם בעיות של ריכוזיות.

יוסף פתאל: הבעיה היא חוסר בחדרים ולא בעלות על הנכסים.

יוסף פתאל: הניתוח של רשות ההגבלים העסקיים לגבי הבעלות על נכסים- - -

איתן כבל: שגוי, לדעתך.

יוסף פתאל: לדעתי הוא היה נכון בתקופות מסוימות, כשיש ביקושים.

יוסף פתאל: אגב, שוב, הגדרת השוק שלהם לא נכונה, לדעתי.

יוסף פתאל: יותר מזה, קצת חרה לי – בלי סופרלטיבים – שהשיקולים הכלכליים, של מה יעשה הבנק ומי יקנה, הלא אם מה שהם אומרים היה נכון היינו ששים ושמחים ואומרים שאין בעיה.

יוסף פתאל: אם היינו יודעים שהמלון הזה יתנהל מחר כפי שצריך ומישהו אחר יפעיל אותו והוא לא עלול להיסגר לא היינו נזעקים פה בוועדה עם הסגנון הסופרלטיבי שהשתמשתי בו לצערי.

יוסף פתאל: אבל לעניין עצמו, אני חושב באמת שהם בתום-לב לא מבינים את השוק, במובן הזה שבית-המלון הזה ייסגר ואז מבחינת התחרות הבעיה תהיה הרבה יותר גדולה.

יוסף פתאל: בייחוד לאור העובדה שעכשיו משרד התיירות הוסיף טיסות לאילת ונעשים מאמצים.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נציג "ישרוטל", בבקשה.

משה מגיד: כמה עובדות.

משה מגיד: השוק באילת נוצר בו לכאורה דואופול כאשר הממונה על ההגבלים העסקיים התיר לרשת "פתאל" לרכוש את רשת- - -

איתן כבל: יש לי בקשה לפני כן.

איתן כבל: אנחנו לא פותחים עכשיו את הדיון מול הממונה על ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם.

משה מגיד: רק עובדות, מן המעט שאני יכול לתת לכם.

משה מגיד: לפני שרשת "ישרוטל" נכנסה לנהל את מלון "הנסיכה" התפוסות הממוצעות ב-3 השנים שלפני כן היו 50%.

משה מגיד: תפוסה זה אומר כמה אנשים הגיעו למלון.

משה מגיד: המחיר הממוצע היה בסביבות 600 שקל.

משה מגיד: "ישרוטל" מנהלת את המלון, כפי שנאמר, כבר 4 שנים ומאז התפוסה עלתה מ-50 אחוז ל-60 ומשהו אחוז.

משה מגיד: כלומר, מה עשינו?

משה מגיד: בדיוק ההיפך ממה שהיה אמור לקרות.

יעל שיינין: זה לא "ישרוטל" אלא נאמן, ש"ישרוטל" לא אמורה להתערב לו במחירים או בתפוסות.

יעל שיינין: זה בדיוק גורם שאין לו אינטרסים.

משה מגיד: אני רק מספר לכם את העובדות.

משה מגיד: נכון, "ישרוטל" הפעיל את המלון תחת הנאמן, אבל היה מותר לשווק את המלון באמצעות הנאמן.

משה מגיד: מה היתה התוצאה?

משה מגיד: שהתפוסה עלתה מכ-50% ליותר מ-60% והמחיר הממוצע עלה מ-600 שקל ל-620 שקל.

משה מגיד: זה מה שקרה.

משה מגיד: אם אתם רוצים עובדות, אלה העובדות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נציגת משרד התיירות, בבקשה.

חנה איפרגן: אני רוצה לדבר דווקא על גורם שלא נמצא כאן היום בדיון ולהסביר איך מממנים בתי-מלון.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אנחנו לא מחפשים משקיעים.

חנה איפרגן: אני רוצה להתייחס לנושא של הבנק.

איתן כבל: גברתי, לא.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: אני מחפש משהו שמקדם אותי.

איתן כבל: אני לא עושה עכשיו עבודה סמינריונית על מימון בתי-מלון.

איתן כבל: אני מתנצל, אני רוצה לעשות דברים שמביאים אותי לנקודת החלטה.

חנה איפרגן: בנושא של מימון בתי-מלון השוק ריכוזי מאוד.

חנה איפרגן: יש שני בנקים בסך הכול מכל הבנקים שנותנים אשראי לבתי-מלון והם מתאמים מחירים.

חנה איפרגן: זה בנק הפועלים ובנק לאומי.

חנה איפרגן: קשה מאוד לחיות בשוק תחרותי בתחום מחירי בתי-מלון, מצד אחד, כאשר שוק המימון הוא לא תחרותי בכלל, מצד שני.

חנה איפרגן: אנחנו במשרד התיירות עושים הרבה מאמצים.

איתן כבל: לא הצלחתם לשכנע?

חנה איפרגן: לא הצלחנו לשכנע את משרד האוצר לעשות כל מיני דברים.

איתן כבל: עזבי את משרד האוצר, ייקח הרבה עד שנשכנע אותו.

איתן כבל: לא הצלחתם לשכנע את הממונה על ההגבלים העסקיים?

חנה איפרגן: כדי לשפר את הנושא הזה, כדי לתת רשת ביטחון לבתי-מלון שנמצאים במצוקה.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: זאת אמירה חשובה, למרות מה שאמרתי בהתחלה.

חנה איפרגן: הנושא השני, אני רוצה להגיד באשר למכירת המלון: הרי ברור שיימצא קונה.

חנה איפרגן: אם אתה קובע מחיר הרבה יותר נמוך אז יש קונה.

חנה איפרגן: אבל מה יעשה אותו קונה?

חנה איפרגן: הוא פשוט יתבע את כל הרווחים של הבעלים הקודם.

חנה איפרגן: כולם יודעים שהראשון הוא זה ש"אוכל את החצץ", הוא החלוצי, ואחר-כך בא אחר וקונה את המלון במחיר זול והוא גובה מחירים.

חנה איפרגן: בין זה לבין שיורידו את מחיר הלינה לצרכן בבית-המלון יש פער ענק.

איתן כבל: אני מודה לגברתי.

איתן כבל: בבקשה, עו"ד שטרנברג.

אייל שטרנברג: תודה.

אייל שטרנברג: שמעתי בסבלנות את הדיון.

אייל שטרנברג: האנשים אמרו כולם דברי טעם רב, כולל אנשי רשות ההגבלים העסקיים.

אייל שטרנברג: אני רוצה להציע כמה דברים פרקטיים.

אייל שטרנברג: ראשית, צריך להבין את העובדות.

אייל שטרנברג: בחודש מאי, כאשר מונה כונס הנכסים, הממונה על הגבלים עסקיים בקלות רבה האריך את התקופה עד חודש אוקטובר.

אייל שטרנברג: כלומר כשרוצים לתת הארכות כדי לבצע דברים, זה קל מאוד.

אייל שטרנברג: אנחנו חושבים שגם במקרה הזה זאת התמונה שצריכה להיות.

איתן כבל: השאלה היא זו: להאריך לשם מתן ארכה – זה לא מקדם אותנו.

אייל שטרנברג: צריך לזכור פה כמה דברים.

אייל שטרנברג: ראשית, כל תקופת הארכה תאפשר לעשות שני דברים: דבר ראשון, כפי שהציעו פה גם מר פתאל וגם אדוני וגם, נכנסתי בסוף דבריו של מר טסלר אבל הבנתי שגם הוא הציע את זה, זה יאפשר זמן לבצע בדיקה אמיתית חדשה באמצעות מרכז המחקר והמידע של הכנסת אולי, לבצע בדיקה אמיתית ולראות האם אכן האיסור הזה קיים.

אייל שטרנברג: צריך להבין, יש כאן אולי דבר שאינו ברור.

אייל שטרנברג: "ישרוטל" שמחה להמשיך את ההתקשרות למשך 6 השנים שנותרו ואם "ישרוטל" תמשיך את ההתקשרות אז גם בנק "הפועלים" ישמח להמשיך את ההתקשרות.

איתן כבל: זה ברור, אל תחזור על מה שאנחנו יודעים.

אייל שטרנברג: לפעמים מגיעים למשבר כאשר המשבר נדרש.

אייל שטרנברג: פה המשבר לא נדרש, חייבים להבין את זה.

אייל שטרנברג: דבר שני, יכול להיות, כבוד חבר הכנסת דב חנין, שכבר עזב, שזה יאפשר זמן כדי למצוא אולי פתרונות מימון כלשהם, בין אם בעזרתה של המדינה או בעזרה אחרת.

אייל שטרנברג: צריך להבין, כאשר אמרה חברתי שלא הוגש ערר, או הוגש ערר לבית-הדין להגבלים עסקיים ואחר-כך נמשך, הדברים נעשו בהסכמה, אבל הם נעשו בהסכמה בשל סיבה פשוטה, כדי שאפשר יהיה למצוא קונה כעסק חי שמפעיל את המלון, ששומר על העובדים.

קריאה: זה לא נכון.

קריאה: חברת ניהול חדשה, לא קונה.

מרלון טסלר: גם קונה.

אייל שטרנברג: אני עורך-דין של דיני עבודה ולכן אני חייב לספר פה לנציגת רשות ההגבלים העסקיים שאולי לא יודעת.

אייל שטרנברג: איש לא יקנה את המלון ויפעיל את המלון כל-כך מהר עם העובדים הקיימים.

אייל שטרנברג: בינתיים העובדים, שכבר עברו פעמיים שימועים, ילכו הביתה.

אייל שטרנברג: מדובר בעובדים כמו גברת בוסקילה, שאם היא עובדת במלון 23 שנים אני מניח שאין לה הרבה ברירות לאן לעבור ולאן ללכת.

אייל שטרנברג: שום דבר גם לא יקרה באוגוסט משום שיש עוד הליך משפטי ארוך שמצפה.

אייל שטרנברג: מה שיקרה זה שאם ב-31 באוקטובר המלון ייסגר העובדים ילכו הביתה, העובדים האלה כבר לא ייקלטו במלון, המלון כבר לא יקלוט בחזרה את העובדים וישלב אותם גם אם בסופו של דבר התהליך הזה יתקדם.

אייל שטרנברג: יש ברירה.

אייל שטרנברג: היה ויאריכו לתקופה סבירה, של שנה לפחות, בתקופה הזאת יבדקו שנית האם באמת צריך להוציא את "ישרוטל" או לא צריך להוציא את "ישרוטל", או למצוא פתרונות יצירתיים.

אייל שטרנברג: תודה.

איתן כבל: העניין ברור, אדוני הבהיר את דבריו.

איתן כבל: עוד מישהו רוצה להתייחס?

איתן כבל: רק אם יש תוספות כי אני חושב שקיבלנו כבר את המידע.

חיים כהן-אכד: אני מנכ"ל המלון.

חיים כהן-אכד: אני רוצה להתייחס לפן התפעולי הבלתי אפשרי, שכל פעם מקבלים החלטה להארכה.

חיים כהן-אכד: כל החלטה שתתקבל – ואני מקווה שמפעל חייו של מר טסלר לא יישמט מתחת לרגליו בגלל עניינים טכניים – בלתי אפשרי לנהל את המלון בתפוסות עם עובדים ש"חיים על גלגלים", שלא יודעים מה קורה איתם.

חיים כהן-אכד: לא נדבר על החששות שלי ברמה האישית.

חיים כהן-אכד: אני מדבר על לאה בוסקילה, שפעמיים ערכתי לה שימוע לפני פיטורים ואחר-כך אני צריך להמשיך לעבוד איתה, ואני לפני שימוע נוסף.

חיים כהן-אכד: שלא לדבר על הקושי לגייס עובדים בתקופה הזאת.

חיים כהן-אכד: הם אומרים: "מה, נגיע למלון שעוד מעט עוזבים אותו?

חיים כהן-אכד: " אני לא מצליח לגייס מנהלים, מנהלים עוזבים אותי, עובדים לא מגיעים למלון ואני צריך להפעיל מלון במקביל.

חיים כהן-אכד: אני מבקש, ברשותך, שכל החלטה שתתקבל – ואני מקווה שהמלון ימשיך לפעול במתכונת הנוכחית – תתקבל מייד.

חיים כהן-אכד: אנחנו ערב החגים.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברת הכנסת איילת נחמיאס-ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לנסות להשלים את הדברים.

איילת נחמיאס ורבין: יעל שיינין, קודם כול, אני לא חושבת שזה בסדר לא להגיש בקשה לאישור מיזוג.

איילת נחמיאס ורבין: אני דבקה בחוק, אני מכירה את חוק ההגבלים העסקיים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: ככל שהיתה שם תקלה משמעותית ורצינית אני יודעת שאתם יודעים לטפל בדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: אחרי שאמרתי את הדברים האלה, אני חושבת שרוב היושבים פה בחדר יודע מי הקונים הפוטנציאליים של בית-מלון במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: קודם זרקתי לך את השמות כי אני מניחה שגם לך זה ידוע.

איילת נחמיאס ורבין: הסתכלתי גם על הערכות השווי של המלון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מרגישה שאני מחזירה את עצמי במנהרת הזמן 3-4 חודשים אחורה ומנהלת את העסקים.

איילת נחמיאס ורבין: לא מעניין אותי לנהל את העסקים שלכם, וסליחה שאני אומרת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה, מניסיון אמיתי, להפעיל common sense, ואני חושבת שזה נכון בכנסת, זה נכון במגזר העסקי ונכון בכל מקום.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה משהו לא הגיוני בסיטואציה שנוצרה, איך שלא מסתכלים על זה.

איילת נחמיאס ורבין: לגמרי לא משנה כרגע מי אחראי לה, ונניח שהם לגמרי אחראים.

איילת נחמיאס ורבין: משהו פה לא מתחבר לי אפילו מבחינה פיננסית, אפרופו מה שדיברת על נושא מימון בתי-מלון, כי אנחנו יודעים מה השווי של המלון.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר כדי שהם יוכלו להמשיך להחזיק במלון – אולי זה לא עניינך, אבל בעיני לא הגיוני ששווי המלון גבוה יותר משווי ההתחייבות והם עוד יצטרכו לשלם 40 מיליון שקל בגין פירעון מוקדם רק כדי שהמלון יוכל להמשיך להיות מופעל.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה משהו לא הגיוני, וזה לא הגיוני, על לא הגיוני, על לא הגיוני, על לא הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: מי יצר את לולאת הזמן הזאת?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא לגמרי מבינה.

איילת נחמיאס ורבין: כרגע אני שמה את כולם, כולל אותנו, בצד שאחראי לסיטואציה הזאת.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר באמת נדרשת בחינה נוספת של העניין.

איילת נחמיאס ורבין: לא ממש משנה לי מי הממונה על ההגבלים העסקיים כי במשרדים הממשלתיים יש רציפות שלטונית.

איילת נחמיאס ורבין: בניגוד למה שפעמים רבים קורה בכנסת, אצלכם אמורה להיות רציפות שלטונית, אז גם כשיגיע ממונה חדש אני לא יודעת דרך אילו עיניים הוא יבחן את העניין.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שראויה כאן בחינה מחדש, האם לתת ארכה משמעותית של זמן כדי לבחון את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שזה כבר נמצא בידי בית-המשפט.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שיש פה משהו לא לגמרי הגיוני, גם כשאני מסתכלת על הקונים הפוטנציאליים, גם כשאני מסתכלת על מי התנדב או מי היו המועמדים לנהל את בית-המלון.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לעצמי: רגע, למה בעצם הם צריכים בכלל לאבד את בית-המלון?

יעל שיינין: כי יש להם חוב.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה "יש להם חוב"?

איילת נחמיאס ורבין: שווי הנכס גבוה יותר מהחוב.

איילת נחמיאס ורבין: את מסכימה אתי?

איילת נחמיאס ורבין: לפחות על-פי הערכות השווי שאת ראית, אני מניחה.

איתן כבל: עזבי, אני לא רוצה להיכנס לזה.

איתן כבל: זה גם לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני חוזרת בי מן האמירות הללו.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא נכנסת למשא ומתן.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה מין לולאת זמן לא הגיונית.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך לראות מה עושים בעניין הזה.

נאוה בוקר: משפט אחד.

נאוה בוקר: התחושה שלי, נראה שהנציגים פה כאילו החליטו לעשות "סיכול ממוקד" וזהו, ולא מעניין אותם כלום.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מזדהה עם האמירה הזאת.

איתן כבל: זאת אמירה קיצונית מדי.

יעל שיינין: - - -

איתן כבל: הגנתי עליכם.

איתן כבל: אתן לכם להתייחס, בוודאי, אבל הגנתי עליכם.

איתן כבל: אני אומר לנו, כשמגיעים חברים שלנו- - -

נאוה בוקר: תורידו גם את זה מהפרוטוקול.

איתן כבל: אני לא אוהב את האמירות האלה, אבל מותר לך להגיד אמירות.

נאוה בוקר: אם החשש הוא המחיר לצרכנים אז למה לא מוצאים נוסחה שהמחירים לא יאמירו מעבר למחיר השוק בבתי-מלון אחרים?

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נוסחה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לייצר היצע.

איילת נחמיאס ורבין: זה חלק מן הבעיה באילת, שאין היצע של חדרי מלון.

מרלון טסלר: אני חייב להוסיף עוד משפט אחד.

מרלון טסלר: נפגשתי עם פרופסור גילה בשנה שעברה והבאתי אליו הצעות שקיבלנו מחברת ניהול אחרת ומכתבים מבנק "הפועלים", שהם כותבים חד-משמעית שלפי התנאים שהאחרים מציעים הם לא מתכוונים לקבל אותם.

מרלון טסלר: רק בתשובה לשאלה למה לא עשינו.

מרלון טסלר: דיויד גילה יודע, ביקשתי ממנו, אמרתי לו: יש בעיה אם יש רק שני בנקים.

מרלון טסלר: בבקשה, יש הצעות, אבל אני לא יכול לקחת אותן.

מרלון טסלר: למה אתה רוצה לסגור את המלון?

מרלון טסלר: למה?

מרלון טסלר: הוא אמר לי שזה לא אחריות שלו.

יעל שיינין: זה לא מה שהוא אמר.

איתן כבל: זה מה שהוא הבין.

מרלון טסלר: זה כתוב בפרוטוקול.

מרלון טסלר: יש לנו את הפרוטוקול.

איתן כבל: בבקשה, גברתי, אנא תפתחי לי חלון.

יעל שיינין: אני אומרת שוב, אני חושבת שבעוד שבועיים כולנו נהיה חכמים יותר.

יעל שיינין: אני חושבת שזה דיון מוקדם במקצת בהיבט הזה.

יעל שיינין: דהיינו, ייסגר המכרז של כונס הנכסים, נדע אם יש הצעות, אם יש לו למי למכור את המלון, אם המלון ימשיך לפעול כעסק חי.

יעל שיינין: נוכל לדעת אם באמת החשש שמועלה פה נכון.

יעל שיינין: אני חושבת שההנחה שבאמת-המלון ייסגר היא הנחה לא נכונה.

איילת נחמיאס ורבין: גברת בוסקילה, אני מצטערת.

איתן כבל: אני רוצה לסכם.

איתן כבל: קודם כול, אגיד לך איפה הבעיה שלי באמירה שלך, יעל שיינין.

איתן כבל: אני שומע את הנימה של פרופסור גילה.

איתן כבל: אגיד לך איפה הבעיה שלי.

איתן כבל: בלי משים, מרגע שאנחנו קובעים ש"בואו נראה שהמכרז ייסגר" בעצם כבר התערבנו שלא ברצוננו במשא ומתן.

איתן כבל: דהיינו, אנחנו מביאים את הגוף הזה במחיר יותר נמוך ממה שהוא כי הוא כבר כאילו בקונסטלציה של צרות ובעיות.

איתן כבל: לזה בעצם גם הגברת ממשרד התיירות כיוונה.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה לבקש – בדרך כלל כשאני מבקש אני גם מתכוון, עולה על הבולדוזר ומתחיל לנסוע.

איתן כבל: עד שאני לא משתכנע שהכול פה הולך, לא חס וחלילה ממקום שמישהו לא עושה את עבודתו, אלא לפעמים יש מקום לומר: בואו נשב סביב שולחן ונחשוב.

איתן כבל: אין שום סיבה.

איתן כבל: קודם כול, המלון לא ייסגר.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: לא ייתכן שמלון עם 400 עובדים באילת ייסגר.

איתן כבל: אין שום סיבה, כשיודעים כולם שיש מחסור בחדרים.

איתן כבל: נדיר, דרך אגב, שמתקבצת סביב שולחן קבוצה כזו, שמקיר אל קיר כמעט – זה לא אנשים בעלי אינטרס משותף.

איתן כבל: יוסי פתאל הוא לא בדיוק חבר של המלונאים.

איתן כבל: הוא היה עדין באמירות שלו.

איתן כבל: בדרך כלל אני לא מגן עליו כאשר הוא תוקף את המלונאים, הם לא עובדי מדינה, זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: אני אומר מן הבחינה הזאת שהוא עדין, הוא אפילו לא היה קרוב לאופן שהוא מתייחס לדברים בדרך כלל.

איתן כבל: יש פה קרב.

איתן כבל: משרד התיירות בדרך כלל אני שומע אותו נלחם, צועק על הגופים האחרים.

איתן כבל: היה לנו כאן דיון רק לפני מספר שבועות.

איתן כבל: אני מנסה לומר, כשרואים קבוצה כזאת שמקיר אל קיר, מראש העירייה ועבור דרך משרד התיירות, גם הייעוץ המשפטי – בדרך כלל מוצאים את הייעוץ המשפטי לא תמיד רואה עין בעין את הדברים עם הנהלת המשרד, ושומעים את זה בניואנסים, גם אם לא תמיד אומרים את הדברים, ופה שומעים דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: זה מחייב אותי, מחייב אותנו לעשות את הפעולות, או לנסות לפחות, זאת חובת כולנו.

איתן כבל: אם לא, מכניסים הכול למחשב, זה הכי פשוט בחוק ההגבלים.

איתן כבל: בהגבלים 1 ועוד 1 צריך להיות תמיד 2, אין 3, אבל בסוף כן יש ממונה וכן יש עובדים ויש יועצים משפטיים, כי בסוף כתוב: "אתה קונה לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה" לתת לו את היכולת לראות את הדברים, למצוא את נקודות האיזון.

איתן כבל: לפחות דבר אחד, שכאשר אני הולך הביתה בכל יום אני אומר: "וואלה, גם אם לא הצלחתי באמת נתתי את כולי".

איתן כבל: אלה דברים שקורים לכל אחד מאתנו, גם בחיים האישיים שלנו וגם מעבר.

איתן כבל: אני מבקש שנבצע כמה וכמה פעולות שהוצעו פה על-ידי כולנו.

איתן כבל: אני לא מוכן, יעל שיינין, לקבל את האמירה: "בואו נראה בעוד שבועיים".

איתן כבל: זה אפילו גורם לי קצת להתכווצויות, לאי-נוחות, כי זה סוג של התערבות.

איתן כבל: אני לא רוצה בכלל להגיע למצב הזה.

איתן כבל: אני לא נכנס לעניינים עסקיים, אני לא מבין בזה, אין לי עניין לעסוק בזה, אני לא מבין מה זה עושה.

איתן כבל: אבל אני יודע לראות את הדברים במיפתח רחב, ואני מבין בבני אדם, משתדל לפחות, בעובדים, בדברים מן הסוג הזה, ואני יודע מה זה יעשה לעיר אילת.

איתן כבל: אי אפשר שרק נהיה צודקים.

איתן כבל: אני תמיד אומר משפט שאני חוזר עליו לפרוטוקול: "היה לי את המטה הכי טוב בעולם, באה המלחמה והרסה לי אותו".

איילת נחמיאס ורבין: אתה חייב למצוא משפט חדש.

איתן כבל: דהיינו, אתה מוצא את עצמך פועל על-פי הכללים, הכול בסדר גמור, אתה בסוף אפילו מוערך ומועמד להדליק משואה ביום העצמאות, אבל בסוף אתה מוצא את עצמך במצב "חרבנה", כפי שאומרים בלשון העם, ואין לנו שום כוונה לעשות את זה.

איתן כבל: לכן, אני רוצה לומר קודם כול למר טסלר, תודה.

איתן כבל: אני יודע מה עשית.

איתן כבל: אי אפשר אפילו להאשים אותי שביליתי אצלך ימים ולילות.

איתן כבל: הייתי במלון שלך במקרה כי היה "דיל" ובאתי עם משפחתי למלון בפעם הראשונה בעשרים ומשהו השנים האחרונות, זו הפעם הראשונה שהייתי שם.

איתן כבל: כאשר הגיעו אלי עם העניין אפילו לא ידעו.

איתן כבל: אמרתי היום לראשונה את הקשר שלי לעניין הזה.

איתן כבל: קודם כול, תודה על העשייה הציונית והלוואי ויהיו עוד כמוך.

איתן כבל: אין לי שום כוונה, לפחות כאן, לנסות לשבור את רוחך, אם לא לעתיד אז לפחות לא רטרואקטיבית.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני, נוציא הודעת סיכום בצורה מסודרת כי אנחנו מניחים את זה על שולחן חברי הכנסת, שאנחנו מבקשים שהממונה על הגבלים עסקיים יבחן את עמדתו שוב וינסה לראות מכלול נוסף של דברים מתוך הדברים שעלו על-ידי עו"ד עובד קדמי, היועץ המשפטי של משרד התיירות, על-ידי גברת חנה איפרגן, על-ידי יוסי פתאל, לאור הדברים שנאמרו כאן על-ידי משרד התיירות, וכולנו מקווים שיתגשמו, על ה"פרוספריטי" שהולך להיות בעיר אילת בתקופה הקרובה: בניית חדרי מלון, הרחבה, פתיחת קווי תעופה ודברים מן הסוג הזה, שעשויים לייצר אפילו מצב הפוך, של לחץ עוד יותר גדול, שהניתוח הצליח והחולה מת, כלומר עשינו את הפעולה אבל לא רק שהיו חסרים – כמה חדרים יש במלון?

אלכסנדר טסלר: במלון יש 420 חדרים.

איתן כבל: ואז המחירים יאמירו עוד.

איתן כבל: אני מבקש שתשקלו לתת ארכה נוספת למלון כדי שכל הדברים שנאמרו פה יתכנסו לכדי – אני לא יודע אם אהיה פה בעוד שנה, אולי כן ואולי לא- - -

איילת נחמיאס ורבין: אתה תמיד תהיה איפשהו באזור של הבניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאחלת לך – בקומת הממשלה.

איתן כבל: אני לא יודע אם אהיה פה, אולי בקרן הקיימת, מי יודע.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי מחושבת בדברי, אמרתי בדיוק מה אני סבורה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שאני מפרגנת לך.

איתן כבל: בכל מקרה, בוודאי אם זה אני, אעקוב מקרוב כפי שאני משתדל לעקוב אחרי כל עניין שנדון כאן, אני לא נוטש אותו, כל עניין שאני לוקח על עצמי, ולכן גם פניתי לרשות ההגבלים העסקיים בעניין האחר שנוגע ל"סלקום" ו"פלאפון".

איתן כבל: אני רוצה שאתם תחשבו לתת ארכה נוספת.

איתן כבל: אם צריך שאני אפנה אישית גם לממונה על הגבלים עסקיים וזה יעזור, אשמח לעשות את זה.

יעל שיינין: נעביר את הדברים לממונה על ההגבלים העסקיים.

איתן כבל: תני לי לסיים.

איתן כבל: אשמח שתפתיעי אותי עוד יותר ותיתני לי רעיונות נוספים טובים יותר ממה שאני אומר.

איתן כבל: בכל מקרה, נבקש חוות דעת ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהוא גוף סטטוטורי מבחינתה של הכנסת, הוא גוף שמבצע את כל הפעולות הנדרשות והוא יצטרך להגיד לנו גם אם הוא יודע לערוך בדיקות מן הסוג הזה.

איתן כבל: אנחנו קוראים לכם שוב לעשות את כל אשר נדרש כדי לאפשר בנסיבות שנוצרו – אני לא מומחה להגבלים עסקיים, זה תחום ברור מאוד, התחלתי להתעסק בו, באופן טבעי, בגלל ענייני הגז.

איתן כבל: אני אומר שוב, אשמח אם לבכם וראשכם ייפתח בעניין הזה.

יעל שיינין: רציתי להגיד שההליך נמצא עכשיו בכינוס נכסים.

יעל שיינין: יש ארכה עד 31 באוקטובר.

יעל שיינין: אז ארכה נוספת לא תשנה את המצב שבו הדבר נמצא עכשיו.

יעל שיינין: ככל שיהיו הצעות אחרות לרכישת המלון- - -

איתן כבל: את מדברת על מה שיהיה בעוד שבועיים.

איתן כבל: אני מבקש מגברתי, ודרכך מן הממונה על ההגבלים העסקיים – הוא יכול להגיד שהוא שמע ולא קיבל – בשם חברי הוועדה אני מבקש ופונה לתת ארכה משמעותית כדי לנסות להגיע לפתרון.

איתן כבל: הרי בסוף או שזה יקרה או שזה לא יקרה.

איתן כבל: יש שלב כלשהו שגם הכדרור יגיע אל סופו.

איתן כבל: הרי לא נכון לומר שמישהו עושה פה עכשיו המון כסף על גבם של אני-לא-יודע-מי.

איתן כבל: הרי מי כמונו רוצים שהמחירים באילת יהיו נמוכים, מי כמוני.

איתן כבל: האמיני לי, אני מרשה לעצמי לומר שמעטים הם חברי הכנסת שעוסקים בענייני צרכנות כמוני.

איתן כבל: המצאתי פה תורה שלמה בחקיקה שאני מייצר פה, "ליין" שלם, זה חלק ממני.

איתן כבל: זה אולי הנושא המרכזי שאני עמל בו כבר שנים.

איתן כבל: אני בטח לא צריך להוכיח את עצמי.

איתן כבל: דברים שאת עוסקת בהם בכל יום כשאת הולכת לחנות ולא מקבלת שובר החזר, תיזכרי – זה כבל, וכשטכנאי לא מגיע בזמן – זה כבל.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: אני אומר דרכך לממונה על ההגבלים העסקיים, אני נחוש.

איתן כבל: נעשה את כל המאמצים להציל את המקום, שהעובדים לא יצטרכו לעבור שימוע נוסף, שלא יחיו בחשש לקראת החגים.

איתן כבל: אני נחוש לעשות את הדבר הזה.

איתן כבל: אמרתי מילים חמות למר טסלר, אבל אני כבר לא עושה את זה עבור מר טסלר אלא עבור העובדים שם, בראש ובראשונה.

איתן כבל: אם אשתכנע שחס וחלילה אם מלון "הנסיכה" ייסגר אזי המחירים יצנחו אז אני מוכן לשקול את זה.

יעל שיינין: זה לא מה שאמרנו.

איתן כבל: לא אמרתי שאת אמרת את זה, אבל הנסיבות עלולות לייצר את זה.

איתן כבל: בואו ביחד נעשה הכול למנוע את סגירת המלון.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.