ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 38, 2015-07-27 12:30

איתן כבל: שלום לכולם, חברים יקרים, צהרים טובים.

איתן כבל: אני שמח לפתוח עוד ישיבה של ועדת הכלכלה והיום על סדר יומנו הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס'...) (אכיפת עבירות תעבורה בידי רשויות מקומיות באמצעות מצלמות), התשע"ה-2015 [פיצול מתוך הצעת חוק תחבורה ציבורית (תיקוני חקיקה), התשע"ג-2013].

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, גברתי היועצת המשפטית, רשמת פרלמנטרית, צוות הוועדה, חברי הכנסת, מנכ"ל משרד התחבורה, חברות וחברים יקרים, אנחנו מתחילים את הדיון.

איתן כבל: מי מציג את הצעת החוק, בבקשה?

<עוזי יצחקי: אציג בכמה מילים את תכלית הצעת החוק, ממש בקצרה.

<עוזי יצחקי: לפני שנתיים נתקבלה החלטת ממשלה, שנכנסה גם לחוק ההסדרים.

<עוזי יצחקי: אנחנו רוצים לתת עדיפות לשימוש בתחבורה ציבורית, שיש לו תועלת כלכלית ומשקית גדולה מאוד.

<עוזי יצחקי: האכיפה של נתיבי תחבורה ציבורית היא עניין קריטי למתן עדיפות וקדימוּת לתחבורה הציבורית.

<עוזי יצחקי: זה מביא לתחבורה ציבורית יעילה, זמינה, שכמובן עדיפה על הרכב הפרטי.

<עוזי יצחקי: כחלק מן העניין, כפי שעבר בהחלטת הממשלה, אנחנו מבקשים לתת סמכויות לרשות המקומית לאכוף.

<עוזי יצחקי: יש לנו כמובן את האכיפה של המשטרה, אבל אם ניתן לרשות המקומית כחלק בלתי נפרד מן המאמץ המשקי לאפשר עדיפות לתחבורה הציבורית – זה מהלך חשוב מאוד, יעיל וטוב.

<עוזי יצחקי: אני רוצה להדגיש שהבהילוּת – ובאמת אני מודה לוועדה שהעלתה את זה על סדר היום במהירות רבה מאוד- - -

איתן כבל: תודֶה גם לדב חנין.

<עוזי יצחקי: כן, ובמיוחד גם לחבר הכנסת דב חנין שבאמת תומך בנו בענייני תחבורה ציבורית.

<עוזי יצחקי: החשיבות הולכת וגדלה לאור העבודות שאמורות להתחיל ביום ראשון, 2 באוגוסט, בתל-אביב.

<עוזי יצחקי: החשיבות של הסיוע של עיריית תל-אביב-יפו במיוחד – ויש לה את האמצעים ואנחנו מתואמים איתה בעניין הזה – היא קריטית.

<עוזי יצחקי: הולכים להיסגר מספר נתיבים והשימוש בתחבורה הציבורית אנחנו מצפים שילך ויגדל.

<עוזי יצחקי: נפעיל חניוני "חנה וסע" מגני התערוכה, מתל ברוך, ממצפה מודיעין ואצטדיון המושבה בפתח תקווה לכיוון אזורי התעסוקה בתל-אביב ואם לא תהיה אכיפה אפקטיבית וטובה, כל הדברים האלה – כאילו לא עשינו כלום והכול ייתקע.

<עוזי יצחקי: זה בהיבט הכללי.

איתן כבל: עלית יותר מדי גבוה לספֵירות החיצוניות.

איתן כבל: עברתי קצת על הצעת החוק עם היועצת המשפטית לוועדה.

איתן כבל: יש כאן כל מיני עניינים שאני כבר אומר לך, אני רוצה שהדברים יובהרו.

איתן כבל: ברמת העיקרון, אני אישית תומך במתן סיוע למשטרה.

איתן כבל: לא שאני משתגע על זה, שאף אחד פה לא יבין אחרת.

איתן כבל: כל אחד במדינה הזאת צריך לעשות את עבודתו: המשטרה את עבודת המשטרה, הפקחים את עבודת הפקחים.

איתן כבל: אני לא אוהב את כניסת-היתר של הפקחים, למרות שהם לאט-לאט נכנסים במין השתבללות, כל אחד בתחום כזה או אחר, ובעצם הופכים להיות גוף שמחליף את המשטרה.

איתן כבל: אני מודה, אישית אני לא משתגע על זה.

איתן כבל: אבל בנסיבות המתקיימות, בוודאי העבודות שמתקיימות בתל-אביב – אני רוצה לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: מה שמטריד אותי יותר מכול בתהליך הזה נוגע לשמירת הפרטיות, על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: במקום אחר, בכובע אחר, בדיונים אחרים, מי שמכיר אותי מהדיונים על המאגר הביומטרי, אני נאבק מאבק לא פשוט על שמירת הפרטיות של אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: בתוך הצעת החוק המונחת כאן לפנינו יש כל מיני עניינים שצריך להסדיר אותם, שיינתן להם מענה מלא.

איתן כבל: אני כבר אומר לך, אין כל רשות מקומית עושה שבת לעצמה.

איתן כבל: יש אחריות שלכם, יש אחריות של משרד המשפטים והגורמים האחראים על זה.

איתן כבל: אם אבנה על כך שכל רשות מקומית תקבע לעצמה קריטריונים וכללים – אדוני המנכ"ל, אתה יודע מה יהיה.

איתן כבל: יש לכל אחד את התחום שלו, את האחריות שלו, את המומחיות שלו.

איתן כבל: בזה לא יהיו פשרות, זה קו מנחה.

איתן כבל: אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק, אנחנו בעד הצעת החוק, אבל זה לא "יום הרת עולם, היום תעמיד במשפט".

איתן כבל: זה דחוף, זה חשוב, אבל לא תוך כדי תנועה נדרוס בדרך את הפרטיות של אזרחי מדינת ישראל.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: יש לנו כמובן כל מיני עניינים נקודתיים.

איתן כבל: גם היועצת המשפטית לוועדה תתייחס לדברים.

איתן כבל: נעשה סבב קצר של התייחסויות.

איתן כבל: מי שרוצה להתייחס, בבקשה.

איתן כבל: מיטל להבי, שהיא אורחת נכבדה בעניין, בבקשה, אבל בקצרה.

<מיטל להבי: ממש בקצרה.

<מיטל להבי: אני חושבת שאם אפשר לומר שקורה דבר טוב, או יכול לקרות דבר טוב מעניין הרכבת הקלה, זה העניין של עידוד התחבורה הציבורית.

<מיטל להבי: בלי שום קשר לשאלה אם הפיקוח ייעשה דווקא על-ידי הרשות המקומית או על-ידי המשטרה, עצם זה שנת"צים מקבלים משמעות שיש לה שיניים, שנת"צ זה נת"צ ומותר בנת"צ לנסוע- - -

איתן כבל: פקחים.

<מיטל להבי: פקחים.

<מיטל להבי: שמתי לב לדברים שאמרת.

<מיטל להבי: יש כאן סעיף שמבטיח באמצעות סקר את נושא אבטחת המידע.

איתן כבל: אבל ראית מה כתוב שם.

איתן כבל: לא אני עליתי על זה אלא היועצת המשפטית לוועדה.

<מיטל להבי: יש כאן נקודה חשובה מאוד.

<מיטל להבי: יש 60 ימים לשרת המשפטים כדי לקבוע את התקנות ובמהלך 60 הימים האלה אפשר לתת את הדגשים שצריך לתת בכל הנקודות החשובות.

<מיטל להבי: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יהודה בר אור, בקצרה.

איתן כבל: תדברו רק על הפקחים, חברים, לא סיפורים מסביב.

<יהודה בר אור: אני יושב-ראש איגוד נהגי המוניות הארצי.

<יהודה בר אור: לגבי הנת"צים והפקחים, כל מה שקשור לנתיבים הציבוריים והפיקוח עליהם – זה חשוב מאוד.

<יהודה בר אור: אם רוצים שהתנועה תזרום, וכולנו יודעים, ובמיוחד אנחנו כנהגי מוניות רואים יום-יום איך נכנסים כלי רכב פרטיים לכל הנתיבים שלנו ושל התחבורה הציבורית ומפריעים לנו להסיע את האנשים בבטחה ובמהירות.

<יהודה בר אור: כשאדם יכול לנסוע מהר אז בהגיעו ליעד מחיר הנסיעה יהיה נמוך יותר.

<יהודה בר אור: זה יתרון גדול גם לנוסע, גם לנו ולכולם כאחד.

<יהודה בר אור: לכן צריך פיקוח על נתיבים ציבוריים שהולכים לבנות אותם בכל הדרכים ובכל הארץ, ובמיוחד בתל-אביב עקב העבודות שיהיו.

<יהודה בר אור: לגבי שאר הדברים – צריך לשקול אותם.

<אברהם פריד: בדברים של המנכ"ל עוזי יצחקי חסרה לי רק הגדרה ברורה, שנתיבים ציבוריים לתחבורה ציבורית זה גם מוניות.

<אברהם פריד: אם אשמע את זה באופן ברור אהיה שקט יותר.

איתן כבל: זה אוטובוסים ומוניות.

<אברהם פריד: צריכה להיות הגדרה ברורה.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי, שאם שאלת אז אתה יודע למה שאלת.

איתן כבל: תודה רבה לך.

איתן כבל: נציגת המשטרה, בבקשה.

<שרית פיליפסון: אני ראש מחלקת תביעות באגף התנועה במשטרה.

<שרית פיליפסון: אני רוצה להגיד באופן כללי שמשטרת ישראל הביעה את עמדתה במהלך השנה וחצי האחרונות בשני צוותים בין-משרדיים שהוקמו בעקבות החלטת הממשלה מספר 164 לגבי הרחבת סמכויות אכיפה לפקחים, להרחיב את סמכויות האכיפה לפקחים בתחום הנסיעה בנת"צים באמצעות תיעוד אלקטרוני.

<שרית פיליפסון: אנחנו בעד.

<שרית פיליפסון: קודם כול, אנחנו מברכים על הקידום של הצעת החוק הזאת.

<שרית פיליפסון: אנחנו חושבים שזה נכון.

איתן כבל: אולם, מה?

<שרית פיליפסון: בחוק הזה חסר דבר חשוב מאוד: הכנסתו במסגרת צו עבירות קנס.

<שרית פיליפסון: היום שוטר שעוצר אדם שנוהג בנתיב ציבורי נותן לו דוח של 250 שקלים.

<שרית פיליפסון: מאחר וזה לא נכנס בצו עבירות קנס אז היום פקח על סמך תיעוד וצילום ישלח לו הזמנה לדין לבית-משפט לעניינים מקומיים.

<שרית פיליפסון: אנחנו סבורים שלא נכון לעשות כך.

<אלברט אוחיון: אני רוצה להתייחס לנושא של הבין-עירוני.

<אלברט אוחיון: אני תת-ניצב, סגן ראש אגף התנועה במשטרה.

<אלברט אוחיון: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המשרד לביטחון פנים בכביש 2443 ובכביש 20 באיילון.

<אלברט אוחיון: אנחנו מתכננים שם 50 עמדות עם 30 מצלמות פעילות, זה לאכיפה בבין-עירוני.

<אלברט אוחיון: לא אכנס לשאלת התקציב, אבל בגדול אנחנו די מתואמים, גם עם נת"ע וגם עם איילון ונקווה שבחודש הבא- - -

איתן כבל: מתי זה יקרה?

<אלברט אוחיון: לדעתי בחודש הבא.

<אלברט אוחיון: אמרו לי שזה יהיה ב-2 באוגוסט.

<שרית דנה: שלום.

<שרית דנה: אני פה מטעם נת"ע.

<שרית דנה: יש לנו הערה קטנה.

איתן כבל: את יועצת משפטית חיצונית לנת"ע.

<שרית דנה: מאז שהצעת החוק הזאת הונחה קרה שינוי.

<שרית דנה: נת"ע הוסמכה כרשות תימרור מקומית בכל מרחב התוואים, למעט תל-אביב.

<שרית דנה: אנחנו כמובן לא מבקשים שסמכויות הפיקוח יועברו לנת"ע, זה בסדר גמור.

<שרית דנה: אנחנו רק רוצים שהן לא יישללו מהרשויות המקומיות במקום שנת"ע היא רשות התימרור המקומית.

<שרית דנה: זה עניין של שינוי נוסחים אבל הרציונל לא צריך להשתנות.

<שרית דנה: זה עדיין כמובן דרכים עירוניות – בתוך פתח-תקווה, בבני-ברק, ברמת-גן וכך הלאה.

<שרית דנה: אנחנו מבקשים שגם ביחס לתוואים האלה, שהיו קודם רשות תימרור עירונית, תישמר הסמכות.

איתן כבל: את רואה שהם מהנהנים במרץ.

איתן כבל: הם יאמרו את זה גם לפרוטוקול.

איתן כבל: נציגי משרד המשפטים, בבקשה.

<יפעת רווה: היינו שותפים לזה, זה נעשה ביחד אתנו.

<יפעת רווה: ככל שיש דברים נקודתיים, נשיב, אבל זה נעשה במתואם אתנו.

איתן כבל: אתם אחראים גם על הגנת הפרטיות?

<צילי נאה: כן, אנחנו אחראים על ההיבטים בהסדר שנוגעים להגנת הפרטיות.

איתן כבל: אני מניח שבגלל המהירות לא התעמקתם.

<צילי נאה: חשבנו בזמנו שהנוסחים האלה בעצם נותנים מענה, נותנים את המעטפת הראויה בשביל להגן על הפרטיות ונותנים מענה למכלול ההיבטים הרלוונטיים.

<צילי נאה: אשמח להרחיב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אורי קריב, מנכ"ל "סייפר פלייס", בבקשה.

<אורי קריב: "סייפר פלייס" היא חברה קטנה, כחול-לבן, שמפתחת אמצעים מתקדמים לאכיפת עבירות בריונות בכביש.

<אורי קריב: אנחנו פועלים במדינת ישראל מ-2012.

<אורי קריב: אנחנו פועלים כבר בערך בחצי מהרשויות המקומיות הגדולות בארץ.

<אורי קריב: אני רוצה להקדים ולומר שכל הנקודות שהעלית, גם מבחינת זה שכל רשות עושה דין לעצמה וגם מבחינת פרטיות, אלה נקודות מצוינות.

<אורי קריב: למעשה על המדוכה הזאת ישבו כבר מספר פעמים.

<אורי קריב: ראשית, יש עבודה של מכון התקנים שבחנה מה היא מערכת אכיפה מבוססת מצלמה, בדיוק ממה שהתחלת, שלא כל רשות מקומית תוכל להחליט אם מצלמה כזאת או מצלמה אחרת.

<אורי קריב: נעשתה עבודה מסודרת מאוד.

<אתי בנדלר: איפה נעשתה עבודה?

<אתי בנדלר: לא הבנתי.

<אורי קריב: היתה ועדה ציבורית במכון התקנים שעשתה עבודה במשך העשור הראשון של שנות האלפיים.

<אורי קריב: יש הגדרה מפורשת מה זה מערכת אכיפה מבוססת מצלמה לעבירות תנועה, גם מאוישת, גם ניידת.

<אורי קריב: כל הדברים האלה כבר נעשו.

<אתי בנדלר: מצלמה לפי החוק, לטענתך, צריכה להיות מצלמה שאושרה במכון התקנים?

<אורי קריב: זו לא צריכה להיות מצלמה אלא מערכת אכיפה מבוססת מצלמה.

<אורי קריב: היתה ועדה ציבורית עם נציגי תקינה, נציגי המשרד לביטחון פנים, נציגי ציבור, נציגי משרד המשפטים.

<אורי קריב: כל הדברים האלה נעשו.

<אורי קריב: דבר שני, לגבי זריזות המענה של משרד המשפטים, גם משרד המשפטים דן זמן רב על נושא הפרטיות במערכות אכיפה.

<אורי קריב: זה לא שהם היו צריכים לאלתר תשובה.

<אורי קריב: כל השאלות: מה מותר לראות, מה צריך לטובת הוכחת עבירה, כל הדברים האלה כבר נידונו וקיימים.

איתן כבל: תודה, העניין ברור.

איתן כבל: אצפה להתייחסות מעבר לשאלה אם הוא גורם פרטי או לא.

איתן כבל: זה שהוא גורם פרטי והוא בעל עניין, אני מניח שהוא לא נסע לירושלים רק כדי לספר לנו את הסיפור הזה, אבל לגיטימי שהוא יציג את הדברים ואני מבקש את ההתייחסות שלכם.

<משה בר: אני יושב-ראש עמותת "תנו יד לחירש, נכים למען נכים".

<משה בר: רציתי לדעת איפה מקומם של הנכים הקשים על כיסאות גלגלים בנושא הזה.

<משה בר: אף אחד לא דיבר על זה.

<משה בר: אם עושים היום מהפיכה בתל-אביב מה עושים עם הנכים בזמן שבתחבורה הציבורית אין כמעט שום נגישות לנכים?

<משה בר: רק נכה אחד יכול לעלות באוטובוס ואחרים לא יכולים.

איתן כבל: תהיה התייחסות.

<אתי בנדלר: יש התייחסות- - -

<משה בר: דובר על 300 מצלמות חדשות.

<משה בר: צריך פתרון עד שהם יהיו.

איתן כבל: תהיה התייחסות.

<יפעת רווה: בקשר לנושא הנכים- - -

איתן כבל: בשלב זה הוועדה רק שומעת הערות כלליות.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: כמו בחתונה קתולית, מי שלא יאמר את דברו עכשיו, לפני שאנחנו מתחילים לקרוא את הצעת החוק, לא יתחיל לספר סיפורים אחר-כך.

איתן כבל: יש מישהו כזה?

איתן כבל: בבקשה.

<יוסי אור הכהן: אני הגשתי עתירה לבג"ץ בנושא מצלמות מעקב.

<יוסי אור הכהן: עיינתי בהצעת החוק.

<יוסי אור הכהן: לא ברור אם מדובר במצלמות וידיאו או מעקב או אם מדובר במצלמות אוטומטיות כמו אלה שמצלמות בכבישים.

<יוסי אור הכהן: הסוגיה הזאת חשובה כי יש לה השלכות לגבי נושא הפרטיות.

<יוסי אור הכהן: אני לא יודע אם הוועדה יודעת, היו הנחיות על-ידי הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע וחשוב שגם הנציגים שלהם יהיו נוכחים בדיונים, הן הנחיות משנת 2010 והן הנחיות משנת 2012.

<צילי נאה: אבקש לומר שנציג רמו"ט, הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, ביקש שאתנצל בשמו.

<צילי נאה: הם יגיעו לכאן בהמשך אם הם יוכלו.

איתן כבל: אחרי שנאשר הם יבואו?

<צילי נאה: הם יעשו מאמץ להגיע.

<אתי בנדלר: הם חיוניים כאן.

<קריאה: אבל הם אישרו את הנוסח של הצעת החוק.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה שאתם מנהלים את הדיון.

איתן כבל: לקח לי הרבה זמן להפוך להיות יושב-ראש הוועדה ואף אחד לא יחליף אותי.

איתן כבל: אגיד את הדבר הבא: מה זה "אישרו"?

איתן כבל: בדיון בוועדה עולות שאלות, נפתחים נושאים.

<עוזי יצחקי: אבל היא נציגת משרד המשפטים.

<לאה ורון: אבל היא רק באה להתנצל בשמם.

<צילי נאה: לא באתי רק להתנצל.

<עוזי יצחקי: אבל היא נציגת משרד המשפטים והיא מייצגת גם את רמו"ט.

<עוזי יצחקי: אי אפשר שכל אחד יעשה דין לעצמו.

<אתי בנדלר: "כל אחד" זה יושב ראש הוועדה.

<עוזי יצחקי: אני מדבר מבחינת עובדי המדינה.

איתן כבל: עוזי יצחקי, תודה רבה לך, באולם שלך תנהל את העניינים כפי שאתה רוצה, פה אני מנהל את העניינים.

איתן כבל: כשאני מתארח אצל אחרים אני מתארח על-פי הכללים של אותו בית.

איתן כבל: פה יש כללים של הבית הזה.

איתן כבל: אני יודע, ואני אפילו ותיק, אני יודע שהיא לא יכולה לסחוב את כל המשרד על גבה.

איתן כבל: לא ביקשתי שיעברו חדר-חדר ויוציאו את כולם שיבואו לוועדה בראשות כבל.

איתן כבל: העניין פשוט, יש תחומי אחריות ספציפיים עקרוניים.

איתן כבל: רמו"ט היא גורם שעקרוני שיהיה פה.

איתן כבל: זה לא מפחית מערכך, זה לא מפחית מכבודך, זה לא אומר שאין לך סמכות, אלא אומר שבתחום המסוים הזה צריך להיות הגוף המומחה.

איתן כבל: לא ביקשנו שיבואו המומחים לתמרורים, למרות ששרית דנה העלתה את העניין הזה.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: כי זה חשוב אבל אפשר להתמודד עם זה.

איתן כבל: בעניין הזה, בעקבות מעבר מהיר על הצעת החוק, לי זה נראה חשוב.

איתן כבל: ראית, קבענו דיון מהיר מאוד, לא רק מהרגע להרגע אלא ממש לאתמול.

איתן כבל: יחד עם זאת, עניין השמירה על זכויות הפרט, לי כאדם וכמחוקק, אני פעיל מאוד בתחומים האלה ואני רוצה שדעתי תנוח בטרם אומר הן.

איתן כבל: תודה רבה לך.

איתן כבל: מהנקודה הזאת, אם אדוני תוך כדי הקראה יהיו לו נקודות שירצה להתייחס אליהן כדי לוודא, יש כאן את המומחים.

איתן כבל: אני מקווה שלא נצטרך לעשות שיחות ועידה כדי להבין מה כן ומה לא.

איתן כבל: נעשה הכול, הרצון שלי להעביר את הצעת החוק היום, גם מפאת הדחיפות וגם מפאת החשיבות.

איתן כבל: מי שרוצה לבלבל לי את המוח, שיעשה את זה במקום אחר.

איתן כבל: אנחנו נתקדם ונעשה את הדברים כפי שצריך.

איתן כבל: מי קורא את הצעת החוק?

<חוה ראובני: כאן אנחנו מציעים לשאוב אל תוך פקודת התעבורה את ההגדרות הקיימות כבר היום בתקנות לעניין מהותן של "רשות תימרור מרכזית" ו"רשות תימרור מקומית", כאשר בהגדרות הקיימות נאמר ש"רשות תימרור מרכזית" זה "המפקח הארצי על התעבורה", ו"רשות תימרור מקומית" זה "מי שמונה על-ידו", שזה בדרך כלל, אבל לא רק, ראשי רשויות מקומיות.

<חוה ראובני: זה מתחבר כבר להערה של גברת דנה.

איתן כבל: תאמרי כבר תשובה להערה שלה.

<חוה ראובני: התשובה שלי היא שהיא צודקת.

<חוה ראובני: לצערי שמעתי אותה רק בכניסה לחדר הזה, אז צריך יהיה לעשות איזו התאמה בנוסח של הסעיף הבא.

איתן כבל: תאמרי שאנחנו נכניס התאמה.

<חוה ראובני: צריך יהיה לחשוב על איזו התאמה.

<חוה ראובני: אשמח אם הגברת דנה תציע את הנוסח.

<חוה ראובני: פשוט רק בכניסה לאולם כאן שמעתי את ההערה.

איתן כבל: בסדר, אבל אנחנו רוצים להתקדם, זה הכול.

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין, האם גם נת"ע תהיה מוסמכת?

<חוה ראובני: לא, אין כוונה כזאת.

<חוה ראובני: זו חברה.

<חוה ראובני: היא לא יכולה להיות בעלת זכויות אכיפה.

<שרית דנה: גם אין לנו שום רצון כזה.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע על הפסקה הזאת, אדוני, כפוף לתיקון ההגדרה, כך ש"רשות מקומית תמשיך להיות רשות תימרור מקומית גם בדרך שנת"ע הוסמכה לגביה להיות רשות תימרור מקומית".

<חוה ראובני: סליחה, גברת בנדלר, אני חושבת שזה לא המקום להכניס את התיקון.

<אתי בנדלר: הוועדה מאשרת את העיקרון.

<אתי בנדלר: נראה היכן לשלב את התיקון.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: פסקה (1) אושרה פה אחד.

<אתי בנדלר: בפסקה (2), לא הוצע כאן לתקן את סעיף 27א לפקודה עצמה.

<אתי בנדלר: תקראי את זה ותיכף אתייחס.

<חוה ראובני: בפסקה (2) אני מבקשת להוסיף כמה מילים לנוסח.

<אתי בנדלר: אולי בכל זאת אדבר על העניין הזה.

<אתי בנדלר: סעיף 27א לפקודה, שאותו לא מוצע לתקן כאן, מדבר על צילום רכב ראיה קבילה, כלומר זה סעיף שמדבר על קבילוּת צילומים שנעשו במצלמות.

<אתי בנדלר: הוא אומר כך: "צילום שנעשה בדרך שנקבעה בתקנות, במצלמה המופעלת באופן אוטומטי או בידי שוטר יהיה ראיה קבילה בכל הליך משפטי לגבי ...".

<אתי בנדלר: כתוב לגבי אילו נושאים הצילום יהיה ראיה קבילה, ואז נאמר בסיפה: "ובלבד שהוכח כי הצילום המוגש הוא העתק אמין של הסרט שהוכנס למצלמה והוצא ממנה, וכי מרגע שהובא למצלמה עד שהוגש לבית המשפט לא נעשתה בו" – דהיינו בסרט – "שום פעולה שיש בה כדי לשנות פרט מפרטיו".

<אתי בנדלר: בתיקון אחר הוצע לתקן את סעיף 27א לפקודה, רק שהוועדה בכנסת הקודמת לא סיימה את הדיונים באותו תיקון ולכן התיקון לא התקבל.

<אתי בנדלר: אבל היום כשאנחנו נקבל את התיקון הזה, ואם סעיף 27א לא יתוקן, תהיה בעיה, כי אז אנחנו מדברים רק על מצלמות שיש בהן סרט ולא על סוגי מצלמות דיגיטליות או מצלמות אחרות שבהן יש מערכות שהן בעצם רלוונטיות לצורך התיקון הזה.

<אתי בנדלר: לכן אני מציעה שבהזדמנות זו הוועדה תאשר גם תיקון לסעיף 27א, בסעיף קטן (א) שאותו קראתי, שבמקום הקטע החל במילים "של הסרט" עד המילים "שהובא למצלמה" יבוא "של הצילום שנשמר בסרט וכי מרגע הצילום".

<אתי בנדלר: הנוסח שייצא, אם כך, הוא: "ובלבד שהוכח כי הצילום המוגש הוא העתק אמין של הצילום שנשמר בסרט".

דב חנין: למה צריך את המילה "הסרט"?

איתן כבל: למה להגיד "סרט"?

איתן כבל: תגידו "הצילום".

דב חנין: "הצילום שנשמר במצלמה".

<חוה ראובני: בתיקון 112 כבר לא הופיעה המילה "הסרט".

<אתי בנדלר: אני קוראת עכשיו מתוך תיקון 112.

<אתי בנדלר: זה בסדר: "של הצילום שנשמר בסרט, וכי מרגע ביצוע הצילום עד שהוגש לבית-המשפט לא נעשתה" – וכאן המילה "בו" תימחק כי ייתכן שלא רק בסרט נעשה שינוי כלשהו אלא גם בכל המערכת עצמה.

<אתי בנדלר: ואז הוצע באותו תיקון: "אחרי סעיף קטן (ב) יבוא "(ב1) בסעיף זה ""סרט" – לרבות קלטת, דיסקט, תקליטור, שבב או כל אמצעי אחר שנועד לאחסון של מידע חזותי, מידע מילולי, מידע מספרי או מידע אחר המופק ממצלמה".

<חוה ראובני: אנחנו בוודאי מסכימים.

<חוה ראובני: זה הרי תיקון שהוצע על ידינו.

איתן כבל: העניין ברור, את צודקת.

<אתי בנדלר: לא הספקתי לתאם אתכם שום דבר בגלל שזה נקבע מהיום להיום.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: מבחינת

איתן כבל: כם זה בסדר?

<חוה ראובני: כן, זה נוסח שאנחנו רוצים אותו.

<אתי בנדלר: אני מבקשת שהוועדה תצביע על תיקון סעיף 27א לפקודה כפי שהקראתי עכשיו.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 4

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: התיקון בסעיף 27א התקבל פה אחד.

<אתי בנדלר: עכשיו אפשר לעבור לסעיף 27א1 המוצע.

<חוה ראובני: בסעיף 27א1 ביקשנו להוסיף כמה מילים.

<חוה ראובני: אם אדוני רוצה שנקרא את זה עם התוספת, זה מילים ספורות.

איתן כבל: מה שתחשבי שיעשה לנו את זה יותר ברור.

<חוה ראובני: אעצור כאן כי זה המהות.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים לקבוע כאן סעיף שמסמיך רשויות מקומיות להציב, להפעיל ולהחזיק מצלמות שיתעדו עבירות תעבורה.

איתן כבל: זה הליבה של החוק.

<חוה ראובני: לא כל עבירות התעבורה אלא אותן עבירות שייכללו בתוספת האחת-עשרה.

<חוה ראובני: נצטרך לתקן את הנוסח לאור ההערה של גברת דנה.

<חוה ראובני: מלכתחילה בעצם כשנוסח החוק המטרה היתה שהרשות המקומית, שיש לה סמכות כרשות תימרור מקומית, לגבי אותו מקטע דרך היא גם מי שתציב את המצלמות שישמשו לאכיפה של עבירות ומהמצלמות האלה אפשר יהיה להפיק תמונות שיעידו על ביצוע העבירות.

<חוה ראובני: בהמשך ידובר על הקבילוּת הראייתית שלהן.

<חוה ראובני: ביקשנו להוסיף את המילים "מבלי לגרוע מסמכויות אחרות" כיוון שבעצם כאשר אנחנו מדברים כאן על מצלמות אכיפה, אלה לא המצלמות היחידות שמשמשות לאכיפה ברחבי מדינת ישראל, מצלמות שמפיקים מהן תמונות שאחר-כך מוגשות כראיות.

<חוה ראובני: יש הקשרים אחדים.

<חוה ראובני: מכיוון שלגבי המצלמות האחרות אין בהכרח הסדר סטטוטורי מפורש ומפורט עלתה השאלה האם מקביעה כאן לא ישתמע אִיוּן של הסמכות בלא הוראה חוקית אחרת.

<חוה ראובני: לכן אנחנו אומרים שזה הסדר נוסף.

<חוה ראובני: זה לא בא במקום.

איתן כבל: לא גורע אלא מוסיף.

<חוה ראובני: זה לא גורע, וככל שיש סמכות להציב מצלמות לצרכים אחרים, בהקשרים אחרים, בדינים אחרים, הסמכות הזאת תעמוד בעינה.

<אתי בנדלר: אני מקבלת את העיקרון המובע בתוספת המוצעת על ידי גברת חוה ראובני.

<אתי בנדלר: רק הייתי מציעה שככל שיש, הדברים יאמרו במפורש.

<אתי בנדלר: דהיינו, לא הייתי רוצה שהתוספת הזאת עלולה להיות מפורשת באופן שתכשיר עכשיו שימוש במצלמות אם לא היתה סמכות.

<אתי בנדלר: ככל שיש סמכות אני לא רוצה לגרוע.

איתן כבל: את יודעת איך לעשות את זה?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני כבר יכולה לומר.

<אתי בנדלר: אני מציעה שבמקום שזה ייאמר ברישה, ייאמר בסיפה: "אין באמור כדי לגרוע מסמכויות שניתנו לרשות מקומית לעניין זה, ככל שניתנו".

<אתי בנדלר: זה נוסח שגובש עכשיו עם הממונה על הנוסח החוק אצלנו.

<אתי בנדלר: זו הערה ראשונה.

<חוה ראובני: זה יבוא בסוף הסעיף?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: לא משנה כרגע איפה, אבל כדי לומר במפורש ש"אין באמור כדי לגרוע מסמכויות שניתנו לרשויות מקומיות לעניין זה, ככל שניתנו".

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: ההערה השנייה שלי נוגעת כבר לנושא אחר.

<אתי בנדלר: השאלה אם אתה רוצה קודם למצות את העניין הזה.

איתן כבל: קודם כול נמצה את העניין הזה.

איתן כבל: בבקשה, בקצרה.

<יוסי אור הכהן: העניין שהתווסף פה, שבעצם זה לא גורע מהסמכות של הרשות המקומית, זה עניין מאוד-מאוד כללי.

<יוסי אור הכהן: למעשה מצלמות המעקב בכלל, באופן כללי, גם בהקשר של אלימות, לא מוסדרות בצורה מפורשת בחוק.

<יוסי אור הכהן: למעשה כאן דנים בדרך אגב בנתיבי התחבורה הציבורית, ועל הדרך דנים בנושא מצלמות מעקב.

<יוסי אור הכהן: לדעתי הדבר הזה לא ראוי.

<יוסי אור הכהן: צריך קודם כול לדון באופן כללי במצלמות המעקב, על כל ההיבטים של זה, בהסדרה חוקית מפורשת, ובהקשר של זה לבדוק אם זה עולה בקנה אחד או לא.

איתן כבל: מה אדוני מציע?

<יוסי אור הכהן: נערכו שני דיונים בוועדת המדע והטכנולוגיה עוד בדצמבר 2011 ובמאי 2012.

<יוסי אור הכהן: בדיונים האלה היו ערים לנושא הסמכות.

<יוסי אור הכהן: הציעו להסדיר את זה באמצעות חוק הגנת הפרטיות או באמצעות חוק אחר שנוגע באופן כללי למצלמות מעקב.

<יוסי אור הכהן: עד היום הנושא הזה לא הוסדר.

<יוסי אור הכהן: מה שקורה, העיריות עושות דין לעצמן, לצערנו הרב.

איתן כבל: הבנתי, העניין ברור.

איתן כבל: בסוף אתן התייחסות לפרוטוקול.

איתן כבל: לא נצא פטורים מלעסוק בעניין הזה.

איתן כבל: אני מבטיח לך דבר אחד, לא נפתור את כל הבעיות היום אבל בכוונתי לתת קריאת כיוון ברורה בעניין הזה.

<איילת וינר: אני מעיריית תל-אביב-יפו.

<איילת וינר: יוסי אור הכהן ואני חברים לתיק.

<איילת וינר: אני מייצגת את עיריית תל-אביב-יפו.

<איילת וינר: אנחנו מייצגים כמובן את העמדה ההפוכה.

<איילת וינר: אנחנו טוענים שהסמכות להציב מצלמות היא סמכות אינהרנטית לסמכות האכיפה.

<איילת וינר: במקום שבו הדין נתן לנו סמכות אכיפה יש לנו ממילא סמכות להציב מצלמות ולאכוף.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: תודה.

<צילי נאה: לגבי העתירה ומה שהעלה כאן עו"ד אור הכהן, חשוב לי להגיד שעמדת המדינה היא שבמצבים מסוימים שבהם הרשויות מוסמכות להפעיל סמכות עיקרית הן רשאיות להסתייע במצלמות להפעלת אותה סמכות, וזה באופן מדוד, לאור החשש לפגיעה בזכות שכרוך בשימוש בכלי הזה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אגיד לך מה העניין.

איתן כבל: אף אחד מאתנו לא חולק על העובדה שאפשר להשתמש במצלמות, גם אם הוא יגיד לא.

איתן כבל: העניין הוא למצוא את נקודת האיזון הנכונה, זה כל הסיפור.

איתן כבל: אני לא רוצה ללכת כשכל הזמן מצלמים אותי.

איתן כבל: יש פה קרב לא פשוט, בין הרצון להגן כשאתה הולך ברחוב, מצד אחד, אתה אומר: וואלה, אני רוצה שיגנו עליי, ומצד שני, יש תחושה שכל הזמן אנשים מסתכלים לי בגב.

<צילי נאה: אין שום ויכוח בינינו על הדבר הזה.

<צילי נאה: אני בהחלט שותפה לתחושה הזאת.

<צילי נאה: אני רק רוצה לעניין ההסדר הספציפי שמונח כרגע על השולחן לומר שבעינינו כשמוצע כאן כרגע הסדר חדש בחוק, שממוקד בנושא של מצלמות, לנו היתה חשובה, כפי שבאמת נכנס, המעטפת הכללית.

דב חנין: רק למען הפרוטוקול, מכיוון שלדברים אין משמעות לגבי הצעת החוק הזאת, עמדתי היא חד-משמעית, שאין סמכות עזר כזאת של התקנת מצלמות כאשר יש סמכות אכיפה, אין כזה דבר.

דב חנין: העמדה של עיריית תל-אביב-יפו לחלוטין לא מקובלת עלי.

דב חנין: סמכות להתקין מצלמות אכיפה צריכה להיות מוסדרת על-ידי מחוקק ראשי.

דב חנין: אבל במקרה הקונקרטי הזה אנחנו, המחוקק הראשי, נותנים בחוק סמכות להתקנת מצלמות אכיפה לענייני נת"צים.

<מיטל להבי: אם לעירייה יש סמכות לאכיפה- - -

איתן כבל: את ממחזרת.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: למה לפתוח את זה יותר ממה שצריך?

<אתי בנדלר: יש מחלוקת.

<אתי בנדלר: הוועדה לא מכריעה.

<יהודה בר אור: אדוני היושב-ראש, יש עם זה בעיה אחת ויחידה.

<יהודה בר אור: לא שלא צריך, ברור שצריך.

<יהודה בר אור: צריך רק להבין שיש אוכלוסייה גדולה שיהיה לה קשה לעמוד ב-2 דקות שמקציבים בכל עירייה בעניין הזמן.

איתן כבל: עם כל הכבוד, זה לא נקודת ההתייחסות שלנו.

<אורי קריב: אני מציע להחליף את המילה "מצלמות" ב"מערכות אכיפה מבוססות מצלמה" ואז תקבלו בתוך זה את כל העבודה הציבורית שנעשתה עד כאן.

<חוה ראובני: אני לא יודעת מה המערך הזה כולל.

איתן כבל: אם אתם תחשבו שזה כולל את כל הדברים, אני חושב שזה בעדכם יותר מאשר אם ישמיטו את העניין.

איתן כבל: מה אתם אומרים?

<חוה ראובני: אנחנו לא יודעים מה זה "מערכות אכיפה מבוססות מצלמה".

<חוה ראובני: אני לא יכולה להסכים לזה.

איתן כבל: היא צודקת.

<אורי קריב: אני מושך את ההערה.

איתן כבל: זה נראה כל-כך יפה, אבל אני לא יודע מה זה מכיל.

איתן כבל: אתה צדקת, אבל הם צדקו עוד יותר.

<חוה ראובני: לגבי הנוסח שהציעה גברת בנדלר, אנחנו קצת מוטרדים מן הנוסח הזה.

<חוה ראובני: אם עו"ד וינר היתה ממשיכה בדבריה היא גם היתה אומרת את זה.

<חוה ראובני: המשמעות של המילים "ככל שניתנו" היא נתינה מפורשת, להבנתי.

<אתי בנדלר: מאיפה את לוקחת את זה?

<חוה ראובני: משהו ניתן כאשר מישהו נותן אותו.

<אתי בנדלר: הפרשנות שלכם נסמכת על סעיף 19 או סעיף אחר לחוק הפרשנות של סמכויות עזר.

<אתי בנדלר: אז זה נתינה מכוח חוק הפרשנות.

<אתי בנדלר: אני מבקשת מאוד, הנה כבר ראינו חברי כנסת לא רוצים להכריע כאן בוועדה במחלוקת הסמכויות.

<חוה ראובני: אנחנו גם לא היינו רוצים.

<חוה ראובני: אנחנו רוצים להשאיר את זה.

<חוה ראובני: לא רוצים להכריע בזה.

<אתי בנדלר: לכן ביקשתי להוסיף "ככל שניתנו".

איתן כבל: חברים, זה לא "יום הרת עולם", בואו לא נעשה מזה יותר ממה שזה.

איתן כבל: זה תפקידנו, להכניס את השינויים שאנחנו חושבים שיש להם מקום.

איתן כבל: זה לא שאלה אם יש חוק או אין חוק על הסיפה או על הרישה.

איתן כבל: בבקשה, תקראי את זה עם התוספת ואנחנו נצביע.

<אתי בנדלר: יש לי עוד הערה קטנה לפסקה (2): "להפיק צילומים של אירועים שתועדו במצלמות כאמור בפסקה (1)".

<אתי בנדלר: פסקה (1) לא מדברת על המצלמות אלא על המטרה.

<אתי בנדלר: אז אני מציעה שזה יהיה "במצלמות למטרה האמורה בפסקה (1)".

<אתי בנדלר: מקובל עליך?

<חוה ראובני: כן.

<שרית פיליפסון: יש גם הערה נוספת.

<שרית פיליפסון: בפסקה (2) כתוב "על ביצוע עבירות" ולא מצוין שמדובר בעבירות תעבורה.

<אתי בנדלר: כי זה מוגדר בפסקה (1).

<חוה ראובני: "בסעיף זה – עבירות".

<אתי בנדלר: זה לא סתם עבירות תעבורה, אלא רק עבירת תעבורה המנויה בתוספת האחת-עשרה.

דב חנין: היחס בין פסקאות (1) ו-(2) ברור לגמרי?

דב חנין: בפסקה (2) כאילו נאמר "ביצוע עבירות" באופן כללי.

<אתי בנדלר: זה ברור כי בפסקה (1) כתוב "בסעיף זה".

<אתי בנדלר: זה סעיף 27א1 כולו.

<אתי בנדלר: כל מקום שאתה משתמש מכאן ואילך באותו סעיף במונח "עבירה" זה "עבירת תעבורה המנויה בתוספת האחת-עשרה" המוצעת.

<חוה ראובני: אני מבינה שהנקודה שהעלתה נציגת נת"ע כבר אושרה ויימצא לזה המקום בנוסח.

<אתי בנדלר: על זה כבר הצביעו וזה אושר.

<אתי בנדלר: אם אין הערות נוספות, אדוני, אפשר להצביע על סעיף קטן (א).

איתן כבל: מי בעד סעיף קטן (א) בשינויים שהוקראו על-ידי היועצת המשפטית לוועדה?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: סעיף קטן (א) התקבל פה אחד.

<חוה ראובני: סעיף זה הוא הסעיף שנותן את הסמכות לתת דוחות מסוג ברירת משפט, נותן לעובד רשות מקומית שניתנה לו הסמכה לפי חוק סדר הדין הפלילי לתת דוחות.

<חוה ראובני: המשמעות היא שזאת צריכה להיות עבירה שהיא ברירת משפט.

<חוה ראובני: אנחנו נצטרך לתקן את צו התעבורה (עבירות קנס).

<חוה ראובני: צו התעבורה (עבירות קנס) בנוי באופן שיש עבירות שהן לאכיפה משטרתית ועבירות ספציפיות שניתנות לאכיפה לפי חוקי העזר ועל-ידי הפיקוח העירוני.

<חוה ראובני: היום כלולות שם רק עבירות חניה כי עד עכשיו עבירות התעבורה היחידות שפקחי רשויות מקומיות היו מוסמכים לאכוף היו עבירות חניה.

<חוה ראובני: על זה יצטרך לבוא תיקון המשכי, בעקבות החוק הזה, מרגע שמקנים להם את הסמכות, לקבוע שם את העבירות האלה כעבירות קנס, כמובן באותה מדרגת קנס בדיוק כפי שניתנה למשטרה.

איתן כבל: הערות?

<שרית פיליפסון: עם עבירות קנס ראינו מספר חוקים שהעברנו, בין היתר גם החוק המורחב בעניין אי מתן זכות קדימה להולכי רגל, ואנחנו תקועים עם העובדה שיש לנו מספר עבירות לא מבוטל שהן בגדר הזמנות לדין ולא צו עבירות קנס.

<שרית פיליפסון: אני חושבת שאולי משרד התחבורה צריך לקבוע איזה גבול ומועד שבו הוא יכניס את זה כבר לצו עבירות קנס כי אין לזה מטרה אחרת אם זה לא ייכנס לצו עבירות קנס.

<אתי בנדלר: אתקן את דבריה של גברת פיליפסון.

<אתי בנדלר: היא מבקשת לדעת עד איזה מועד תעבירו לוועדת הכלכלה טיוטת צו עבירות תעבורה (קביעת עבירות קנס).

<אתי בנדלר: הצו הזה טעון את אישור ועדת הכלכלה.

<חוה ראובני: יש לי טיוטת צו שכבר כתבתי, שכבר עברה בדיקת נוסח במשרד המשפטים.

<חוה ראובני: נתבקשתי להעביר אותה לקבלת התייעצות, שלא על-פי חובה בחוק, גם למרכז השלטון המקומי ולמשרד הפנים.

<חוה ראובני: עשיתי את זה לפני שבועיים-שלושה.

<חוה ראובני: אני ממתינה לעמדתם.

<חוה ראובני: התיקון הזה אכן איננו כולל את הנושא הזה, שעוד לא עלה באותו שלב, אז היינו עוד לפני החלת רציפות.

<חוה ראובני: אנחנו מתכוונים מייד במושב הקרוב של הכנסת להגיש לוועדת הכלכלה תיקון לצו עבירות קנס.

דב חנין: ועדת הכלכלה עשתה מאמץ גדול מאוד לקדם את הצעת החוק הזאת והמהלך שאתם מתבקשים לעשות הוא השלמה כדי שבסופו של דבר יהיו לנו מנגנונים אופרטיביים.

דב חנין: לכן אנחנו מבקשים שאתם תשלימו את המהלך, לפחות בהיבט הזה, מהר ככל הניתן.

<עוזי יצחקי: מקובל לחלוטין.

<עוזי יצחקי: יבוצע.

<עוזי יצחקי: זו התחייבות.

<חוה ראובני: ברגע שאקבל את האישור שלהם מבחינתי זה מוכן להגשה לוועדה.

איתן כבל: מי בעד סעיף קטן (ב)?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף קטן (ב) נתקבל פה אחד.

<חוה ראובני: לפי התוספת האחת-עשרה המוצעת, שנגיע אליה בהמשך, העבירה היחידה לעת הזאת שמוצע להעניק לגביה לפקחים את סמכות האכיפה באמצעות מצלמות היא עבירת נסיעה שלא כדין בנת"צ.

<חוה ראובני: ככלל, נסיעה בנת"צ מותרת לרכב ציבורי, וגם זה לא תמיד לכל הרכבים הציבוריים, זה משתנה בין הנת"צים, אבל יש גם פטורים מהאיסור הזה לרכבים שהם לגמרי לא רכבים ציבוריים.

<חוה ראובני: בראש ובראשונה, לנכים שעל הרכב שלהם יש תג נכה מסוג כיסא גלגלים, יש הוראה מפורשת בפקודת התעבורה שהם רשאים לנסוע בנת"צים.

<חוה ראובני: יש לנו גם נוהל במשרד של מתן פטורים, למשל למי שגר בנת"צ וצריך להגיע הביתה, או לרכבי אספקה למכולת שממוקמת על נת"צ, וכולי.

<חוה ראובני: יש נוהל.

<אתי בנדלר: זה מוסדר בנוהל?

<אתי בנדלר: למה לא בתקנות?

<חוה ראובני: למפקח על התעבורה יש סמכות בתקנות לתת פטורים.

<חוה ראובני: לצורך מימוש הסמכות הזאת נקבע נוהל, והוא עודכן ממש לאחרונה, הוכן לו נוסח חדש מעודכן שניפה כל מיני דברים שהשתרבבו בו ברבות השנים, עם קריטריונים באילו נסיבות אנחנו נותנים פטור.

<חוה ראובני: הצגתי שתי דוגמאות מרכזיות – רכבים שמביאים אספקה לעסק או אנשים שגרים בנת"צ, זה בנוסף כמובן לנכים שיש להם פטור מכוח דין ולא מכוח שיקול דעת של המפקח על התעבורה.

<חוה ראובני: מכיוון שסעיף קטן (ב) קובע שהפקח נותן הודעת תשלום קנס על סמך צילום והפטור לא מופיע בצילום, ממילא אני צריכה לקבוע הוראה נפרדת שאומרת: לא תיתן בנסיבות הללו, למרות שבצילום לכאורה יש עבירה, אנא בדוק את קובץ הפטורים מהאיסור.

איתן כבל: האם הוא נכלל בפטורים או לא.

<חוה ראובני: האם הוא נכלל בפטורים, לפני שאתה נותן דוח, ואם הוא מופיע שם אתה לא נותן לו דוח.

עיסאווי פריג': אז למה לא מצוין בסעיף קטן (ב) "אם נוכח על סמך צילום"?

<חוה ראובני: סעיף קטן (ב) הוא סעיף כללי.

<חוה ראובני: החוק הוא חוק גנרי שלא מדבר רק על אכיפה בנת"צים.

<חוה ראובני: לעת הזאת העבירה היחידה שאנחנו נותנים היא אכיפה בנת"צים.

<חוה ראובני: סעיף קטן (ב) הוא סעיף רחב על דוחות.

<חוה ראובני: שאלת הפטור לא רלוונטית לגבי כל העבירות.

עיסאווי פריג': למה לא אגביל את סמכות הפקח בסעיף קטן (ב)?

<חוה ראובני: אני מגבילה את זה בסעיף נפרד כיוון שזה עוסק רק בעבירה אחת ספציפית.

עיסאווי פריג': אבל סעיף קטן (ב) נותן לו את החזקה ואת הסמכות.

<חוה ראובני: היא כפופה לסעיף קטן (ג), כי כתוב "על אף הוראות סעיף קטן (ב)".

<חוה ראובני: סעיף קטן (ג) מונע ממנו לעשות שימוש בסמכות בסעיף קטן (ב).

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר שכרגע בהתאם להצעה האוכלוסייה היחידה שפטורה על אף האמור בסעיף קטן (ב) מתייחסת אך ורק לנכים על כיסא גלגלים, כי זה מפנה לסעיף 71א1 שעניינו בנסיעת נכים בנתיב שיועד לתחבורה ציבורית, בלבד.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שכל שאר הפטורים שאני שומעת שקיימים היום בהנחיות פנימיות, שניתנות לשינוי כידוע ללא פיקוח פרלמנטרי, בעצם אין להם פטור אוטומטי.

<אתי בנדלר: גם בהנחה שאין עם זה בעיה – ותיכף אני רוצה לשמוע את תשובתך כי יש בעיה, אבל בהנחה שאין בעיה – ואנחנו מדברים כרגע רק על נכים עם כיסא גלגלים, הפטור הוא, אם אני זוכרת נכון, רק לנכה עצמו או לאדם המתלווה אליו והנוהג עבורו ברכב.

<אתי בנדלר: כפי שנראה בהמשך, הצילומים אמורים להיות באופן שאינם מזהים את הנוסעים ברכב.

<אתי בנדלר: איך בדיוק אתם תדעו שזה הנכה הנוהג ברכב או אדם המתלווה אליו נוהג ברכב והנכה נמצא בתוך הרכב?

<חוה ראובני: נצטרך להסתמך על הרכב עצמו ועל תג הנכה שמאושר.

<חוה ראובני: זה בעיה שקיימת לנו באופן כללי על עבירות והשימוש בתווי נכה ובזכויות הניתנות לנכה.

<חוה ראובני: הזכויות ניתנות לאדם אבל בסופו של דבר הבקשה, הפיקוח, האכיפה נעשים מול רכב בלי לדעת מי נמצא בו.

<חוה ראובני: אני יוצאת מתוך הנחה שהנכים הקשים, שהם שמקבלים את התג עם כיסא הגלגלים, שזה 7%-8% מתגי הנכה שיש במדינת ישראל באופן כללי, מקפידים שלא ייקחו להם את הרכב כי הם צריכים אותו.

<חוה ראובני: זה סיפור קצת אחר מאשר השימוש בתגי נכה הירוקים, שלצערנו השימוש לרעה בהם נרחב והתג ניתן על שם האבא הקשיש שנמצא בבית אבות במצב סיעודי ולא יוצא משם ושניים מילדיו "חוגגים על זה".

<חוה ראובני: זה רק דוגמה לשימושים לרעה.

<אתי בנדלר: הבעיה היא בעיה.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה שיהיה ברור שלא יתחילו לעשות צילומים ויראו את הפנים.

<חוה ראובני: זה כתוב במפורש.

<אתי בנדלר: בסדר, אבל מכיוון שזה לא מתיישב אחד עם השני, לכן שאלתי את השאלה.

<אתי בנדלר: שתהיה כאן הצהרה שהפטור הזה ניתן לרכב נכה.

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: דבר שני, הפטורים חלקם בהנחיות וחלקם בתמרורים.

<אתי בנדלר: בתמרורים עצמם כתוב למשל שברכב נוסע- - -

עיסאווי פריג': איפה את רואה את הפטורים?

<אתי בנדלר: זה סעיף קטן (ב).

עיסאווי פריג': בתוספת האחת-עשרה מפרטים את זה?

<אתי בנדלר: התוספת האחת-עשרה מוצעת כאן בסוף הצעת החוק.

<אתי בנדלר: נגיע אליה.

<אתי בנדלר: על כל פנים, התמרורים מתירים נסיעה בנת"צ גם לרכב פרטי שמסיע בנוסף לנהג 3-4 נוסעים נוספים.

<אתי בנדלר: איפה הפטור להם?

<חוה ראובני: יש לנו קושי עם זה כי כרגע אין מצלמות שיודעות לעשות את הזיהוי הזה.

<חוה ראובני: הטכנולוגיה לא קיימת לרכב מרובה נוסעים.

<שרית פיליפסון: אבל רשמתם את זה בפסקה (ד)(2).

<חוה ראובני: רשמנו את זה באופן גנרי, בהנחה שמצלמות כאלה יופעלו- - -

איתן כבל: איך פותרים את זה?

<חוה ראובני: צריך לדעתי להרחיב פה את הפטור, קודם כול לאלה שיש להם פטור חוקי.

<חוה ראובני: לא יכול להיות שאדם שגר בנת"צ, קיבל פטור ומותר לו לנסוע בנת"צ יוטרד באופן יומיומי עם דוחות מצלמה כל פעם שהוא יוצא או בא מן הבית.

<קרן טרנר: הוא עבר עבירה.

איתן כבל: מי שפטור, מבחינתנו שלפחות רכב נכה עם כיסא גלגלים, הצילום יהיה של הרכב, לא של הנוסע.

<אתי בנדלר: אז אולי זה מחייב תיקון בנוסח.

איתן כבל: כדי שיהיה ברור, שלא תיפול שגגה תחת ידינו.

איתן כבל: אני מוטרד יותר בשאלת הנת"צים – כי מי שברור ברור, המצלמה יודעת לזהות את הרכב, יש לו מספר רישוי, הנחת העבודה שזה עובד כך.

איתן כבל: העניין שאני מעלה, כי הרי מותר גם לרכבים ציבוריים: אוטובוס, מונית, אני רוצה לדעת איך יודעים לזהות אם זה 4 אנשים באוטו או לא.

<קרן טרנר: אני סמנכ"לית תשתיות במשרד התחבורה.

<קרן טרנר: כאשר גיבשנו את תזכיר החקיקה צפינו פני העתיד ורצינו להיערך למצב שהטכנולוגיה תדביק את הפער.

<קרן טרנר: נכון להיום הסעיף הזה אכן ריק מתוכן, אין אפשרות טכנולוגית לאפשר מה שנקרא HOV – רכב עם קיבולת מסוימת, עם מספר נוסעים מסוים.

<קרן טרנר: כלומר, מבחינתנו פסקה (ד)(2) לעת הזו יכולה להימחק.

איתן כבל: את מבינה מה המשמעות.

איתן כבל: יש לכם זמן להיפגש במשרד.

<קרן טרנר: אנחנו באותו עניין.

איתן כבל: אגיד לכם היכן הבעיה שלי בעניין הזה ותקנו אותי אם אני טועה.

איתן כבל: אז מה הערך של הצעת החוק אם לא יודעים להגיד את זה?

איתן כבל: הרי תיאורטית כל אחד יכול לנסוע על הנת"צ ולהגיד: מה אתה רוצה?

איתן כבל: נסעו אתי 4 נוסעים.

איתן כבל: בסוף עוד תקנוס אותו על כך שיש לו יותר מדי נוסעים באוטו.

<קרן טרנר: כל עוד לא נצליח לאכוף את זה לא נאפשר נסיעה של רכב פרטי עם נוסעים מרובים בנת"צ.

<קרן טרנר: בכל נת"צ יש שלט שאומר מי יכול לנסוע בו ומי לא.

<קרן טרנר: כרגע לא יוכלו לנסוע שם ברכב פרטי עם 4 נוסעים.

איתן כבל: אמר עוזי יצחקי, מנכ"ל משרד התחבורה, דבר משמעותי מאוד, שהנת"צ יהיה בהגדרתו נתיב תחבורה ציבורית, עם עשרה סימני קריאה.

איתן כבל: האם זה מה שאדוני אומר?

<עוזי יצחקי: כן, אין לנו אפשרות אחרת.

<אתי בנדלר: זה אומר שתחליפו את כל התמרורים?

<קרן טרנר: כן, איפה שמופיע "4 פלוס", ויש מעט מאוד כאלה היום, יוחלפו התמרורים.

<משה בר: אני רוצה להגיד דבר אחד.

<משה בר: עושים פה עוול די גדול.

<משה בר: לפי סימון של רכב צריך לתת לנכים בעלי כיסאות גלגלים להיכנס לשם.

<משה בר: בדרך כלל אם נוהג מישהו אחר הוא לא צריך לקבל את הזכות.

<משה בר: צריך להנפיק תעודות עם תמונה של הנכה, ואם הנכה לא נמצא באוטו והאוטו נעצר צריך לתת לו דוח כמו לכל אחד אחר.

איתן כבל: לא אקים מחלקה נוספת שתזהה את האנשים.

איתן כבל: עזוב, אנחנו מנסים להיות יעילים, לא להיות בירוקרטיים.

<משה בר: אבל גם היום עוצר אותו שוטר.

איתן כבל: הבעיה היא לא עצירה שלו.

איתן כבל: מצלמה לא עוצרת.

<משה בר: עם מצלמה אין בעיה.

<משה בר: מצלמה אפשר.

<משה בר: אבל אם עוצר פקח יש לו זכות לבדוק.

איתן כבל: הבנתי מה אתה אומר.

איתן כבל: זה לא על סדר יומנו.

איתן כבל: אני לא עוסק בזה.

איתן כבל: אשמח לשמוע את זה בהזדמנות אחרת אבל לא בהצעת החוק הזאת.

איתן כבל: אנחנו חייבים להתקדם.

<יפעת רווה: אני יכולה לענות על זה בדקה.

<יפעת רווה: הסיבה שכתבתנו את הדבר הזה, אנחנו לא משנים את האיסור שבחוק על מישהו אחר לנצל לרעה את תו הנכה, אבל מה שקורה בחוקים כמו חוק חניה לנכים, שאנשים עושים מה שמותר להם לפי החוק, כלומר חונים במקומות האסורים לפי חוק חניה לנכים, והחשש שגם כאן זה יקרה, מקבלים דוח ואז נאלצים לפנות ולבקש ביטול וללכת לבית-משפט.

<יפעת רווה: לא רצינו את הדבר הזה.

<יפעת רווה: המטרה של הסעיף היא שיבדקו מראש האם יש לו תו נכה כדי שהוא לא יצטרך לעבור את ה"טרטור" הזה.

<יפעת רווה: זו היתה מטרת הסעיף.

איתן כבל: אני לא רוצה להתעכב.

איתן כבל: כשאמרתי שזה לא נושא על סדר יומנו אז הנושא לא על סדר יומנו ומתקדמים.

איתן כבל: אם לא, לא נסיים את הצעת החוק.

איתן כבל: בבקשה.

<אלברט אוחיון: אני רוצה להתייחס לרכבי ביטחון: כיבוי אש, מגן דוד אדום ומשטרה שנוסעים בציר הזה, בנת"צ.

<אלברט אוחיון: מה קורה איתם?

<עוזי יצחקי: הם כבר מופיעים בקובץ.

<עוזי יצחקי: זה נשאר אותו דבר.

<אתי בנדלר: זה ממשיך את ההערה שלי, שיש סוגי כלי רכב שרשאים לנסוע בנת"צים ולא מנויים כאן בסעיף קטן (ג) אלא רק רכב נכה עם כיסא גלגלים.

<אתי בנדלר: כתוב רק "נהג נכה", ועכשיו אנחנו משנים את זה ל"רכב נכה", אבל צריך להוסיף עוד: "או שמדובר ברכב שפטור", כלומר "שרשאי", לא "שפטור".

<שרית פיליפסון: כל עוד האכיפה ידנית, היום כשהמשטרה אוכפת את זה, יש לנו 3,600 דוחות כאלה שאכפנו, אז אנחנו רואים באיזה רכב מדובר.

<שרית פיליפסון: כשהאכיפה הופכת להיות אלקטרונית באמצעות מצלמות אז צריך לקבוע במפורש אילו כלי רכב כן יוכלו לנסוע בנת"צ הזה כדי שנטל ההוכחה לא יהפוך להיות על הרכב.

איתן כבל: יכולים לנסוע באותו זמן גם ניידת משטרה או כל רכב ביטחון שלא בתפקיד.

<חוה ראובני: אני מבקשת לציין שהמשטרה גם עושה אכיפה אלקטרונית עם מצלמות, גם של מהירות וגם של רמזורים.

<חוה ראובני: איכשהו יש רכבי משטרה ורכבי ביטחון אחרים ואמבולנסים שהמצלמות מצלמות אותם נוסעים מעל המהירות המותרת ומצלמות אותם עוברים ברמזור אדום ואיכשהו מד"א לא משלם דוח על כל נסיעה ברמזור אדום.

<שרית פיליפסון: זה מקום הנסיעה.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: האם אפשר לתת מענה בתוך התהליך הזה לרכב ביטחון?

<חוה ראובני: אני חושבת שבסוף צריך להוסיף שפרט לרכב המפורט בסעיף 71א1, גם רכב שפטור על-פי דינים אחרים.

איתן כבל: זה יכול להיות רכב צבאי בתפקיד.

<חוה ראובני: אפשר להפנות במפורש לרכב ביטחון, ויש אנשים שקיבלו פטור כדין, המפקח על התעבורה נתן להם פטור.

דב חנין: רכב ביטחון כולל רכב הצלה?

<חוה ראובני: לרכב ביטחון יש הגדרה בתקנות התעבורה, כולל מגן דוד אדום וכיבוי אש וכולי, בזמן מילוי תפקידם כשהם מפעילים סירנות.

איתן כבל: העניין של רכב ביטחון, הנחת העבודה היא שהם אנשים שאמורים לשמור על החוק וכולי.

איתן כבל: שהם יעברו על החוק?

איתן כבל: אם ברשות בה מטפלים בזה ירצו לבדוק האם ביום זה וזה רכב זה וזה היה בתפקיד – חד משמעית כל רכב שיוצא לפעולה מבצעית, יש אירוע והאירוע הזה מוגדר: שעה, יום, מקום, הכול מתועד, בדיוק כפי שאתה יכול לדעת אם רכב הוא רכב עם כיסא גלגלים או לא על-פי המספר.

איתן כבל: נקודה.

עיסאווי פריג': אני שוב חוזר ומדגיש, ברגע שאני רואה את הנוסח "אם נוכח על סמך צילום", הרי זו סמכות רחבה מאוד-מאוד.

עיסאווי פריג': הפקיד, עובד הרשות יוכל על סמך לחיצת כפתור להיות נוכח שהרכב עבר ברמזור אדום, או עבר בנתיב הציבורי ולהוציא לו דוח.

עיסאווי פריג': כך אני מבין את זה.

עיסאווי פריג': אני מעצים את הכוח, כוח ללא גבול.

עיסאווי פריג': בכל זאת אני מתעקש להבין.

עיסאווי פריג': אני מדבר על הסעיף "אם נוכח על סמך הצילום", שזה פתוח ואנחנו דנים עכשיו בכל הפטורים.

איתן כבל: מה אתה מציע?

עיסאווי פריג': אני רוצה להגביל.

עיסאווי פריג': פקיד הרשות צריך להיות פקיד ברמה שיוכל להסתכל על התמונה הכוללת לפני לחיצה על הכפתור.

איתן כבל: מה זה תמונה כוללת?

איתן כבל: או שהוא נסע בנת"צ או שלא.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אז לשם מה צריך את סעיף קטן (ג)?

עיסאווי פריג': נכתוב:

עיסאווי פריג': נסע בנת"צ – יוציא דוח, לא נסע בנת"צ – לא יוציא דוח.

עיסאווי פריג': אבל יש מקרים, למשל אם יש פיגוע ומישהו ברח מהפיגוע ונסע בנתיב הציבורי ומצלמה קלטה אותו.

עיסאווי פריג': להוציא לו אישור?

עיסאווי פריג': באמת, זה פתוח יותר מדי.

<אתי בנדלר: זה סגור יותר מדי.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג', העלית נקודה מעניינת וחשובה.

איתן כבל: לא כל אחד ייתן עכשיו את ההרצאה שלו.

איתן כבל: העלית נקודה חשובה.

איתן כבל: עכשיו נראה איך פותרים את זה.

איתן כבל: העניין פשוט, זה כמו שיכול לקרות לכל אחד מאתנו:

איתן כבל: אתה נכנס אל תוך הצומת ומצולם, כאשר עובר שם רכב ביטחון הרכב שלך מתפנה, ואחר-כך אתה יוצא.

איתן כבל: זה יכול לקרות?

איתן כבל: קורה.

איתן כבל: צריך לתת לזה מענה.

<חוה ראובני: מצב שאנשים מפרים באופן חריג בלית ברירה בנסיבות חריגות הוא מצב שקיים גם היום, בלי קשר לחוק הזה, ויש לו פתרונות.

<חוה ראובני: אם אני מסיעה את הבן שלי שקיבל התקף של קוצר נשימה לבית-חולים ואני בודקת ימינה ושמאלה ועוברת ברמזור אדום כי אני בלחץ היסטרי ואקבל דוח, אם אצרף את תעודת השחרור מחדר מיון הדוח יבוטל.

<חוה ראובני: אני לא יכולה לכתוב בחקיקה, ועוד בחקיקה ראשית, פתרון לכל מצב שהוא.

<חוה ראובני: בסוף יש סמכות לתובע לבטל דוחות כאשר הוא רואה שהיו נסיבות מצדיקות.

<חוה ראובני: אלה דברים שקורים.

<חוה ראובני: אני מדברת על מצב חירום, כשבעל מסיע את אשתו היולדת לבית-חולים ונוסע במהירות 150 קמ"ש.

עיסאווי פריג': יש לי הצעה, כבוד היושב-ראש.

עיסאווי פריג': אני רוצה שיהיה מערך בקרה על פקיד הרשות, בקרה כל 3 חודשים על מאגר הדוחות הללו, שייבדקו על-ידי מערך בקרה מקצועי במשטרה או במשרד.

<חוה ראובני: התובע הזה כפוף להנחיות פרקליט המדינה.

איתן כבל: בואו לא נוסיף עוד בירוקרטיה.

איתן כבל: הרי גם זה בירוקרטיה.

איתן כבל: בואו לא נעשה לה עוד בירוקרטיה.

איתן כבל: גם אני כשחניתי בבני-ברק וציינתי במכשיר "פנגו" כאילו חניתי ברמת-גן, כי מעטים יודעים שמגדלי התאומים זה בני-ברק, רק לאחרונה שמו שלטים וכולם רואים, אבל כל חיי ידעתי שמגדלי בסר נמצאים ברמת-גן, אז שלחתי להם מכתב: "סליחה, טעות".

איתן כבל: כנראה לא הייתי הראשון ולא האחרון, התעצלו, היה פשוט יותר לשים שלט מההתחלה.

איתן כבל: אותו דבר כאן.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי, שאם חס וחלילה- - -

<שרית דנה: זה מוריד את ערך הנכס.

איתן כבל: את זה את אמרת.

איתן כבל: דרך אגב, אני כבר לא בטוח היום, עם הפיתוח שעושה עיריית בני-ברק בכל האזור ההוא.

איתן כבל: בשורה התחתונה, אני לא רוצה להקים עוד מערך בירוקרטי על המערך שהוא גם כך בירוקרטי.

איתן כבל: הנחת העבודה, שמדובר במקרים קיצוניים מאוד ואם קיבלת את הדוח ואתה צריך לשלם קנס – הרי כולם יודעים אם היה פיגוע באותו יום ובאותו מקום, זה ברור.

איתן כבל: אלה מקרי קיצון.

<אתי בנדלר: זה תלוי שוב ברצונו של מאן דהוא.

איתן כבל: אז תעירו לי.

איתן כבל: גברת אתי בנדלר, בוועדה הזאת גם מימיקה היא אמירה.

איתן כבל: אם יש לך הערה אנא העירי אותה, אם את חושבת שצריך לתת לזה חידוד אנא חדדי.

<אתי בנדלר: אין לי פתרון לזה, אדוני, נקודה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שצריך להבהיר במפורש.

<אתי בנדלר: קודם כול, כל כלי רכב של נכה, שנית, כל כלי רכב שרשאי לפי דין לנסוע בנתיב תחבורה ציבורית.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שבגלל המגבלות הטכנולוגיות לי הפריעה התשובה – וזה יחייב עוד שינוי בסעיף הבא – שבעצם יבטלו את האפשרות לנסוע בנת"צים לכלי רכב שמסיע יחסית הרבה נוסעים, כי אחת המטרות, וכך הוצהר בוועדת הכלכלה לא פעם אחת, היא לאפשר לנקז לנת"צ כמה שיותר כלי רכב שמסיעים כמות גדולה יחסית של אנשים.

<אתי בנדלר: עכשיו בגלל המגבלה הטכנולוגית אנחנו שומעים כאן שיבטלו את האפשרות הזאת.

דב חנין: רק לגבי המקומות שבהם יש מצלמות.

דב חנין: אין לנו ברירה אחרת.

<אתי בנדלר: אדוני חבר הכנסת, יושב-ראש ועדת המשנה לתחבורה ציבורית של ועדת הכלכלה, אני רוצה לראות באיזה נתיב תחבורה ציבורית לא יציבו בסופו של דבר מצלמות כי אנחנו יודעים שמצד אחד זה גם יפנה את הנת"צ לתחבורה ציבורית, וזו המטרה העיקרית, אבל מצד שני זה גם כלי יעיל מאוד להעשרת קופת הרשות המקומית.

<אתי בנדלר: אז יהיו לה את כל התמריצים לעשות את זה.

דב חנין: אתן לך דוגמה, גברתי.

דב חנין: הנתיב המהיר לתל-אביב, אני מניח ששם לא יצטרכו מכיוון ששם יש להם מערכת אחרת.

<אתי בנדלר: הנתיב המהיר לתל-אביב הוא נתיב אגרה, זה משהו אחר.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה מחוזית.

איתן כבל: חברים יקרים, אם אני מקבל את מה שאתי בנדלר אמרה, תודה רבה לכם- - -

<אתי בנדלר: לא, אל תקבל.

איתן כבל: זאת הנחת העבודה, אם אני מקבל את מה שאת אומרת זה אומר שסיימנו את הדיון.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני, ברור שיש כאן כשל שצריך לתת עליו את הדעת.

איתן כבל: אני לא יודע לתת לו מענה.

איתן כבל: הנחת העבודה היא, או שאנחנו עוצמים עין מול הכשל הזה כדי לקדם את החוק, או שאומרים: תודה רבה, כל עוד לא תיתנו לנו פתרון טכנולוגי לא נמשיך בחקיקה.

איתן כבל: זה בלתי אפשרי.

איתן כבל: כאשר אנחנו מדברים על העשרת קופת העירייה, זה נכון, אבל זה לא נכון, כי אני לא נוסע בנתיב ציבורי.

איתן כבל: לא כי אני בא ממקום של להעשיר או לא להעשיר את קופת הרשות המקומית.

איתן כבל: זה כמו שאני לא עוקף מימין בשוליים ואני מחכה בתור גם עד צאת נשמתי, ויוצאת הנשמה מעת לעת.

איתן כבל: הרי מה זה "שקופת העירייה תועשר"?

איתן כבל: מי שעובר על החוק צריך לשלם את הקנס.

איתן כבל: זה המהות, זה לב לבו של העניין.

איתן כבל: מעטים הדברים שמוציאים אותי מדעתי כמו שכל אחד אומר שהוא ממהר.

איתן כבל: אפשר לחשוב שכל האנשים בתור הזה לא ממהרים.

איתן כבל: רק הוא ממהר?

איתן כבל: זה אחד הדברים הכי מקוממים.

איתן כבל: אין לי שום בעיה, ואני אומר את זה לאלברט אוחיון.

איתן כבל: אני תמיד אומר: אלוהים ישמור, איפה השוטרים כשצריך אותם?

איתן כבל: כשהוא עומד בקצה של רחוב בחושך, כשאין אף אחד, פעם במאה שנה הוא פועל.

<אלברט אוחיון: כבר לא.

איתן כבל: אלה שאתה עוצר אותם – איך אני מבסוט, כשהשוטר אומר לאותו רכב שעוקף "זוז הצידה".

איתן כבל: מכיוון שאנחנו לא שם ואנחנו לא עוסקים בעניין ואנחנו לא משרד החינוך ברגע זה וכל רצוננו הוא לייצר פתרון בנת"צים – הרי לשם מה כל החוק הזה?

איתן כבל: שבנת"צים באמת ייסעו במתכונת שנקבעה.

איתן כבל: זה שאין לנו אפשרות שמכונית עם 4 נוסעים תוכל אף היא לנסוע בנת"צ – זו בעיה, אני לא יודע לתת עליה מענה.

איתן כבל: בין לא לקדם את הצעת החוק ובין לקדם את הצעת החוק בנסיבות האלה, אני מעדיף לקדם את הצעת החוק, עם כל הקשיים המתקיימים.

איתן כבל: זה הסיפור.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אפשר להתקדם?

איתן כבל: אם לא, נעשה את זה כבר בכנסת הבאה.

<אתי בנדלר: הוועדה תצביע על סעיף קטן (ג), בשינוי, כך שהפטור לא יהיה "לנכה" אלא "לרכב נכה", והוא יכלול גם כל רכב שרשאי לפי דין לנסוע בנתיב תחבורה ציבורית.

איתן כבל: נצביע על סעיף קטן (ג) בתוספת ההערות של אתי בנדלר, היועצת המשפטית לוועדה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 4

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף קטן (ג) נתקבל פה אחד.

<חוה ראובני: את הסיפה צריך להוריד.

עיסאווי פריג': לא הבנתי.

<אתי בנדלר: הם חשבו שיאפשרו לנהג פלוס 3 נוסעים לנסוע בנתיב תחבורה ציבורית.

איתן כבל: אבל גם הניסוח הקיים יוצר סחרחורת.

<חוה ראובני: אמנות הנסחות.

<חוה ראובני: .. לא תמיד מבינים את האמנות.

<חוה ראובני: ..

איתן כבל: בשביל זה יש עורכי-דין.

איתן כבל: הנסחות מגדילה את מספר עורכי-הדין.

איתן כבל: אולי יש כאן קרטל, כולם מתואמים ביניהם: אלה ינסחו לא טוב, ואלה תהיה להם עבודה.

<חוה ראובני: השאלה אם כדאי להשאיר את זה צופה פני העתיד ליום שתהיה טכנולוגיה מתאימה ויהיה תמרור, שלא נצטרך לבוא ולתקן חקיקה ראשית.

<יפעת רווה: רק שאלה, בנתיב המהיר, שהוא לא נתיב תחבורה ציבורית- - -

<קרן טרנר: זה פטור מראש כי יש רישום.

<קרן טרנר: זה רישום, זה לא צילום.

<קרן טרנר: הוא מחויב ברישום מראש.

<קרן טרנר: הבוטקה זה הרישום.

<יפעת רווה: לא רישום, אם אני נוסעת ברכב עם 4 נוסעים.

<קרן טרנר: זה הרישום.

<יפעת רווה: עוברים שם במקום שמצלם כמה נוסעים יש במכונית?

<קרן טרנר: לא, זה על-ידי רישום.

איתן כבל: חברים יקרים, די, אנחנו כבר לא בסיפור של כמה הוא מצלם.

איתן כבל: סיכמנו שאנחנו לא עוסקים בצילום.

<חוה ראובני: זה צופה פני העתיד.

<חוה ראובני: היה ותפותח הטכנולוגיה נוכל פשוט על-ידי תימרור להשמיש את הנת"צים האלה לרכב מרובה תפוסה.

<חוה ראובני: אם נוריד את הסעיף הזה נצטרך לתקן חקיקה ראשית.

<מורן מזור: זה חשוב.

<חוה ראובני: אם אין מצלמות כאלה – אין לזה משמעות, אם אין נת"צים שמיועדים לרכב מרובה תפוסה – אין לזה משמעות.

<שרית דנה: תתנו את הכניסה לתוקף של הסעיף הזה בצו של השר.

עיסאווי פריג': אתי בנדלר, אולי תסבירי לי את הניסוח, שאוכל להבין.

עיסאווי פריג': מה הוחלט לגבי פסקה (2)?

<אתי בנדלר: הסעיף הזה אומר:

<אתי בנדלר: מכיוון שהיום בנתיב תחבורה ציבורית מותר להתיר בתמרור נסיעה של כלי רכב פרטי אם הוא מסיע, מלבד הנהג, עוד מספר נוסעים, 3 או 4 נוסעים, איך יידעו שבאמת הוא הסיע מספר נוסעים כזה?

<אתי בנדלר: פסקה (2) כאן אומרת: אפשר יהיה לצלם את זה.

<אתי בנדלר: אבל נאמר שבמצלמות לא מזהים כמה נוסעים יש, כי אם מזהים כמה נוסעים יש אז יש לי שאלות נוספות לשאול בעניין הזה.

<אתי בנדלר: זאת השאלה, האם להשאיר את פסקה (2) או לא.

דב חנין: כרגע אין דרך להכניס את זה.

איתן כבל: לא נכניס את זה.

איתן כבל: אין צורך.

איתן כבל: את מדברת אתי כאילו השר יעשה סנפלינג כדי להתקין את הסעיף הזה.

איתן כבל: נו, באמת.

<יפעת רווה: אתם רוצים להתנות את זה בצו?

איתן כבל: אני לא מתנה את זה בכלום.

איתן כבל: אני מוחק את פסקה (2).

איתן כבל: אם תהיה הטכנולוגיה – ואני לא יודע איזו טכנולוגיה ואני לא יודע אילו שאלות יישאלו – יהיה תיקון חקיקה, זה הכול.

<אתי בנדלר: אם כך, מה שיש בסעיף קטן (ד) זה רק צילום של התמרור.

<אתי בנדלר: לדעתי הוא תמיד נדרש.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת למה כתוב "אם הם נדרשים כאמור" מכיוון שהנהג שמקבל צילום שמתעד אותו מבצע עבירה רוצה לראות שבאמת היה שם תמרור באותו זמן שאוסר על נסיעה של רכב פרטי ושמדובר בנת"צ.

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: דבר שני, אין כאן תיעוד של המיקום שבו בוצעה העבירה וכידוע יש נת"צים שלקראת סופם – אינני יודעת איפה – כמה מטרים לפני צומת, מאפשרים פנייה ימינה או שמאלה על גבי הנת"צ.

<עוזי יצחקי: אין מצלמה שם.

<אתי בנדלר: איפה זה נאמר?

<חוה ראובני: לגבי המיקום, הצילום יצטרך לכלול את הפרטים גם של 27א, שאחד מהם הוא מקום הימצא הרכב בעת הצילום.

<חוה ראובני: החלנו את זה מסעיף 27א.

<חוה ראובני: לגבי כל עבירה, אני מזכירה שאנחנו מדברים לא על חוק לאכיפה במצלמות בנת"צים.

<חוה ראובני: היה ותינתן סמכות לעבירה שהיא איננה עבירה תלוית תמרור אלא עבירת עצם ביצוע פעולה כזו או אחרת, שהאיסור שלה לא נובע מתמרור – עם מצלמה כזאת לא צריך תמרור.

איתן כבל: חבל על הזמן.

דב חנין: אני תוהה איך אפשר לצלם את התמרור.

דב חנין: ברוב הנת"צים לא רואים את התמרור.

<חוה ראובני: קו הפסים הצהוב הוא גם תמרור.

<קרן טרנר: הסימון על הנת"צ הוא סימון על פני הדרך.

<עוזי יצחקי: זה תמרור לכל דבר ועניין.

דב חנין: יש עם זה בעיה.

דב חנין: נת"צים בתל-אביב למשל לא מסומנים כולם באופן עקבי, באופן כזה שכל פעם שרכב נוסע על נת"צ אראה שהוא אכן נוסע על נת"צ.

דב חנין: לכן אם יש צילום שנותן לי את המיקום – בסדר, זה עבירת קנס.

דב חנין: אם האדם חושב שזה בסדר גמור שהוא נוסע במקום הזה יבוא ויטען: נסעתי שם וזה בסדר, אין בעיה.

דב חנין: אני חושב שההתייחסות לתמרור במקרה המסוים הזה יכולה להכשיל אותנו.

עיסאווי פריג': היא אומרת לך שהסימנים נמצאים על הכביש.

דב חנין: אבל לא בכל מקום יש.

<קרן טרנר: ברור לנו איפה שנמקם מצלמה נצבע כך שזה יהיה בסדר.

איתן כבל: הנחת העבודה, שאם אין תמרור ואם אין תימרור על הכביש אז ממילא היא לא יכולה להפעיל נגדו את עבירת הקנס.

דב חנין: עיריית תל-אביב, אתם ערים למה שאמרתי, שחלק גדול מהנת"צים לא מסומנים באופן רציף כך שאדם יכול לנסוע בנת"צ, יהיה צילום שלו, שהוא נסע במקום הזה, וכולנו יודעים שזה נת"צ, אבל בצילום אי אפשר יהיה לראות את זה.

<איילת וינר: לקחנו את זה בחשבון.

<איילת וינר: ההחלטה היתה לסמן בצורה ברורה יותר על פני הדרך ולא להסתפק בתמרור המוצב.

עיסאווי פריג': למה לא לצבוע את כל החלק הזה?

איתן כבל: אני רוצה להבין, אם יש צילום ולא נכלל בו צילום של תמרור- - -

<איילת וינר: יש החלטה של רשות התימרור.

איתן כבל: את עוד לא יודעת מה אני רוצה לשאול.

איתן כבל: יש עוד כמה דברים שאת רוצה לענות לי בלי ששאלתי?

איתן כבל: אני רוצה להבין, לפרוטוקול, בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת דב חנין, אם אין צילום של התמרור ואין סימון על הכביש – כי לא הספקתם, כי הפקח התרשל, כי הסימון דהה?

איתן כבל: זה קורה.

איתן כבל: אי אפשר יהיה להוכיח עבירה.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה ברור.

איתן כבל: שלא תביאו חוקר של צבעים שימצא סימון שהיה פעם כשטורקים עברו שם.

איתן כבל: אל תבנה על זה.

<חוה ראובני: זה צריך להיראות בצילום.

בן שושן: אני מנהל הרשות לתחבורה של עיריית תל-אביב-יפו.

בן שושן: השאלה שלך וההערה שלך לגיטימית ומאוד-מאוד נכונה.

בן שושן: אנחנו לא נכנסים לתחום האכיפה בשביל לעשות איזה ביזנס.

איתן כבל: אל תבנה על זה.

בן שושן: אני בונה על זה ואני מצהיר על זה בריש גלי כי זו לא המטרה, בוודאי לא של העירייה.

עיסאווי פריג': מה אתה מתכוון לעשות עם הכסף שייצא לך מזה?

בן שושן: לא לשם אנחנו מכוונים.

בן שושן: אנחנו מכוונים לטובת התחבורה הציבורית.

בן שושן: מאליו ברור שבמקום שלא נוכל לסמן, או שהסימון והתימרור לא יהיה ברור ולא יהיה נהיר לכל בר-דעת אי אפשר יהיה לבצע אכיפה.

איתן כבל: שיהיה ברור, שגם אם צבע דהה וירד גשם – סליחה, אלה דברים שקורים לכל אחד ואחד מאתנו, אף אחד מאתנו לא נולד מלאך – אתה נוסע על הכביש ולא שם לב, גשם יורד, חשוך, לא כל המקומות מוארים, עברת ולא שמת לב ואתה מוצא את עצמך בתוך נת"צ, שלא תגיד: "ווי".

איתן כבל: אני מכיר את זה הרי, כשאתה בא לפקיד שניתנה לו הסמכות והוא אומר לך: מה?

איתן כבל: טעית בגלל הגשם?

איתן כבל: תביא עכשיו מומחה למטאורולוגיה שיגיד לך מה עובי הטיפה ביום הזה.

איתן כבל: אנחנו מכירים את זה.

איתן כבל: לכן אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: לכן אמרתי כאן שאנחנו מייצרים עבודה לבתי-המשפט ולעורכי-דין.

איתן כבל: שהדברים יהיו ברורים, שאם אין צילום שיודע לזהות בבירור תמרור או ציור ברור על הכביש לא תהיה אכיפה.

איתן כבל: זה לא שתגידו: אח שלי, תסתכל, זה באמת קו?

איתן כבל: אם הוא צריך להגיד "אח שלי, זה באמת קו?" – זה לא עובר.

עיסאווי פריג': למה לא לחייב צביעה רציפה?

עיסאווי פריג': תחייב אותם על-פי חוק.

איתן כבל: הם אמרו שהם יעשו את זה.

איתן כבל: להם יש אינטרס עכשיו לסמן את זה.

איתן כבל: העניין הוא האזרח.

איתן כבל: לא ראיתי שכל העיריות בכל שבוע מסמנות את מעבר החציה, למשל.

עיסאווי פריג': זה עולה כסף.

איתן כבל: אני מודע לזה, ויחד עם זה, שיהיה ברור, שאם הסימון דהה, אם הפקיד לא שם לב, אם הפקח לא זה, אם נגמר להם הצבע בדיוק בפינה, אנחנו מכירים את זה, שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: הלאה.

<אתי בנדלר: הוועדה מצביעה על סעיף קטן (ד), על הרישה ועל פסקה (1).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: מי נמנע?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף נתקבל פה אחד.

איתן כבל: תודה רבה.

<חוה ראובני: לא יהיה אפשר לזהות פנים, לראות: הנה, זה חבר שלי, אח שלי, הבוס שלי.

איתן כבל: אבל הוא יכול לדעת את זה על-פי המספר.

<חוה ראובני: לך תדע מי נוסע ברכב.

<קריאה: אולי זה הבן שלי, הבת שלי.

איתן כבל: זה כאילו לא קשור.

איתן כבל: אני מכיר רק את אחיו.

איתן כבל: אם זה הבנים שלו – אני לא בעניין.

<צילי נאה: אתה לא רואה את הפרצוף.

<חוה ראובני: זה הגנה אלמנטרית על הפרטיות.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: פרטיות.

איתן כבל: הכוונה שלא צריך להסתכל בתמונה פנימה.

<אתי בנדלר: מה המשמעות של "באופן שלא יביא לזיהוי הנוסעים"?

<אתי בנדלר: התמונה קיימת, אז שלא יביא לזיהוי הנוסעים על-ידי מי?

<עוזי יצחקי: רק המספר.

<אתי בנדלר: יצלמו רק את מספר הרכב?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: יצלמו, אפשר יהיה לראות את הרכב, אפשר יהיה לראות בו אולי את הצלליות של הראשים.

<חוה ראובני: לא מצלמים פנים.

<חוה ראובני: אי אפשר להפעיל תוכנת פרופיל ב"וואטסאפ".

עיסאווי פריג': יש מצלמות מיוחדות שלא מצלמות פנים?

<חוה ראובני: קודם כול, מצלמים מאחור.

<חוה ראובני: זה לא מצלם פנים.

<אתי בנדלר: ואם הסתכלתי בדיוק לאחור באותו רגע?

<חוה ראובני: אבל זה גם עניין של רזולוציה וחדות של התמונה.

עיסאווי פריג': התמונה כבר קיימת.

<אתי בנדלר: השאלה אם הצילום יהיה כזה שאי אפשר לזהות פנים, או שבסופו של דבר החומר שיפיקו מהצילום לא יזהה.

עיסאווי פריג': איך?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: היא מדברת על הרזולוציה.

<חוה ראובני: אולי האנשים האחראים על הפרטיות, שזו היתה בקשה שלהם, יסבירו.

<אורי קריב: התשובה פשוטה, פשוט כי כבר עושים את זה היום.

<אורי קריב: מצולמת התמונה.

<אורי קריב: מטשטשים את הכול מלבד לוחית הרישוי ואז יש רק את זיהוי הרכב שביצע את העבירה.

<אורי קריב: ניתן לראות צלליות בתוך הרכב, אי אפשר לדעת אם הנוסע הוא אשכנזי או ספרדי, עם שיער או בלי שיער, שום דבר מזה לא ניתן לדעת לגבי מה שקורה בתוך הרכב.

עיסאווי פריג': מי מטשטש את זה?

<אורי קריב: יחידת הקצה שמצלמת מטשטשת את התמונה.

עיסאווי פריג': אז היא צריכה להיות כפופה לשב"כ, לא לעירייה.

<אתי בנדלר: כלומר הצילום עצמו מזהה הכול ואז מטשטשים את זה.

<אורי קריב: היא לא כפופה לשב"כ.

<אורי קריב: זה המקום שבו דיברתי על ההבדל בין מצלמה לבין מערכת.

<אורי קריב: במערכת יש משהו שמזהה את לוחית הרישוי, מטשטש את כל התמונה, פרט ללוחית הרישוי וכך גם נשמרת הפרטיות של כל מי שנוסע ברכב ושל כל משתמשי הדרך האחרים.

איתן כבל: אנחנו מדברים רק על רכבים.

איתן כבל: העניין ברור.

<אורי קריב: אם רוצים, אני יכול לחבר את המחשב שלי למקרן ולהראות לכם.

עיסאווי פריג': אני צריך ללכת לישיבת סיעה חשובה אבל יש לי הערה לפני שאני עוזב.

עיסאווי פריג': הסוגיה שרציתי לדבר עליה, אחרי ששמעתי את החבר מתל-אביב שאמר שהכסף מהדבר הזה לא הולך לקופה ציבורית, אני רוצה שתעלו כאן לדיון את נושא צביעת הכסף.

<אתי בנדלר: תסתכל על סעיף קטן (יא): "קנס שהטיל עובד רשות מקומית בהתאם להוראות לפי סעיף זה, או שהטיל בית-משפט בשל הפעלת סמכות הרשות המקומית לפי סעיף זה, ישולם לקופת הרשות המקומית".

עיסאווי פריג': לקופת הרשות המקומית.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה את זה.

עיסאווי פריג': זה הולך ל-pool, לבריכה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה את זה בבריכה.

<לאה ורון: הוא רוצה לייעד את זה.

<לאה ורון: הוא מבקש שזה יהיה צבוע בתוך הרשות המקומית.

עיסאווי פריג': אני רוצה לייעד את זה לפעילות ציבורית, לתאורה בדרכים.

עיסאווי פריג': אני רוצה לייעד את הכסף לתחבורה ציבורית, לצביעת הכביש אם צריך, לא משנה, לתחום הזה, אבל שמים את הכסף בבריכה ואני לא רוצה את זה.

עיסאווי פריג': זו העמדה שלי.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני תומך בעמדתך אבל עליך לדעת שזה נושא עקרוני ובעייתי מבחינת ההתייחסות של המערכות הציבוריות, בעיקר של משרד האוצר שמתנגד התנגדות נחרצת.

עיסאווי פריג': מה זה קשור?

איתן כבל: אני רק מספר לך.

עיסאווי פריג': זה השלטון המקומי.

איתן כבל: גם בשלטון המקומי – יש להם התנגדות גדולה.

איתן כבל: דרך אגב, יש לי אפילו הצעת חוק בעניין הזה של התאגוד, תאגידי המים, שהרווחים שלהם ייועדו לעניינים מאוד מוגדרים כדי שזה לא ילך ל-pool הכולל ונבזבז את זה על כל דבר ועניין.

איתן כבל: בסדר, נעלה את זה.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': העמדה שלי, שצריך לצבוע את הכסף ולייעד אותו.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת עיסאווי פריג', מכיוון שלא תהיה פה, אתה רוצה הסתייגות מהותית בעניין הזה או הסתייגות דיבור?

<אתי בנדלר: זה או-או.

<אתי בנדלר: אתה יכול לבקש ממני לנסח לך עוד הסתייגויות לא משמעותיות.

עיסאווי פריג': אני מבקש לרשום את זה כהסתייגות.

עיסאווי פריג': אני מבקש לייעד את הכספים שמתקבלים בגין הקנסות, לרשום אותם בקופה מיוחדת מיועדת לנושא התחבורה הציבורית בעיר עצמה.

עיסאווי פריג': זו ההסתייגות.

איתן כבל: התייחסויות.

<עוזי יצחקי: אני חייב להגיד שזה לא סוכם עם הרשויות המקומיות ולכן אני לא יכול להציע את זה.

עיסאווי פריג': זה צריך להיות.

עיסאווי פריג': יש היגיון וחוסר היגיון.

<קרן טרנר: נושא של הפעלת אוטובוסים ממומן על ידי המדינה כך שהרשות המקומית מוגבלת בייעוד הכספים לתחבורה הציבורית.

<קרן טרנר: העירייה תוכל לעשות סימון נת"צים אבל לא תפעול של תחבורה ציבורית.

עיסאווי פריג': לא נכון, אני חולק עליך.

איתן כבל: את רצית לענות תשובה טובה אבל לא ענית.

איתן כבל: אסביר מדוע.

איתן כבל: השאלה היא לא אם זה עובר לאוטובוסים אלא האם הכסף ייועד לפיתוח תחבורה ציבורית.

איתן כבל: זה יכול להיות אוטובוסים, זה יכול להיות מה שאת רוצה, אבל זה מיועד לתחבורה ציבורית.

איתן כבל: זאת השאלה.

עיסאווי פריג': יכול להיות - - - בתיכונים.

איתן כבל: זה יכול להיות חינוך, זה יכול להיות צביעה, זה יכול להיות סימון כל העיר, כל דבר שנוגע לתחבורה, זהירות בדרכים וכל המערכים האלה.

<אתי בנדלר: תחבורה או תחבורה ציבורית?

איתן כבל: תחבורה ותחבורה ציבורית.

<אתי בנדלר: תחבורה ציבורית והסדרי התחבורה.

עיסאווי פריג': מה שקשור לתחבורה.

<קרן טרנר: היה לי חשוב להבהיר שלא כל מה שחושבים שרשות מקומית יכולה לעשות בתחום תחבורה ציבורית היא בכלל יכולה לעשות.

<קרן טרנר: חלק ממומן על-ידי המדינה.

עיסאווי פריג': בתחום אחריותה.

<קרן טרנר: צריך להבין שהשלטון המקומי אנחנו מבקשים ממנו לקחת פה עוד תפקיד נוסף על התפקיד של המשטרה.

<קרן טרנר: אנחנו רוצים לתמרץ רשויות מקומיות לעשות את זה.

עיסאווי פריג': התפקיד ממילא קיים.

עיסאווי פריג': הוא עושה, הוא מעצים את זה.

עיסאווי פריג': למשל שישים סככה שבה אוכל לשבת ולחכות לאוטובוס.

איתן כבל: נציג משרד הפנים, בבקשה.

<שחר פרלמוטר: אני מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.

<שחר פרלמוטר: ההצעה הזו לא סוכמה אתנו.

<שחר פרלמוטר: אנחנו מתנגדים לה.

<שחר פרלמוטר: אנחנו חושבים שלא צריך להתערב בשיקול הדעת של הרשות המקומית.

<שחר פרלמוטר: היא זאת שבשטח, היא יודעת לְמה להעביר את הכסף.

<שחר פרלמוטר: זה לא קופה פרטית שלה, הכסף הזה ציבורי.

<שחר פרלמוטר: אנחנו סומכים על שיקול הדעת שלה.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, לא בכל סעיף בחוק אנחנו חייבים לקבל את האישור של הרשות המקומית.

עיסאווי פריג': עם כל הכבוד, גם לנו יש דעה.

איתן כבל: אין בעיה, הם יכולים להפיל לנו את זה גם במליאה.

בן שושן: ברשותכם, אני רוצה בהחלט להצטרף לעמדה של משרד הפנים ושל משרד התחבורה.

בן שושן: יתרה מזאת, אותה בריכה, חבר הכנסת עיסאווי פריג', שאתה מדבר עליה היא בריכה לטובת הציבור ומהבריכה הזו השלטון המקומי נותן שירותים במרחב.

בן שושן: תודה על מתן האפשרות.

בן שושן: אחזור על הדברים.

בן שושן: אנחנו בהחלט מצטרפים לעמדה של משרד התחבורה ושל משרד הפנים.

בן שושן: אנחנו במקום הזה נמצאים על מנת לתת, כרשות מקומית אנחנו נותנים שירות לציבור הרחב, שירות ציבורי במרחב השלם של השירותים ולא רק בתחום הדרך ולא רק בתחום התנועה ולא רק בתחום התחבורה אלא במרחב השלם.

בן שושן: לכן אני חושב שלא נכון יהיה להתערב בשיקול הדעת.

עיסאווי פריג': אמורים להיות שם הרבה כספים.

בן שושן: אנחנו מאוד-מאוד מקווים שזה לא יהיה הרבה כספים.

עיסאווי פריג': מדובר ב"בוכטות", עם כל הכבוד.

עיסאווי פריג': כך אני מבין את זה.

בן שושן: אני מנסה להשלים את המשפט.

בן שושן: אנחנו בהחלט מתנגדים.

בן שושן: אנחנו נכנסים בנעליה של המשטרה בנושא האכיפה.

<קריאה: לא בנעליה.

בן שושן: בנוסף אליה לטובת ביצוע האכיפה.

בן שושן: היות והנושא לא תואם אתנו, אנחנו מתנגדים.

<אתי בנדלר: אגב, בדרך כלל הצעות של חברי כנסת במהלך הדיונים לא מתואמות עם המוזמנים, מטבע הדברים.

איתן כבל: זו בעיה גדולה בדרך כלל.

<מורן מזור: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר.

<מורן מזור: מטרת הצעת החוק הזאת כמובן אינה להעשיר את קופת הרשות המקומית.

<מורן מזור: כולנו תקווה שברגע שתתחיל האכיפה מספר הבלתי מורשים שייכנסו לנתיבי התחבורה הציבורית יפחת בצורה משמעותית.

<מורן מזור: צריך להגיד שלצד הפעלת מנגנוני האכיפה האלה לרשויות המקומיות יהיו עלויות בהפעלת האכיפה הזו.

איתן כבל: אז יהיה להם מאיפה.

<מורן מזור: בדיוק.

איתן כבל: זו לא השאלה.

איתן כבל: אתה מעצים את הטענה של חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': אין בעיה.

עיסאווי פריג': הפחדים שאתם מראים מעוררים חשד וספקות.

<מורן מזור: אבל יש גם צד שני, שיכול להיות שמספר הבלתי מורשים שייכנסו לנתיבי התחבורה הציבורית יהיה קטן ויכול להיות שזה רק יעלה לרשות המקומית כסף.

<מורן מזור: המצב הזה משאיר את ההסדר בצורה מאוזנת.

<מורן מזור: לא צריך לשנות אותו.

<מורן מזור: אנחנו לא יודעים אם זה יעלה כסף או זה יעשיר את קופת הרשות המקומית.

<מורן מזור: זה יכול לעלות כסף רב, אגב.

<אתי בנדלר: שאלתי בשקט מי מחליט על ייעוד נתיב כנתיב תחבורה ציבורית.

<אתי בנדלר: האם זה סמכות הרשות המקומית בלבד, או רשות התימרור המקומית לצורך העניין, או שזה צריך אישור גם של רשות התימרור המרכזית?

<עוזי יצחקי: זה רשות תימרור מרכזית.

<חוה ראובני: זה תימרור וזה בסמכות רשות התימרור המרכזית.

<חוה ראובני: כל מה שקשור בתחבורה ציבורית, אפילו הצבה של תחנת אוטובוס.

איתן כבל: אני מצביע על זה.

<אתי בנדלר: ההצבעה היא על סעיף קטן (יא), באופן שבסופו יבוא – אני לא מדברת כרגע על הנוסח – ש"הקנסות יתנהלו בחשבון נפרד וייועדו לקידום התחבורה הציבורית והסדרי התחבורה ברשות המקומית שזה בתחום סמכותה".

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף קטן (יא) המתוקן נתקבל פה אחד.

עיסאווי פריג': תודה לכם.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים להגיש הסתייגות על זה.

<חוה ראובני: בשלב זה אני מבקשת להודיע שאנחנו מסתייגים.

<חוה ראובני: כמובן זה החלטה של השר אם להניח את זה במליאה.

<אתי בנדלר: יש הסתייגות גם של משרד הפנים?

<אתי בנדלר: אתה שומר לעצמך זכות להסתייג?

<שחר פרלמוטר: כן.

<אתי בנדלר: חוה ראובני, את מודיעה כבר על הסתייגות.

<אתי בנדלר: יש הסתייגות של שר התחבורה, שר האוצר ושר הפנים.

עיסאווי פריג': אני מבקש הסתייגויות לשם דיבור לכל אחד מחברי סיעת מרצ.

<אתי בנדלר: רשות דיבור לכל אחד מחברי סיעת מרצ.

<אתי בנדלר: אצטרך לקבל את זה כמובן בכתב, חבר הכנסת פריג'.

<חוה ראובני: אנחנו חוזרים לסעיף קטן (ה) על נושא הצילומים.

<חוה ראובני: אני חושבת שלא צריך להיכנס לטכנולוגיה ספציפית ולעגן פה טכנולוגיות.

<חוה ראובני: הסעיף הזה מציב יעד, הוא אומר: הצילומים שהמערכת הזאת תייצר לא יאפשרו זיהוי.

איתן כבל: אני מקבל את זה.

איתן כבל: הכוונה היא שהזיהוי הוא לא של הרכב או של הנוסעים אלא של לוחית הזיהוי של הרכב, זה מה שקובע.

<שרית דנה: לא בטוח שצריך לכתוב "צילום לפי סעיף זה ייעשה".

<שרית דנה: אמרו לנו שהצילום יזהה.

<שרית דנה: מדובר על הפיענוח שלו.

<שרית דנה: צריך לנסח באופן כללי יותר, צריך לעדן את הניסוח.

<אתי בנדלר: זה לא עניין של לעדן אלא צריך לשנות.

<אתי בנדלר: הצילום נעשה באופן שכן מזהה.

<אתי בנדלר: הפקת הסרט, הפיענוח, אני לא יודעת איך קראנו לזה כרגע, הם ייעשו באופן שלא ניתן לזהות.

<שרית דנה: לא ניתן יהיה לפענח את הצילום באופן שיזהה.

<חוה ראובני: בסעיף קטן (א) דובר על הפקת צילומים, אז כאן מדובר על "הצילום שיופק".

<יוסי אור הכהן: שני דברים.

<יוסי אור הכהן: קודם כול, אין כאן התייחסות למשתמשי הדרך.

<יוסי אור הכהן: טוב ויפה שאותו צילום ייעשה באופן שלא יביא לזיהוי הנוסעים ברכב המצולם אבל לא מדובר כאן על משתמשי הדרך, העוברים ושבים.

<יוסי אור הכהן: מה לגביהם?

<יוסי אור הכהן: האם הם יצולמו?

<יוסי אור הכהן: זאת השאלה.

<יוסי אור הכהן: אין התייחסות לזה.

<יוסי אור הכהן: זה דבר אחד.

<קריאה: למה שיצלמו?

<יוסי אור הכהן: למה יצלמו?

<יוסי אור הכהן: כי כאשר אתה מסתכל במצלמה אתה מסתכל באופן כללי, אתה לא מסתכל ספציפית על הרכב, יש לך תמונה רחבה.

<יוסי אור הכהן: אתה יכול להסתכל גם על עוברי הדרך.

<יוסי אור הכהן: דרך אגב, בהקשר הזה, יש מצלמות מאוד-מאוד משוכללות, שמשתמשים בהן בעיריית חיפה ובמקומות אחרים, לא ניכנס לזה.

<יוסי אור הכהן: אבל זה דבר שאין אליו התייחסות בחוק.

<חוה ראובני: אם אני מבינה נכון את ההערה, הכוונה שלו שאגב צילום הרכב יצולמו נניח גם הולכי הרגל.

<חוה ראובני: אין לנו עניין בזיהוי פרסונלי של אף אחד.

<יוסי אור הכהן: זה צריך להיות מפורש.

<חוה ראובני: "או עוברי דרך אחרים".

<יוסי אור הכהן: יותר מזה, אם הצילום מתחלק לשתי קטגוריות, לשני עניינים: ראשית הצילום כשהפקח או הפקיד מסתכל על המצלמה, ושנית ההפקה של הצילום עצמו, גם בהקשר של הפקח שמסתכל על הצילום לא ייתכן שאותו פקח יזהה את האנשים שנמצאים ברכב או את משתמשי הדרך.

<יוסי אור הכהן: זה צריך להיות באופן שפוגע כמה שפחות בפרטיות.

איתן כבל: אתה צודק.

<אתי בנדלר: הוא צודק, אבל אין דרך מעשית, אני מבינה, לעשות את זה.

<אורי קריב: יש, בוודאי יש.

<אורי קריב: כל מה שצריך להגיד בחקיקה "באופן שלא יזהה את נוסעי הרכב ומשתמשי דרך אחרים".

<אורי קריב: זה מבחינת הניסוח.

<אורי קריב: המערכות יודעות לעשות את זה, זה פשוט מאוד.

<אתי בנדלר: שמענו קודם שהצילום הוא כאילו צילום רגיל ואחר-כך מטשטשים את פני האנשים.

<אורי קריב: אבל הכול נגמר בתוך היחידה עצמה לפני שזה בכלל יוצא החוצה.

<אתי בנדלר: לפני שעין אנוש שוזפת את הצילום?

<אורי קריב: אלה דברי אלוהים חיים, כן.

<אתי בנדלר: האם אתה יכול להבטיח לי שבכל המערכות שבהן עושים שימוש זו הטכנולוגיה?

<אורי קריב: זה המקום שבו ביקשתי לומר שני דברים.

<אורי קריב: אחת, להגיד שצריך מערכת אכיפה כוללת.

<אורי קריב: ושתיים, יש הנחיות מפורשות של משרד המשפטים שקיימות כבר לפחות 5 שנים, שמכתיבות את זה בדיוק.

<אורי קריב: כתוב שם במפורש מה היא תכלית ראויה ומה הם גבולות הסבירוּת.

<אורי קריב: מי שעובר על הנחיות משרד המשפטים יכול גם לעבור על החוק.

<אתי בנדלר: הנחיות משרד המשפטים, למיטב ידיעתי, ההנחיות של הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע – ולכן ביקשנו את נוכחותם כאן – אינן מדברות על המערכת, האם המערכת מלכתחילה, עוד לפני שאדם כלשהו מסתכל בה, מטשטשת את הדמויות, או שרק הצילום שמופק מטשטש לאחר מכן את הדמויות.

איתן כבל: בואו נעשה סדר.

איתן כבל: אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אבטל את ההקראה.

איתן כבל: לכן לא סתם אמרתי את הדברים שלי ספק בבדיחות הדעת אבל זה לב לבו של העניין.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מכם, לא מאורי קריב, עם כל הכבוד לו, ולא מאתי בנדלר, עם כל הכבוד לה, בדיוק את סיפור הדרך, איך זה בדיוק קורה.

איתן כבל: יש צילום.

איתן כבל: מה קורה לאחר מכן?

<אתי בנדלר: אם תתיר לי להוסיף לשאלתך, אני מבקשת שתתייחסי.

<אתי בנדלר: האם יש סוג אחד של צילום?

<אתי בנדלר: האם אתם מכתיבים את הספציפיקציות שהמצלמה צריכה לעמוד בהן, או שכל רשות מקומית בוחנת את זה לעצמה ומחליטה?

<צילי נאה: לפי ההסדר הנוכחי יש הסמכה לשר המשפטים לקבוע הוראות בתקנות לגבי אופן הצבת המצלמות, משך השמירה, אופן הגישה והרשאות השימוש.

<צילי נאה: נגיע לזה בהמשך.

<צילי נאה: מההסברים שקיבלנו בזמנו – ואולי אנשי משרד התחבורה ירצו להרחיב בזה – אני מבינה שהכוונה כאן לצילום שנשמר ולצילום שניתן לגישה.

איתן כבל: גברתי, אני מתנצל.

איתן כבל: מבינה – זה יפה; יודעת – זה דבר אחר.

איתן כבל: אני רוצה לדבר על "יודעת", לא על "מבינה".

איתן כבל: "מבינה" – גם אני מבין, כולנו פה מבינים, מי יותר, מי פחות.

איתן כבל: אני רוצה לדעת כי אנחנו מצביעים פה על חקיקה ואת רואה איך במשרדי עורכי-הדין כבר צופים בנו ומחככים ידיים.

איתן כבל: אני רוצה לדעת.

איתן כבל: את יודעת להגיד לי או את מבקשת ממישהו אחר כאן שיודע להגיד?

<חוה ראובני: טכנולוגיה זה לא תחום המומחיות שלי, צר לי.

<צילי נאה: אני מציעה להכתיב כאן את הרף.

<צילי נאה: זה מה שניסינו לעשות.

<צילי נאה: יש כאן הכתבה של רף לגבי אופן הפעולה של המערכת הזאת.

<צילי נאה: אם ייכתב כאן שצילום יישמר ולא תתאפשר אליו גישה אלא באופן שאינו מזהה אדם, למיטב הבנתי זו כוונת הסעיף.

<קרן טרנר: זה צילום וידיאו ואז זה מזהה, יש לוחית זיהוי וזה מזהה ישירות ונותן לפקח תמונה של לוחית הזיהוי בלי שרואים את הפנים.

<קרן טרנר: ההנחיות שיהיו כאן – לשם הכול יתיישר.

<קרן טרנר: אבל חשוב לי לציין שזה וידיאו שהפקח רואה בזמן אמת.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הוא רואה בדיוק את השכן שנוסע.

<חוה ראובני: כאילו הוא עמד ברחוב וראה אותו נוסע.

<קריאה: הוא עוקב אחר הרכב.

איתן כבל: יש הבדל בין פקח ובין מצלמה.

איתן כבל: כשנעסוק בפקחים – נעסוק בפקחים.

איתן כבל: עם מצלמות אתה לא יכול לדבר.

איתן כבל: אם הייתי יכול לשוחח עם המצלמה, ואולי יום אחד תהיה טכנולוגיה שתאפשר את זה – אז אשוחח עם המצלמה.

איתן כבל: בינתיים אין טכנולוגיה כזו.

איתן כבל: לכן אמרתי שחסרים כאן הנציגים של הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, כי זה לא סתם, כי ברצוננו לקבל- - -

דב חנין: אפשר לשאול אותך למשל איך מתבצע זיהוי הרכבים בכביש 6?

דב חנין: הרי גם שם יש מערכת שמצלמת.

דב חנין: היא לא מצלמת אותי, היא מצלמת את לוחית הרישוי של הרכב.

<קרן טרנר: אני רוצה להבחין בין מצלמות א3 לבין מה שמתוכנן כאן.

<קרן טרנר: בעוד שמצלמות א3, של המשטרה, הן אוטומטיות, לא יושב שוטר מאחור, המצלמה מצלמת באופן אוטומטי, הדוח מופק, המשטרה יושבת אחר-כך ומפענחת לוחיות זיהוי ומוציאה דוח במערכת "דותן"; כאן לא מדובר במצלמות אכיפה אוטומטיות.

<קרן טרנר: מדובר בפקח שיושב ורואה בעיניו רכב נוסע, לוחץ על כפתור ואז יש צילום.

<קרן טרנר: הוא פשוט לא נמצא במקום, ברחוב, הוא לא עוצר את הרכב בצורה שמעכבת את כל התנועה.

איתן כבל: הוא יושב בחדר בקרה ורואה את הרכב נוסע ולוחץ על כפתור הצילום.

איתן כבל: כך זה נעשה היום.

<קרן טרנר: החקיקה כאן לא מדברת על משהו אוטומטי.

<קרן טרנר: היא מדברת על פקחים שאוכפים באמצעות מצלמות.

<קרן טרנר: לא מצלמות אוטומטיות כמו א3.

<קרן טרנר: זה הבדל משמעותי מאוד.

<אתי בנדלר: החוק הרבה יותר כללי.

<אתי בנדלר: הטכנולוגיה עשויה להשתנות.

<יוסי אור הכהן: זאת בדיוק הבעיה.

<יוסי אור הכהן: הבעיה היא למעשה שאותו חיזיון אפוקליפטי של ג'ורג' אורוול ב-"1984", שמדבר על "האח הגדול", אנחנו רואים אותו בדיוק לנגד עינינו.

<יוסי אור הכהן: הרי מה אנחנו רוצים?

<יוסי אור הכהן: שאדם יסתובב ברחוב וכל העת המשטר יפקח עליו והאדם יהיה תחת עינו הפקוחה?

<יוסי אור הכהן: אנחנו רואים את זה לנגד עינינו.

איתן כבל: הלכתי אתך, אבל בוא לא ניסחף.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בסוג של טכנולוגיה, וזה גם כותרת הצעת החוק.

איתן כבל: הכותרת של הצעת החוק מדברת על מצלמות שמופעלות בשלט-רחוק על-ידי פקחים.

איתן כבל: הפקח לא יכול כל פעם לעצום עין בלתי מכוונת.

איתן כבל: דהיינו, הוא יושב בקונטרול, רואה רכב שנוסע בנת"צ, הוא לוחץ על כפתור שמפעיל את המצלמה.

איתן כבל: כך זה עובד?

<אתי בנדלר: זאת הטכנולוגיה נכון להיום.

<אתי בנדלר: לזה הם מתכוונים.

<אתי בנדלר: זה לא בא לידי ביטוי בנוסח הצעת החוק, שיהיה ברור.

איתן כבל: נלך שלב-שלב.

איתן כבל: קודם כול נבין מה מונח בפנינו.

איתן כבל: אם נצטרך לחדד בראייה הצופה פני העתיד, כמו עם הצילום של הארבעה שנוסעים ברכב, שאמרנו שאנחנו לא מכניסים את זה, נעשה את זה, אבל קודם כול בואו נתכנס לשיח, קודם כול נבין על מה אנחנו מדברים.

איתן כבל: ברגע שהוא מצלם הוא כבר ראה את האנשים.

איתן כבל: זה כאילו הוא עומד ברחוב.

איתן כבל: אלא מה, במקום לעמוד ברחוב הוא עומד מול מסך מפוצל ומפעיל את המצלמה מרחוק.

איתן כבל: אולי פעם תהיה טכנולוגיה שיודעת לצלם אוטומטית את הדברים, כמו המצלמות בעיריות שמצלמות אזורים מועדי-פורענות.

דוד ביטן: בכל הצמתים כמעט בעיריות הגדולות, עוד מעט בכל הצמתים יהיו מצלמות שיצלמו את הצומת ואז הם יוכלו לראות מי נוסע בנת"צ.

דוד ביטן: מה הבעיה?

<קרן טרנר: השאלה אם פקח מצלם במקום או אחר-כך עובר על סרט הצילום.

איתן כבל: הבעיה לא עם הנת"צ, הבעיה לא עם הרכב, אתם במקום אחר.

איתן כבל: הדיון עכשיו נסוב סביב השאלה מה אם מצלמים הולך דרך תמים, זה כל העניין.

איתן כבל: לא נחוקק חוק שקובע שכאשר אדם עובר על-יד מצלמה עליו לכסות את הראש.

איתן כבל: אני הולך לקראתכם ואתם מחזירים אותי לאחור ומבלבלים את המוח.

איתן כבל: אני מנסה להגיד את הדבר הבא.

איתן כבל: הלכתי אתכם, הבנו שברגע שמדובר בפקח שיושב בקונטרול זה מקל עלינו, כי זה כאילו הוא עומד בנקודה ורואה את הדברים.

איתן כבל: אומרת היועצת המשפטית שייתכן שמחר תהיה טכנולוגיה אוטומטית, לא טכנולוגיה שדורשת פקח.

איתן כבל: אנחנו רוצים להבהיר שבנסיבות האלה אנחנו עוסקים רק בטכנולוגיה שיושב פקח ורואה את הדברים כאילו הוא במקום.

איתן כבל: אם יש למישהו הערות על העניין הספציפי הזה אנא האירו את עיני.

דוד ביטן: רציתי להתייחס לסעיף הקודם, אני רוצה להגיש הסתייגות בסעיף הקודם.

איתן כבל: בסדר, ניתן לך.

איתן כבל: הבנתי שלא באת כדי לראות את העיניים היפות שלי מקרוב.

איתן כבל: ..

דוד ביטן: הייתי בוועדת הכנסת.

דוד ביטן: לא שיחקתי.

איתן כבל: אין לי טענות.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להגיד שהיתה כבר הצבעה על זה, לכן אם אתה רוצה- - -

דוד ביטן: אני רוצה להציג הסתייגות.

<אתי בנדלר: אין בעיה.

<אתי בנדלר: מדובר על סעיף קטן (יא).

איתן כבל: אתן לך.

איתן כבל: במסגרת הפתיחוּת שלי לעניינים שאתם מבקשים אגיד לך בדיוק איפה זה.

איתן כבל: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, נוכח ההסבר ששמענו מקרן טרנר ברור לגמרי שסעיף קטן (ה) בנוסחו הנוכחי איננו אפשרי.

דב חנין: בצילום, כפי שגברת טרנר הסבירה לנו: יושב פקח, רואה את הצילום, וכנראה רואה גם את הזיהוי.

דב חנין: הוא רואה את הרחוב, הוא רואה את הזיהוי.

<קריאות: לא, לא.

איתן כבל: את יודעת להסביר את זה היטב?

איתן כבל: או שהיועצת המשפטית מעיריית תל-אביב יודעת להסביר את זה היטב?

דב חנין: היא יודעת להסביר את זה מצוין.

<איילת וינר: קרן טרנר ביקרה אצלנו וראתה.

<איילת וינר: היא ישבה ליד הפקח וראתה מה הוא רואה אז היא יכולה להעיד מכלי ראשון.

<איילת וינר: כפי שהוא הסביר, עבודת הטשטוש נעשית בין מצלמת הקצה, שמוצבת בשטח, עד לעיניו של הפקח.

<איילת וינר: כשהפקח צופה במסך הוא לא יכול לזהות בני אדם, הוא יכול אך ורק להגדיל את לוחית הרישוי כדי לראות את המספר באופן ודאי.

<איילת וינר: אין אפשרות לזהות בני אדם.

<איילת וינר: אני מדברת על המצלמות שמוצבות על-ידי עיריית תל-אביב-יפו.

<אתי בנדלר: זה רק אומר שאולי יש סוגים שונים של מצלמות.

<איילת וינר: לכן זה הרף שמתבקשת החקיקה להתייחס אליו.

<לאה ורון: קרן טרנר אמרה במפורש שהפקח יכול לראות מי נוסע.

<לאה ורון: חוה ראובני השיבה לה: "כאילו עמד ברחוב וראה".

<לאה ורון: אתם סותרים את עצמכם.

דוד ביטן: בעל הרכב מקבל קנס- - -

איתן כבל: דוד ביטן, אתה יודע להציג לנו את הפתרונות של ראשון-לציון.

איתן כבל: יש ויכוח עכשיו בין שתיים שהיו באותו מקום.

דוד ביטן: אתה חושב שאני לא חי גם מחוץ לראשון-לציון?

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: מה, אני עוקב אחריך עם מצלמה?...

איתן כבל: קודם כול, יש פה שאלה.

איתן כבל: אני יודע מה הבנתי.

איתן כבל: אומרת היועצת המשפטית לוועדה- - -

<קרן טרנר: שבטכנולוגיה שלהם, במצלמות שלהם הם עושים טשטוש.

דב חנין: אני רוצה שהדברים יהיו מאוד-מאוד ברורים.

דב חנין: אנחנו מייצרים פה חוק ומחר בבוקר יסתבר שבטכנולוגיה אחרת, שאת מכירה אותה ובעיריית תל-אביב-יפו לא מכירים אותה, שם באמת רואים את האדם כאילו עמדנו באותו רחוב.

<קרן טרנר: לא יוכלו להפעיל את זה בהתאם לחקיקה הזאת.

<קרן טרנר: יצטרכו לעשות התאמה.

דב חנין: אנחנו מבינים שהדבר הזה אסור על-פי החוק.

דב חנין: אני פשוט רוצה שנבין זה את זה ונעשה ביחד את מה שאנחנו מסכימים.

<חוה ראובני: אם זה מוסכם אז צריך פשוט להסיר את המילה שהוספנו בשלב מוקדם יותר של הדיון.

<חוה ראובני: זה לא "צילום שיופק" אלא הצילום עצמו.

איתן כבל: חברים יקרים, הגענו להבנה.

דוד ביטן: כשיש מצלמה כזאת מצלמים את הרכב והוא מקבל קנס.

איתן כבל: כבר התקדמנו.

דוד ביטן: אני רוצה לבקש דיון מחדש.

איתן כבל: אתה רוצה דיון מחדש?

איתן כבל: מחר.

איתן כבל: אני הצעתי הצעה טובה יותר אבל אתם עצלנים.

איתן כבל: אמרתי את זה לעוזי יצחקי: זה יגיע למליאה כמו כל דבר.

דוד ביטן: אבל חייבת להיות הסתייגות כדי שזה יגיע למליאה, אז אני מגיש הסתייגות.

דוד ביטן: אם אתה קובע את הדיון מחדש מחר אז אני מבטל את הבקשה לדיון מחדש.

דוד ביטן: אז אני מגיש הסתייגות לגבי סעיף קטן (יא).

איתן כבל: אלך לקראתך בגלל שזה אתה.

איתן כבל: בואו נסיים קודם כול את הסעיף הנוכחי.

<לאה ורון: חבר הכנסת ביטן חזר בו מבקשתו לקיים דיון מחדש.

דוד ביטן: אם הדיון יתקיים מחר אז זה לא שווה לי.

איתן כבל: קודם כול נסיים את הסעיף שהתווכחנו עליו.

איתן כבל: בעקבות חידוד של חבר הכנסת דב חנין הורדנו את המילה "שיופק" וזה פותר לנו את כל הבעיה.

<שרית דנה: צילום נעשה באופן שמזהה.

<שרית דנה: הם אומרים פה שיש טכנולוגיה שמתווכת בין הצילום ובין העיון.

<שרית דנה: לכן אתם לא יכולים להתייחס לעצם פעולת הצילום.

<שרית דנה: אתם צריכים לומר שלא יתאפשר עיון.

<שרית דנה: צריך לנסח את זה.

<שרית דנה: אחרת ייצא מצב שאם הצילום כשלעצמו, עוד לפני התיווך, הוא כזה שמאפשר צפייה זה לא יעמוד בסטנדרט.

<חוה ראובני: בעקבות ההערה הזאת אני מציעה לומר כדלקמן: "צילום לפי סעיף זה ייעשה באופן שהמעיין בו לא יוכל"- - -

<שרית דנה: זה לא פעולת הצילום.

<שרית דנה: פעולת הצילום היא לא זו.

<שרית דנה: אלא "יובטח שבעיון בצילום לא ניתן יהיה- - -".

איתן כבל: שרית דנה אומרת: הצילום בוצע.

איתן כבל: או שאתה מעיין בו ורואה את התוצר- - -

<צילי נאה: יש עוד נקודה חשובה והיא השמירה.

<צילי נאה: מבחינתנו לא רק שהוא לא יהיה ניתן לצפייה כך אלא שהוא גם לא יישמר כך.

<צילי נאה: זה חשוב לנו.

איתן כבל: זה שלב ב'.

איתן כבל: לא אמרתי שלא.

איתן כבל: אני אתך בעניין הזה.

איתן כבל: זה ברור.

<שרית דנה: אם העיקרון ברור אז אפשר לנסח אותו אחר-כך.

איתן כבל: דוד ביטן, אני עושה הכול כדי לקדם את הצעת החוק אבל אתה מפריע לי.

דוד ביטן: תרשום אותי בסוף הדיון לגבי ההסתייגות.

דוד ביטן: לא אפריע לך.

דוד ביטן: כל עוד אתה מתקדם בסדר אין לי בעיה.

איתן כבל: אני מבקש שהניסוח יהיה כזה שיבהיר שלא בפעולת הצילום, שמתבצעת אם אנחנו רוצים או לא רוצים, אלא מהשלב שזה צולם, שאי אפשר יהיה לזהות.

<צילי נאה: לא ניתן יהיה לזהות לפי התמונה את האדם.

<צילי נאה: זה מה שחשוב.

<שרית דנה: לפי התמונה שניתן לראות אותה.

<אתי בנדלר: בעצם אנחנו לא מדברים על הצילום.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על המצלמה, שתהיה כזאת שלא תאפשר זיהוי למי שמעיין בצילומים.

<קריאה: לא, לא.

<לאה ורון: אולי זה תוספת על המצלמה?

<לאה ורון: אולי זה מכשיר אחר?

<צילי נאה: אנחנו מדברים על הצילום שיישאר, שיהיה ניתן לעיון.

איתן כבל: אני לא קובע לעיריות איזה סוג של מצלמות לרכוש.

<אתי בנדלר: אבל יש מפרט טכני שצריך לעמוד בו.

דוד ביטן: יש כל מיני סוגים.

דוד ביטן: אי אפשר להציג מפרט טכני אחד, צריך לתת אפשרויות בחירה.

<אתי בנדלר: בוודאי.

<אתי בנדלר: תמיד זה צריך להיות כך שאפשר יהיה לטשטש את הצילומים.

איתן כבל: אבהיר, ואדבר לאט.

איתן כבל: הכוונה היא זאת, בעקבות החידוד של הדברים, שהוא חידוד נכון, אקט הצילום הוא אקט, לא משנה באיזה סוג של מצלמה.

איתן כבל: מכיוון שאנחנו לא רוצים להגדיר מצלמה ספציפית שיודעת אוטומטית למחוק פרצופים אז אנחנו רוצים להימנע מראש, להגדיר מראש שאסור לעשות כל שימוש בשלב- - -

<אתי בנדלר: זה לא שימוש, אדוני.

<אתי בנדלר: זה הרבה לפני השימוש.

איתן כבל: את צודקת.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני מחפש את המילים.

איתן כבל: עדיין לא עזרתם לי.

איתן כבל: אתם אמני הניסוח ואני מנסה להתקדם.

<לאה ורון: אולי עו"ד וינר תסביר.

<לאה ורון: היא אמרה שעבודת הטשטוש נעשית בין מצלמת הקצה לבין ההמשך.

<לאה ורון: איך היא נעשית?

<לאה ורון: זו טכנולוגיה נוספת שאתם רוכשים?

<לאה ורון: זו מצלמה שיש לה את הטכנולוגיה הזאת?

<איילת וינר: זה בהגדרות של הצילום.

<איילת וינר: הוא יכול להרחיב על זה, אבל מה שאני רוצה להדגיש, כאשר האדם הראשון רואה את זה כשהוא יושב מול המסך הוא רואה את זה באופן שלא יכול לזהות פני אדם.

איתן כבל: זה כבר נאמר.

איתן כבל: אמרה כבר קרן טרנר שזו הטכנולוגיה שבה משתמשת עיריית תל-אביב-יפו.

איתן כבל: אל תחזירו אותי לאחור.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם בתהליך הזה ואתם מחזירים אותי לאחור.

איתן כבל: כשיש טכנולוגיה שיודעת לטשטש באופן אוטומטי – ממילא, ממה נפשך?

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: העניין הוא שאנחנו לא יודעים להגיד על כל הטכנולוגיות שהן יודעות באופן אוטומטי לבצע את האקט הזה כמו המצלמות בעיריית תל-אביב-יפו.

איתן כבל: אל תחזור על עניין המכונות וכולי, כל הזמן אתה בא אליי ב-loop.

איתן כבל: אני רוצה שתגיד לי את השלב, במצלמות שיש לא בעיריית תל-אביב-יפו, איך אנחנו מבצעים מהשלב של המצלמה.

<אורי קריב: אני חושב שהצעת החוק כפי שמנוסחת כרגע – אל"ף, יש עיריות אחרות שעושות עבודות לא בסדר, לא נדבר עליהן.

<אורי קריב: הצעת החוק בנוסחה כרגע מסדירה את כל הבעיות.

<אורי קריב: הצילום כפי שדיברנו עליו קודם הוא מה שנשמר כבר ביחידת קצה, כפי שקראה אתי בנדלר.

<אורי קריב: אם ייאמר "הצילום ייעשה באופן שלא יביא לזיהוי הנוסעים או משתמשי דרך אחרים" – המחוקק וידא שאי אפשר לייצר כל צילום שהוא לטובת אף אחד אחר, צילום שפוגע בפרטיות, והנושא סגור.

<אורי קריב: הצילום הוגדר כבר בתור מה שיוּצר ונשמר.

<אורי קריב: זה נגמר.

<קרן טרנר: לא יאפשר זיהוי פנים.

<צילי נאה: צילום שיישמר ויהיה ניתן לצפייה רק באופן שאינו מאפשר זיהוי אדם.

דוד ביטן: ואם הוא חושב שהוא לא נהג הוא מעביר למי שכן נהג.

איתן כבל: לא מדובר על הבעיה הזאת.

<חוה ראובני: "צילום לפי סעיף זה יוצג לצפייה באופן"- - -

<קרן טרנר: "באופן שהצופה בו לא יוכל לזהות את פני הנוסעים ומשתמשי הדרך".

<חוה ראובני: לא נאמר "לא ייעשה".

<חוה ראובני: "צילום לפי סעיף זה לא יוצג לעיון אלא באופן שלא"- - -

<צילי נאה: וגם שלא יישמר.

דב חנין: זה לא טוב.

דב חנין: "צילום לפי סעיף זה יופק כך"- - -

<חוה ראובני: אנחנו לא מדברים רק על הפקה.

איתן כבל: אתה לא יכול להתחיל אם אתה לא מפיק קודם כול.

דב חנין: אתה צריך להפיק אותו באיזשהו אופן.

דב חנין: לא רק שהוא יוצג.

איתן כבל: יוצג זה השלב הבא.

<שרית דנה: "בצילום לפי סעיף זה לא ניתן יהיה לצפות ולא ניתן יהיה להפיק באופן ש...".

<שרית דנה: העניין הוא העיון, האופן שבו מסתכלים על הצילום.

<שרית דנה: בסדר?

<צילי נאה: לי חשובה גם השמירה.

<צילי נאה: לכן אני שוב מציעה: "צילום לפי סעיף זה יישמר ויהיה ניתן לצפייה רק באופן שאינו מאפשר זיהוי אדם".

<חוה ראובני: "לצפייה או הפקה".

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ה), ייאמר בו: "צילום לפי סעיף זה ניתן יהיה לצפייה ולשמירה רק באופן שלא יביא לזיהוי הנוסעים ברכב המצולם או עוברי דרך אחרים".

<שי דיין: אני מארגון נהגי המוניות.

<שי דיין: נהגים רבים מקבלים דוחות מהמצלמות הדיגיטליות האלה של הווידיאו ברחוב הארבעה, בקרליבך, אבן גבירול וכיוצא בזה והתמונות שנשלחות לאותם נהגים שצולמו מרחוק הן תמונות ברורות ובנוסף יש תמונה אחת מוגדלת של מספר הרישוי.

<שי דיין: זה מה שמתכננים לעשות.

<שי דיין: הוא אומר שהוא יטשטש מסביב ויראו רק את האוטו עם המספר.

<שי דיין: האם הוא יכול לבצע דבר כזה שאתם מדברים עליו עכשיו?

<שי דיין: נכון להיום בדוחות עצירה על עבירת חניה באדום-לבן זה הנתון.

<שי דיין: בעבירות תנועה זה אותה מצלמה.

איתן כבל: אנחנו מדברים על עבירות תנועה.

<שי דיין: זה אותה מצלמה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד – 3

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף נתקבל פה אחד.

דוד ביטן: אני מבקש להגיש הסתייגות על החלטת הוועדה בסעיף קטן 27א1(יא).

דוד ביטן: כל תכלית החוק לא תקוים אם לא תאשר את הצעת החוק כפי שהיא.

דוד ביטן: קודם כול, אין תקדים כמעט לעניין הזה, שקנסות שהעירייה מטילה עוברות לקרן אחרת.

דוד ביטן: דבר שני, העירייה צריכה להגדיל פה כוח אדם.

דוד ביטן: צריך שיהיה לה אינטרס כספי-כלכלי לבצע את זה.

דוד ביטן: למשל עיריית תל-אביב-יפו תצטרך להוסיף כוח אדם על מנת לטפל בנת"צים בזמן העבודות של הרכבת, וגם עיריית ראשון-לציון תצטרך.

דוד ביטן: אם הסעיף הזה יהיה כפי שהוועדה החליטה בעצם לא תיושם תכלית החוק.

דוד ביטן: לכן אני ממליץ ומבקש לאשר את הנוסח כפי שהוגש, כהסתייגות.

<לאה ורון: הסעיף התקבל עם התיקון שהציעו חברי הכנסת ועכשיו חבר הכנסת ביטן מבקש להגיש הסתייגות שיצביעו עליה במליאה.

איתן כבל: אין בעיה, זה הסתייגות מהותית ויצביעו עליה, ובא לציון גואל.

<אתי בנדלר: והיא גם תתקבל.

איתן כבל: אולי לא.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: נמשיך הלאה.

<חוה ראובני: הפרדת מאגרים היא עיקרון בסיסי.

<אתי בנדלר: יש לי הערה שרלוונטית גם לסעיף קטן (ו) וגם לסעיף קטן (ז).

<אתי בנדלר: בעצם את כל הנושא של אבטחת המידע במקרה הזה והגנה על הפרטיות משאירים לשיקול דעת כל רשות מקומית בהתאם לנהלים שלה.

<אתי בנדלר: אין כאן איזו הנחיה מרכזית, מעבר אולי להנחיה של רמו"ט, של הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, בעניין הזה.

<אתי בנדלר: אין כאן גם הסמכה לקביעת תקנות בנושא הזה שיחייבו את הרשויות המקומיות.

<אתי בנדלר: אני חוששת מאוד – יש רשויות מקומיות שיש להן- - -

איתן כבל: סליחה שאני קוטע אותך.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: אני צריך ללכת לישיבת סיעה אבל מפאת חשיבות הצעת החוק אני מבקש שחבר הכנסת דב חנין יחליף אותי וימשיך את הדיון.

איתן כבל: אני מבקש שהצעת החוק תאושר היום.

איתן כבל: אני מבקש ממך גם להוסיף פה את אישור ועדת הכלכלה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: תודה דב חנין.

דב חנין: גברתי היועצת המשפטית לוועדה, בבקשה.

<אתי בנדלר: כך, למשל, כשכתוב כאן שמאגר המידע דנן "לא יחובר לכל מאגר מידע אחר, אלא במידה הנדרשת ליישום הוראות סעיף זה", האם כל רשות מקומית תחליט מה היא המידה, אדוני?

<אתי בנדלר: הערות דומות אעיר גם לעניין סעיף קטן (ז).

<אתי בנדלר: אולי, ברשותך, חוה ראובני תקרא את סעיף קטן (ז) ואני כבר אעיר את ההערה מכיוון שבעצם זה אותו אופי של הערות.

<אתי בנדלר: הרשות עצמה עורכת את סקר ההשפעה על הפרטיות ואבטחת מידע, היא מחליטה מי יבצע עבורה את הסקר הזה.

<אתי בנדלר: אין כאן הנחיות מרכזיות, לפי מה שאני מבינה.

<אתי בנדלר: לגבי תפעול המצלמות, במשטרה אנחנו יודעים שיש הנחיות מדוקדקות מרכזיות לגבי תפעול המצלמות.

<אתי בנדלר: תתקני אותי אם אני טועה, גברת פיליפסון.

<אתי בנדלר: כאן אין הנחיות מרכזיות לגבי העניין הזה, רק אומרים הנחיה כללית: זה ייעשה "באופן שמפחית את סיכוני אבטחת המידע" לאחר סקר שאותה רשות מקומית ערכה לעצמה.

<אתי בנדלר: אין כאן צורך באישור של הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, שיכולה אמנם לתת הנחיות מכוח סמכותה הכללית לפי חוק הגנת הפרטיות, אבל אני חושבת שכל הנושא הזה, של חיבור למאגרי מידע אחרים, תפעול המצלמות, שמירת המידע המתועד בצילומים, הפקת הצילומים והדוחות, עריכת סקרים, אני חושבת שצריכים לקבוע תקנות בקשר לעניין הזה.

<אתי בנדלר: אלה נושאים מאוד מהותיים ואני חושבת שתקנות כאלה צריכות להיות באישור ועדה כדי שיהיה עליהן גם פיקוח פרלמנטרי.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם מייד בתחילת הדברים שההערה של היועצת המשפטית לוועדה נראית לי חשובה מאוד, ראויה ובמקומה.

דב חנין: לא נראה לי הגיוני וסביר להשאיר נושא כזה להחלטתן של רשויות מקומיות.

דב חנין: לכן, גברתי נציגת משרד המשפטים, אשמח לשמוע את התייחסותך.

<צילי נאה: תודה רבה.

<צילי נאה: איך שאנחנו ראינו את זה, ההסדר כאן בעצם קובע אמות מידע כלליות, בהקשרים שמבחינתנו מעוררים את החשש לפגיעה בזכות, בין היתר למשל אפשרות ההצלבה לא רק מעוררת חשש מעולם אבטחת המידע, של זליגת מידע וכולי, אלא גם חשש לפגיעה בפרטיות כשלעצמה.

<צילי נאה: זו באמת הערה צדדית.

<צילי נאה: לעניין ההנחיה המרכזית, יש לנו את סעיף קטן (יג), שמסמיך לקבוע תקנות בדיוק לתכלית הזאת לגבי אופן ההצבה, משך השמירה, הרשאות שימוש.

<אתי בנדלר: ממש לא אף אחד מהדברים האלה.

<צילי נאה: מבחינתנו אלה הן באמת אבני יסוד שנדרש יחס אליהן בשביל לתת כאן את ההסדר הכולל.

דב חנין: ההערה של היועצת המשפטית, אם הבנתי אותה נכון, היא שהנושאים שצריכים להיקבע על-ידי שר המשפטים בתקנות צריכים לכלול לא רק את ארבע הפסקאות שנמצאות כרגע בסעיף קטן (יג), שעוד נגיע אליהן, אלא גם את כל הסוגיה של שילובי מאגרי המידע, אופן שמירת המידע.

<צילי נאה: בראייתי אופן הגישה לצילומים והרשאות לשימוש יכולים בהחלט לכלול מגבלות לעניין מה אפשר לעשות, אילו חיתוכים אפשר לעשות, אילו הצלבות ניתן לעשות.

<צילי נאה: זה נמצא כאן.

דב חנין: אם כך, גברתי בעצם אומרת לנו, כפי שגברתי לפחות מבינה את הסעיף, הסוגיה של הקשר בין מאגרי המידע מוסדרת, או צריכה להיות מוסדרת, וגברתי אפילו חושבת שהיא כן מוסדרת בפועל בפסקה (3) בסעיף קטן (יג): "אופן הגישה לצילומים וההרשאות לשימוש בהם".

דב חנין: אולי גברתי צודקת מבחינת הכוונה, אבל מכיוון שאנחנו עוסקים פה בשאלות מאוד-מאוד רגישות חשוב מאוד לפרט ולהבהיר.

דב חנין: אם משרד המשפטים מסכים להערה ברמה העקרונית, ואני מקווה שכך גם משרד התחבורה, אני חושב שכך צריך להסדיר את העניין.

דב חנין: זה לא סוגיה שצריך "לגלגל" אותה לרשות המקומית.

דב חנין: עיריית תל-אביב-יפו אולי היא עירייה גדולה ומסודרת, אבל אני לא רואה כל רשות מקומית במדינת ישראל מתחילה להתארגן ולבחון מה ולערוך סקרים על עניין הפרטיות.

דב חנין: זה לא יקרה, זה פשוט לא יקרה.

<חוה ראובני: אני גם לא רואה כל רשות מקומית נכנסת לכל התהליך הזה.

דב חנין: מי שרוצה.

דב חנין: אני בעד שייכנסו.

דב חנין: אנחנו בסך הכול רוצים לאפשר לרשויות מקומיות, גם קטנות וחלשות, להיכנס לתחום הזה ולהפעיל מצלמות אבל אנחנו לא רוצים לשים מכשולים בפני עיוורים, אנחנו לא רוצים לאפשר למישהו שלא מסוגל לבצע את זה.

דב חנין: צריכה להיות הסדרה מרכזית, ממשלתית וכדומה.

דב חנין: גבירותי נציגות משרד המשפטים, מכיוון שהמטרה שלנו בכל המהלך הזה היא לייצר הוראה שגם תתבצע בפועל, ומכיוון שהשאלות האלה חשובות מאוד לתפעול בפועל של המערכת הזאת, מכיוון שאנחנו כן נוטים, לפחות בשלב הזה של הדיון, להעביר את כל הסוגיה הזאת לתקנות שמשרד המשפטים יקבע אותן, באישור ועדת הכלכלה, מן הסתם, השאלה היא מה לוחות הזמנים שלכם לדבר כזה.

<חוה ראובני: אני מבקשת דקה להתייעצות.

דב חנין: בסדר.

דב חנין: אנחנו יכולים להמשיך בינתיים.

<אתי בנדלר: אם כך, אני רוצה להבין לגבי סעיף קטן (ו): "מאגר המידע שיכלול את הצילומים ואת הדוחות המופקים מהם לא יחובר לכל מאגר מידע אחר ברשות המקומית, אלא במידה הנדרשת ליישום הוראות סעיף זה" – וצריך להוסיף: "ובהתאם לתקנות שקבע שר המשפטים".

<אתי בנדלר: בהמשך אכתוב שכל התקנות הן באישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (ז), לגבי תפעול המצלמות, האם גם כאן מדובר בתקנות של שר המשפטים?

<חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן על ההיבט של המידע.

דוד ביטן: המידע אבל לא תפעול המצלמות.

<אתי בנדלר: כן תפעול המצלמות, כפי שיש היום במשטרה הנחיות מאוד ברורות שעמדו לביקורת שיפוטית לא פעם ולא פעמיים.

<אתי בנדלר: כשמוציאים צילומים בודקים בין היתר בבתי-משפט- - -

דוד ביטן: אם למשטרה יש הנחיות אז אין בעיה.

דב חנין: אולי, גברתי היועצת המשפטית לוועדה, במקום המילים "ולאחר שהרשות המקומית" ייכתב "ובהתאם לתקנות שיקבע שר המשפטים".

<אתי בנדלר: אז אנחנו מורידים לגמרי את המילים "לאחר שהרשות המקומית ערכה סקר..."?

דוד ביטן: אבל שיהיה תוך כדי התייעצות עם הרשויות המקומיות, לפחות.

<אתי בנדלר: שר המשפטים יתחיל להתייעץ עם הרשויות המקומיות לגבי כל אחת מן התקנות?

<אתי בנדלר: הוא יעשה את זה כך או כך.

דוד ביטן: יתייעץ עם מרכז השלטון המקומי, עם מישהו.

דוד ביטן: מה, הוא ינחית את זה עליהם וזהו?

<אתי בנדלר: הוא תמיד עושה את זה בהיוועצות.

דוד ביטן: איזו היוועצות?

דוד ביטן: זה מאושר בוועדה?

דוד ביטן: אז בוועדה יוכלו להביע את עמדתם.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: אין לי בעיה.

<אתי בנדלר: אז כל הנושא של סקר השפעה על הפרטיות ירד.

<חוה ראובני: לפי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה יש התייעצויות.

דוד ביטן: מביאים את זה לדיון בוועדה ושם הרשויות המקומיות יוכלו לומר את דעתן.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

<יפעת רווה: אם כך, זה אומר שהגבלת הזמן לתקנות זה עד שהן יוגשו לוועדה כי אנחנו לא יכולים להיות אחראים על משך הזמן שהתקנות נדונות בוועדה.

<אתי בנדלר: בסדר.

<אתי בנדלר: מה גם שיש עכשיו הרבה יותר נושאים שתצטרכו להידרש אליהם במסגרת התקנות.

<יפעת רווה: אולי צריך להאריך את משך הזמן כי מתייעצים עם גורמים נוספים.

דב חנין: אנחנו עורכים את הדיון בצורה מסודרת, למרות הכול, למרות שאיתן כבל לא נמצא כאן.

דב חנין: כאשר הייתם בהתייעצות סיכמנו שאנחנו נראה שגם סעיפים קטנים (ו) ו-(ז) יוסדרו בתקנות ששר המשפטים יתקין.

דב חנין: לכן השאלה של לוחות הזמנים חשובה מאוד.

דב חנין: כמובן גם אנחנו נצטרך לעבוד קשה, אבל אתם רואים שאנחנו מוכנים לעבוד קשה ולקדם את הצעת החוק הזאת ואת ההסדרים.

דב חנין: מה לוחות הזמנים?

<יפעת רווה: אם נוכל לקבל את המנדט להתייעץ עם מי שצריך להכין את התקנות במשרד.

<צילי נאה: אנחנו חושבים שהתוספת הזאת בהחלט משמעותית ואנחנו צריכים לחשוב איך היא מסתדרת עם לוחות הזמנים ואיך אנחנו קובעים פה לוח הזמנים שאפשר לעמוד בו.

<צילי נאה: אנחנו מבקשים להתייעץ ונחזור אליכם עם תשובה.

<חוה ראובני: אנחנו רק מקווים שלוחות הזמנים שייקבעו לא יסכלו את הצורך בחוק הזה, שבשבילו אנחנו עושים כזה מרתון של דיונים.

<יפעת רווה: אנחנו גם לא רוצים להיות בהפרת חוק.

דב חנין: כך או כך, הסוגיה הזאת אורכת זמן.

דב חנין: אני חושב שהפתרון שהיועצת המשפטית לוועדה דחפה אליו, של תקנות שיוציא שר המשפטים, מקצר את ההליך בצורה ניכרת.

דב חנין: אם אני מתחיל לחשוב על רשויות מקומיות שמתחילות לערוך סקרים – זה יארך שנים.

<קרן טרנר: אז מוחקים את הסיפה של הסעיף בעניין הסקר.

<אתי בנדלר: אכן, אלא אם כן ייקבע כך בתקנות.

דוד ביטן: צריך כמה שיותר מהר.

דב חנין: יש הערות נוספות לסעיפים קטנים (ו) ו-(ז) לפני שאנחנו מאשרים אותם?

<חוה ראובני: אנחנו מורידים את הסקר מן הסיפה של סעיף קטן (ז)?

דב חנין: כן.

<צילי נאה: אני מבינה שההצעה היא להוריד את הנושא של סקר השפעה על הפרטיות ולהחליף אותו בתקנות שיתקין שר המשפטים?

דוד ביטן: כן, תורידי את זה.

<צילי נאה: ונצטרך להחזיר תשובה לגבי הנושא של סקר השפעה על פרטיות.

<אתי בנדלר: יכול להיות שתקבעו את זה בתקנות.

דוד ביטן: אנחנו מורידים.

דוד ביטן: את צריכה לענות לנו תשובה רק לגבי הזמן.

<יפעת רווה: תנו לנו זמן סביר.

<יפעת רווה: כמובן אם נצליח לעמוד בזה קודם נביא את זה קודם.

<עוזי יצחקי: 60 ימים זה סביר.

<אתי בנדלר: הנוסח יקבע: "תקנות ראשונות לפי סעיפים אלה ואלה יובאו לאישור ועדת הכלכלה בתוך ... ימים".

<אתי בנדלר: אם תגיעו לוועדה לפני, אז לפני.

דב חנין: הנטייה שלנו כרגע היא להגיד "30 ימים".

דב חנין: תבדקו את האפשרות להביא את התקנות לאישור ועדת הכלכלה תוך 30 ימים ותחזרו אלינו עם תשובה.

<אתי בנדלר: אין טעם, אדוני, משום שכך או כך אין כנסת.

<יפעת רווה: 30 ימים לא כולל פגרה.

דב חנין: אנחנו עובדים בפגרה.

<יפעת רווה: מכיוון שלא אני צריכה להכין את התקנות לא הוגן שאני אקבע.

<עוזי יצחקי: 60 ימים.

<עוזי יצחקי: נעזור לכם.

<אתי בנדלר: אתה לא יכול לקבוע להם.

<עוזי יצחקי: אני מתחייב לעזור להם.

<אתי בנדלר: אבל זה שרת המשפטים.

<יפעת רווה: עוזי יצחקי, אנחנו לא נגביל אותך ואתה לא תגביל אותנו.

<עוזי יצחקי: אבל אני אעזור לכם.

<יפעת רווה: אם זה יהיה מוכן קודם, נביא את זה קודם.

<אתי בנדלר: זה חוק מכאן ואילך, זה לא חוק ל-30 ימים.

<אתי בנדלר: יש כאן דברים עקרוניים.

דוד ביטן: הם צריכים לעמוד גם כן באיזה לוח זמנים.

דוד ביטן: אז מה, יעשו את זה בעוד שנתיים?

דוד ביטן: זה לא יעזור לנו.

<אתי בנדלר: הוועדה תחליט, אבל הם חייבים לשאול.

<עוזי יצחקי: טוב, 45 ימים.

<עוזי יצחקי: אעזור להם.

דב חנין: אנחנו מאשרים את סעיפים קטנים (ו) ו-(ז) עם התיקונים שהכנסנו.

דב חנין: לגבי הזמן נקבל תשובה בהמשך.

דב חנין: אני מעמיד להצבעה.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: הסעיפים נתקבלו פה אחד.

<חוה ראובני: מדובר על התובע העירוני – אני מפנה לסעיף 264 לפקודת העיריות – הוא האחראי על שמירת התמונות ובכל רשות מקומית הוא הכתובת.

<אתי בנדלר: אבל הוא יכול להסמיך את מי שהוא רוצה לפי הסעיף הזה.

<חוה ראובני: נכון, הוא יכול להסמיך, כי אי אפשר להטיל עליו הכול, יש לו בעוד כמה וכמה תפקידים את האחריות הבלעדית, אבל האחריות הסטטוטורית, כאשר הוא אוצל את הסמכות ומסמיך מישהו הוא לא מתנער ממנה, הוא לא יכול לזרוק את זה וללכת: "עכשיו זה לא נוגע לי יותר".

דוד ביטן: זה מקובל, להעביר את הסמכות, זה לא דבר חדש.

<חוה ראובני: כל תובע יכול להיות אחראי לפי הנוסח הזה.

דוד ביטן: ממנים אחד מהם.

דב חנין: יש הערות נוספות לסעיף קטן (ח)?

דב חנין: בבקשה, אדוני.

<אורי קריב: במקום "הצילומים ברשות המקומית" אני מציע לומר "צילומים על-ידי הרשות המקומית".

<אורי קריב: רשויות מקומיות בינוניות לא תמיד שומרות את השרתים אצלן פיזית.

דב חנין: הוא מציע "על-ידי" במקום "ב" כי רשויות מקומיות קטנות ובינוניות לא תמיד שומרות את המאגרים אצלן.

דב חנין: הערתך מתקבלת.

<יוסי אור הכהן: אני מציע אולי להסמיך את הפקיד שממונה על חוק חופש המידע בכל רשות מקומית להתעסק בסוגיה הזאת.

<חוה ראובני: האחראי על חוק חופש המידע הוא אדם שמחויב לחשיפות.

<חוה ראובני: החשיבה שלו בדיוק הפוכה ממה שאנחנו רוצים.

<יוסי אור הכהן: כאשר אדם רוצה לקבל את הצילום הוא פונה לאותו אדם שאחראי על חוק חופש המידע.

<צילי נאה: נקודת המוצא הפוכה.

<יוסי אור הכהן: למה?

<יוסי אור הכהן: כאשר אדם רוצה לקבל את הצילום הוא פונה לאותו אחד.

דב חנין: מה אדוני מציע?

דב חנין: תאמר שוב.

<יוסי אור הכהן: שאותו פקיד הממונה על חוק חופש המידע בכל רשות מקומית למעשה יהיה אחראי על התחום.

<יוסי אור הכהן: אני מציע את זה סתם.

<יוסי אור הכהן: כדי שאותו אדם שצילמו אותו יוכל לפנות לאותו פקיד ולא יטרטרו אותו בין פקידים.

<חוה ראובני: חוק סדר הדין הפלילי מסדיר את הזכות של אדם שיש נגדו כתב אישום לקבל תמונות.

<חוה ראובני: הממונה על-פי חוק חופש המידע יש לו התניה לתת מידע.

<חוה ראובני: זה בדיוק הפוך.

<יוסי אור הכהן: אני לא מדבר על אדם שעבר עבירה.

<יוסי אור הכהן: לאו דווקא מי שעבר עבירה.

<יוסי אור הכהן: מי שצילמו אותו.

<קרן טרנר: הוא מדבר על זכות העיון במידע.

<קרן טרנר: זה דבר אחר.

<חוה ראובני: אבל חוק סדר הדין הפלילי מסדיר את המצב.

<יוסי אור הכהן: אני מדבר על משתמש דרך.

דב חנין: עוד הערות לסעיף קטן (ח)?

דב חנין: אם אין הערות נוספות, במחשבה נוספת אני מציע להשאיר את סעיף קטן (ח) בנוסח הקיים שלו, כולל ברשות המקומית.

דב חנין: אם רשות מקומית כבר מתעדת נת"צים וכדומה, תתכבד ותהיה לה מערכת לשמור את הצילומים האלה.

<חוה ראובני: אני מבקשת תיקון.

<חוה ראובני: זה צריך להיות "סעיף 264(2) לפקודת העיריות".

<חוה ראובני: סעיף 264(1) זה הפקחים.

<חוה ראובני: סעיף 264(2) זה התובעים.

דוד ביטן: מי מממן את זה?

דוד ביטן: אפשר לדעת?

דוד ביטן: מאחר והחלטתם שהרשות המקומית בכלל לא מקבלת את הכסף, מי ממן את כל זה?

<לאה ורון: חבר הכנסת ביטן, לא נאמר שהרשות המקומית לא תקבל את הכסף.

<לאה ורון: נאמר שהיא תקבל את הכסף, היא רק תייעד אותו.

דב חנין: כדי לממן את זה.

דוד ביטן: מה זה שייך?

דוד ביטן: אני בכוונה שואל.

דוד ביטן: אם החלטתם שהרשות המקומית לא מקבלת את הכסף, מי מממן?

<לאה ורון: לא זאת היתה ההחלטה.

דוד ביטן: אתם לא יכולים לקבל החלטה מסוימת ולא לדאוג לכיסוי של דברים שצריך לכסות.

דוד ביטן: מי יממן?

<אתי בנדלר: זה לא מה שנאמר.

דוד ביטן: זה בדיוק מה שנאמר, שאתם לא נותנים את הכסף לרשויות המקומיות.

דוד ביטן: עכשיו יש דברים שעולים כסף.

דוד ביטן: תגידו לי מי מממן.

דוד ביטן: מישהו צריך לממן את זה כי לפי החוק שאושר הם לא מקבלים את התקציבים לזה.

דוד ביטן: אי אפשר ליהנות מכל העולמות.

<אתי בנדלר: אבל הם כן מקבלים.

דוד ביטן: לא מקבלים.

דוד ביטן: ממי?

דוד ביטן: מהקרן הזאת?

דב חנין: זה קרן בעירייה.

<אתי בנדלר: בהצעה שהוועדה הצביעה עליה ובקשר אליה הגשת הסתייגות, כל מה שנאמר הוא שהעירייה את הכספים שתקבל מהקנסות תנהל בחשבון נפרד והכספים האלה ייועדו לצורך קידום התחבורה הציבורית וענייני תחבורה בלבד.

<אתי בנדלר: זה הכול.

דוד ביטן: זה לא מימון של זה.

דב חנין: למשל זה.

דוד ביטן: אני חושב שלא.

דוד ביטן: אם מקבלים החלטה, שיעמדו בזה עד הסוף.

דב חנין: חברים יקרים, אנחנו מתקדמים.

דב חנין: אני מעמיד להצבעה את סעיף קטן (ח).

<שרית דנה: הערה אחת.

<שרית דנה: אני חושבת שהטלת האחריות על תובע אינה במקומה.

<שרית דנה: מדובר פה על אחריות שכסף בצדה.

<שרית דנה: איך שומרים – זה עניין של כסף.

<שרית דנה: יש להטיל את האחריות על מנכ"ל הרשות המקומית, על דעת היועץ המשפטי שלו, בהתייעצות עם היועץ המשפטי שלו.

<שרית דנה: מה יעשה תובע?

<שרית דנה: הוא יאמר איפה צריך לשמור?

דוד ביטן: לא, הוא מקבל תקציבים לזה מהרשות המקומית.

<שרית דנה: לפי חוק הגנת הפרטיות האחריות מוטלת על המנכ"ל.

<שרית דנה: הוא האיש שמנהל את העירייה.

<שרית דנה: עליו צריך להטיל את האחריות איך נשמר המידע.

<שרית דנה: אם אתם רוצים לומר "בהתייעצות עם היועץ המשפטי", בסדר גמור, אבל לא הגיוני להטיל אחריות על תובע.

<שרית דנה: בעיריית תל-אביב-יפו יש "רק" 50 כאלה.

<שרית דנה: מי היום שומר את הצילומים של דוחות החניה?

<שרית פיליפסון: אצלנו זה באגף החניה.

<שרית פיליפסון: יש מערכת מידע.

דוד ביטן: אין בעיה כי העיריות דואגות לזה.

<איילת וינר: כל מערכות המידע המקושרות לעירייה- - -.

<קרן טרנר: מי הסמיך אותו?

<קרן טרנר: התובע?

<חוה ראובני: אין לנו התנגדות.

<חוה ראובני: ראינו את זה כעניין של אחריות משפטית.

דוד ביטן: במציאות אין בעיה כי העיריות עושות את כל מה שצריך כדי להכין את זה.

דוד ביטן: מניסיון שלי, אין שום בעיה ברשויות המקומיות.

דוד ביטן: עושים לזה תקציב מיוחד ודואגים לכל הדברים.

דב חנין: עיריית תל-אביב-יפו, מה עמדתכם?

<איילת וינר: כך אנחנו מנהלים את זה.

<איילת וינר: אצלנו מי שאחראי לכל מאגרי המידע בעירייה זה סמנכ"ל התכנון, שאחראי על אגף המחשוב, וכל מאגר יש לו מנהל מאגר.

<איילת וינר: מנהל המאגר נקבע לפי תוכן המאגר.

דב חנין: אבל האחריות המשפטית היא על המנכ"ל?

<איילת וינר: זה לא פקח עירוני וזה לא תובע עירוני שהוא זה שבודק דוחות חניה.

<קריאה: תעבירו את זה למנכ"ל.

<חוה ראובני: אין לנו התנגדות.

<אתי בנדלר: "מנכ"ל הרשות המקומית או מי שהוא הסמיך לכך".

<אתי בנדלר: הרי יש לו סמכות.

דב חנין: "מנכ"ל הרשות המקומית או מי שהוא הסמיך לכך".

<אתי בנדלר: "מנכ"ל העירייה או בעל סמכות במועצה או מי שהוא הסמיך לכך".

דב חנין: תודה גברת שרית דנה.

דב חנין: נצביע על סעיף קטן (ח), עם התיקונים שהתקבלו.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: סעיף קטן (ח) נתקבל פה אחד.

דב חנין: אנחנו מתקדמים לסעיף קטן (ט).

<אתי בנדלר: אני באמת לא יודעת, אדוני, אני מתלבטת בקול רם, האם גם כאן להשאיר את זה לשיקול דעת כל רשות מקומית או גם כאן צריכות להיקבע הנחיות בתקנות.

<אתי בנדלר: ניר גרסון, ההוראות שבסעיף קטן (ו) ו-(ז), הוחלט שכל הפעולות האלה ייקבעו בתקנות של שר המשפטים, באישור ועדת הכלכלה, ואין חיוב לסקר בחוק עצמו.

<אתי בנדלר: עכשיו השאלה בהמשך לכך, האם הפעולות לפי סעיף קטן (ט) לא ראוי שייעשו באופן שייקבע באותן תקנות.

<ניר גרסון: ראשית, לגבי הסקר- - -

<אתי בנדלר: הסקר ירד כבר, היתה כבר הצבעה.

דב חנין: לא צריך להתייחס לזה.

<אתי בנדלר: אפשר לחייב בתקנות עריכת סקר, אם תרצו.

<ניר גרסון: אם אנחנו מתייחסים אל סעיפים קטנים (ו) ו-(ז)- - -

דב חנין: לא, לסעיף קטן (ט).

דב חנין: השאלה של היועצת המשפטית היא האם גם פה הדרך להבטיח את המטרה של סעיף קטן (ט) תובטח טוב יותר אם גם זה יפורט בתקנות.

<ניר גרסון: הייתי מציע שהתקנות ייקבעו בשים לב לעיקרון של סעיף קטן (ט).

<ניר גרסון: כלומר, זה עיקרון.

דב חנין: השאלה היא האם הדרך של מימוש העיקרון הזה צריכה להיות מוגדרת בתקנות.

דב חנין: מה דעתך?

<ניר גרסון: אני מבין שאבטחת המידע ממילא קבועה בתקנות בגלל סעיפים קטנים (ו) ו-(ז), לכן- - -

<אתי בנדלר: אז אוסיף: "ובהתאם לתקנות שנקבעו".

<חוה ראובני: סעיף קטן (ז) מדבר על שמירת המידע המתועד בצילומים, אז זה ממילא מתוקף סעיף קטן (ז).

דב חנין: גם זה ייכלל בתקנות.

<חוה ראובני: ייתכן שסעיף קטן (ט) מתייתר לאור זה.

<צילי נאה: סעיף קטן (יג) מתייתר, דרך אגב.

<צילי נאה: לא סעיף קטן (ט) אלא סעיף קטן (יג), אולי, כי אנחנו כוללים כל פעם הפניה פרטנית מסעיף שקובע עיקרון אחר.

דב חנין: יכול להיות שבעריכה הסופית של החוק יהיו שינויים.

דב חנין: אנחנו מדברים כרגע על התוכן, לא על הצורה של הסעיף.

<ניר גרסון: סעיף קטן (ט) מבטא עיקרון שאולי דווקא ראוי שיהיה בחוק.

דב חנין: העיקרון יהיה.

<אתי בנדלר: העיקרון נכלל, אנחנו רק מדברים על הדרך, האופן.

דב חנין: אנחנו מצביעים על סעיף קטן (ט), שייאמר בו "ככלול בתקנות".

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: סעיף קטן (ט) נתקבל פה אחד.

<חוה ראובני: זה עם תקנות או בלי תקנות?

דב חנין: עם.

<חוה ראובני: בעצם אנחנו שואבים פה את ההסדר הקיים בסעיף 27א לעניין הקבילוּת של צילומים כראיה בבית-המשפט.

<חוה ראובני: זה לא אומר שום דבר על האמינות שלהם, זה לא חזקת אמינות, זה לא אומר שהם צילומים נכונים.

<חוה ראובני: זה רק אומר שאפשר להגיש אותם לבית-המשפט, הם ראיות קבילוֹת מבחינת הדין כעצם עמידתם בדרישות של סעיף 27א.

<אתי בנדלר: לשם שינוי, אין לי הערות.

דב חנין: יש הערות נוספות?

דב חנין: אין.

דב חנין: אני מעמיד להצבעה את סעיף קטן (י).

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: סעיף קטן (י) נתקבל.

דב חנין: סעיף קטן (יא) אושר כבר.

<עוזי יצחקי: רגע, אז מה נעשה אתו עכשיו?

<קריאה: הוגשו הסתייגויות.

<עוזי יצחקי: מה זה אומר?

<עוזי יצחקי: ידונו עליו במליאה?

דוד ביטן: יעלו את ההסתייגות שלי להצבעה במליאה.

<חוה ראובני: יהיו רשויות מקומיות שיחליטו שהן לא רוצות להיכנס לעניין הזה כי אין להן אפשרות תקציבית, כי אין להן אפשרות ארגונית.

<חוה ראובני: אנחנו לא כופים את זה עליהן.

דוד ביטן: ברור, במיוחד אחרי שלקחתם לנו את הכסף.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: סעיף קטן (יב) התקבל.

דב חנין: בסעיף קטן (יג), אני אומר לכם רק, תראו על מה אנחנו בעצם דנים.

דב חנין: אישרנו כבר שורה ארוכה של דברים שייכללו בתקנות.

דב חנין: יש פה בעצם עוד כמה אלמנטים שאולי כבר נכללים.

דב חנין: לכן אני מבקש שלא תתייחסו כרגע ל"ארכיטקטורה" הנוכחית של החוק אלא רק לדברים שנמצאים בו.

דב חנין: אם למישהו יש הערות לגבי סעיף קטן (יג), בבקשה.

<אתי בנדלר: לגבי זה אדוני ביקש שזה יהיה באישור ועדת הכלכלה?

דב חנין: כן.

דב חנין: כל התקנות ששר המשפטים רשאי להתקין יהיו באישור ועדת הכלכלה.

<חוה ראובני: כאמור, חלק מהדברים פה למעשה כבר נכנסים בתקנות.

דוד ביטן: את לא מכניסה גם את מה שאמרנו?

<אתי בנדלר: הנוסח ישתנה.

<חוה ראובני: הנוסח ייצור תיאום.

<אתי בנדלר: זה כבר אושר שם.

דוד ביטן: "אישור ועדת הכלכלה" מתייחס רק לסעיפים האלה.

<אתי בנדלר: אבל גם בסעיפים ההם נאמר שזה יהיה בתקנות של שר המשפטים, באישור ועדת הכלכלה.

דב חנין: אם אין הערות נקודתיות לגבי הדברים האלה אנחנו מאשרים את סעיף קטן (יג), בכפוף לְמה שאישרנו קודם.

דב חנין: בעצם הסעיף הזה ישתנה וישלב בתוכו את כל הנושאים שהוגדרו בתקנות.

<חוה ראובני: זה התאמת נוסח.

<אתי בנדלר: הכול יהיה "בסמכות שר המשפטים באישור ועדת הכלכלה".

דב חנין: כלומר, זה סוג האישור שאנחנו מאשרים.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: סעיף קטן (יג) נתקבל.

<חוה ראובני: אלה חלופות.

<חוה ראובני: זה לא אומר שכל הדברים האלה קיימים.

<חוה ראובני: בסוף יש כאן "או", ולאור החלטות הוועדה בשלבים מוקדמים נראה שצריך להשמיט את "לרכב המסיע את מספר הנוסעים".

<אתי בנדלר: את המילים "לרכב המסיע את מספר הנוסעים, לרבות הנהג, הנקוב בתמרור, לפחות".

<אתי בנדלר: כל המילים האלה יושמטו.

<אתי בנדלר: כתוב: "לרכב המבצע פנייה בהתאם לסימון המופיע על גבי התמרור" – כמה מטרים לפני הצומת או לפני הפנייה מופיע התמרור?

<קרן טרנר: זה משתנה.

<קרן טרנר: זה שונה בבין-עירוני ובעירוני.

<קרן טרנר: בדרך כלל בעירוני התמרור מוצב צומת לפני, ובבין-עירוני הוא יכול להיות מוצב גם 300 מטר לפני.

<קרן טרנר: בכל מקום שבו תתאפשר פנייה ימינה יידרשו שתי מצלמות, מצלמה אחת אחרי, כדי לוודא שמי שפנה ימינה כחוק לא יקבל דוח ורק מי שימשיך ישר יקבל את הדוח.

<קרן טרנר: ניתן לזה מענה.

<אתי בנדלר: אתם מתחייבים לתת לזה מענה ראוי.

<קרן טרנר: כאשר יש פנייה ימינה, היא מותרת וזה לא נקרא נסיעה שלא כדין אם הוא פנה ימינה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להגיד לך כירושלמית שמעת לעת מגיעה לתל-אביב, לא תמיד אני מוצאת את התמרור מתי מותר להתחיל לפנות ימינה.

<אתי בנדלר: אני מחפשת ואני לא רואה, עד שאני רואה שיש שם הרבה כלי רכב ואז אני מזהה.

בן שושן: לרוב, גברתי, זה מסומן על נתיב הדרך עם חץ בצבע צהוב שמיועד לתחבורה הציבורית וחץ בצבע לבן שמיועד לרכב הפרטי.

<אתי בנדלר: זה מצוין, אבל כשכלי הרכב נוסעים בשיירה פגוש אל פגוש פשוט לא רואים את זה.

בן שושן: זה חלק מן הבעיה שבגינה אנחנו נמצאים פה היום, אגב.

<קרן טרנר: זו בדיוק הסיבה שנידרש לשתי מצלמות.

<קרן טרנר: ערכנו בעניין הזה דיון עם התובעים של המשטרה והבנו שהשופטים לא מקבלים את העניין הזה והולכים לקולא עם הנהגים.

<קרן טרנר: לכן נהיה חייבים לשים שתי מצלמות כדי שרק מי שלא פנה ימינה יקבל את הדוח.

דב חנין: בעניין התמרור, אני רוצה להעיר הערה שלא קשורה לסעיף ושהעירה אותה מנהלת הוועדה, ובצדק.

דב חנין: מכיוון שבחוק הזה אנחנו עושים שינויים משמעותיים, למשל לעניין הרכב הפרטי עתיר הנוסעים, אתם חייבים – ואני פונה פה גם לרשויות המקומיות הרלוונטיות וגם למשרד התחבורה – לבצע איזה מבצע של הסברה לציבור כדי שלא נימצא במצב שאנשים יקבלו דוחות מבלי שיידעו מה קובע החוק.

<עוזי יצחקי: אתה צודק במאה אחוז.

<עוזי יצחקי: אנחנו מתכננים מבצע כזה.

<עוזי יצחקי: משרד האוצר תקצב אותנו.

<אתי בנדלר: תתייחסו לאפשרות של רכב פרטי לנסוע בזה.

<עוזי יצחקי: לגבי כל האכיפה הזאת נצטרך לצאת בקמפיין.

<עוזי יצחקי: חייבים להביא לידיעת הציבור.

<קרן טרנר: לפני האכיפה בוודאי תהיה הסברה.

דב חנין: יש הערות?

דב חנין: אין.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: סעיף קטן (יד) נתקבל.

<חוה ראובני: סעיף 41 לפקודת התעבורה הוא הסעיף שקובע איך משנים את התוספות לפקודה.

<חוה ראובני: היום כל שינוי לתוספות לפקודה הוא בסמכות שר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה.

<חוה ראובני: לעניין התוספת האחת-עשרה אנחנו רוצים כבר הוראות מיוחדות: 1) שאי אפשר להוסיף לזה עבירות שאינן עבירות קנס אלא עבירות של הזמנה לדין; 2) את הליך ההסכמות עם השרים – שר המשפטים, השר לביטחון הפנים ושר הפנים.

דב חנין: וכמובן באישור ועדת הכלכלה.

<חוה ראובני: זה קיים.

דב חנין: אבל זה לא ברור.

דב חנין: מכיוון שגם אני למדתי משפטים, למרות שהיועצת המשפטית לוועדה מומחית ממני, כולנו מכירים את הדינים של "לקס ספציאליס" ואנחנו חוששים שפה יגידו לנו שיש נורמה מיוחדת.

<אתי בנדלר: יש כאן לא רק "לקס ספציאליס", לא רק מיוחדת אלא גם מאוחרת, ואנחנו מכירים את הפרשנויות של משרד המשפטים, לצערי, בעניין הזה.

דב חנין: לכן נוסיף גם "באישור ועדת הכלכלה" כדי למנוע טעות ממי שלא יודע את כוונותינו הטובות.

<חוה ראובני: אולי אפשר פשוט להגיד "יותקנו גם בהסכמת שר המשפטים...", בסעיף קטן (ב).

<יפעת רווה: אתי בנדלר, אני לא יודעת על איזו פרשנות של משרד המשפטים את מדברת.

<אתי בנדלר: אתן לך הרצאה מלומדת בהזדמנות קרובה, אם תרצי.

<חוה ראובני: צריך פשוט להוסיף "יותקנו גם בהסכמת שר המשפטים.

<חוה ראובני: ..".

<אתי בנדלר: זה עניין של נוסח.

דב חנין: ובלבד שיהיה ברור שצריך את אישור ועדת הכלכלה.

דב חנין: אני מעמיד להצבעה את פסקה (3), עם תוספת של המילים "באישור ועדת הכלכלה".

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: פסקה (3) נתקבלה.

<חוה ראובני: כל ההסדר הזה בחוק יכול לחול על כל עבירת תעבורה שתיכלל בתוספת האחת-עשרה.

<חוה ראובני: לעת הזאת בתוספת האחת-עשרה אנחנו כוללים רק את הנסיעה בנתיב תחבורה ציבורית, נסיעה אסורה בנת"צ.

<יער אמיר: תודה רבה.

<יער אמיר: אני מפורום מפעילי התחבורה הציבורית.

<יער אמיר: אנחנו מבקשים להוסיף לתוספת האחת-עשרה גם איסור עצירה, שהרשות המקומית תוכל לאכוף איסור עצירה בתחנת אוטובוס.

<חוה ראובני: יש לה.

<קרן טרנר: התכוונת לאוטובוס שלא עוצר במפרץ העצירה שלו?

<יער אמיר: אני מדבר על רכבים שעוצרים בתחנות אוטובוסים, במפרצים.

<אתי בנדלר: בנתיב תחבורה ציבורית או בכל מקום?

<קריאה: במפרצי תחנה, זה מה שהוא מבקש.

דוד ביטן: שפקחים יוכלו לתת קנס.

דוד ביטן: זה חל גם?

<יער אמיר: גם באמצעות מצלמות.

<חוה ראובני: תקנה 72(א)(12) קובעת: "לא יעצור אדם רכב, לא יעמידנו, לא יחנהו ולא ישאירנו עומד" בסדרה של מקומות, וביניהם "בנתיב שיועד לתחבורה ציבורית ובתחום תחנת אוטובוסים המוגדרת על-ידי סימון על פני הכביש".

<חוה ראובני: זאת עבירה קיימת והיא כבר עבירת קנס שנמצאת בצו עבירות קנס לאכיפת רשויות מקומיות.

בן שושן: והיא כבר בסמכות של השלטון המקומי.

<חוה ראובני: היא כבר מסורה לסמכות הפיקוח העירוני.

דב חנין: לא זו ההערה.

דב חנין: ההערה של אדוני היתה שהדבר הזה יהיה לא רק עבירת קנס אלא גם יוכל להיות מצולם באותן מצלמות.

<חוה ראובני: אנחנו לא עוסקים כאן באכיפת חניה.

<חוה ראובני: נושא אכיפת חניה באמצעות מצלמות – זה דיון אחר.

דב חנין: ההערה שלך על תחנות אוטובוס חשובה, אבל נצטרך לעסוק בה בהזדמנות אחרת.

דב חנין: אנא זכור אותה, נצטרך לחזור אליה.

דב חנין: אני מעמיד להצבעה את פסקה (4).

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: פסקה (4) נתקבלה.

<חוה ראובני: זה להסמיך את בתי-המשפט לעניינים מקומיים לדון בעבירות האלה.

<חוה ראובני: אם אדם מבקש לערער על הדוח שהוא קיבל – זה בית-משפט לעניינים מקומיים ולא בית-משפט לתעבורה.

דב חנין: אני מניח שאין הערות.

<אתי בנדלר: מה הרציונל?

<אתי בנדלר: למה לא בבית-משפט לתעבורה?

<חוה ראובני: כי זה חלק מן האכיפה העירונית.

דוד ביטן: כל הקנסות של הפקחים זה בבית-משפט לעניין מקומיים.

<אתי בנדלר: היום, אבל לגבי עבירות תעבורה- - -

<חוה ראובני: עבירות חניה גם כן, אם אדם קיבל דוח מהפקח העירוני על חניה שלא כדין זה נדון בבית-משפט לעניינים מקומיים ולא בבית-משפט לתעבורה.

<שרית דנה: הם באים עם ערימות של תיקים.

<שרית דנה: אם יתחילו לפנות לבתי-משפט לתעבורה- - -

<עוזי יצחקי: הנה, קבעו לכם – 60 ימים.

<יפעת רווה: הוסיפו פה עוד נושאים.

<עוזי יצחקי: נעזור לכם.

<יפעת רווה: יפה מאוד שתעזרו לנו.

<יפעת רווה: אם נסכם את זה קודם – נבוא עם זה קודם.

<יפעת רווה: אנחנו לא רוצים להיות במצב שקובעים לנו זמן ואנחנו לא מספיקים לעשות את זה, ואתה יודע היטב מן המשרד שלך שגם כן לא תמיד עומד בלוחות זמנים.

דוד ביטן: כמה זמן אתם צריכים?

דב חנין: ולכן אתם מציעים להשאיר פה "60 ימים".

<יפעת רווה: לא, אבל נוספו עוד נושאים.

יעקב גיל: לא בדקתם אפילו כמה עבודה זה דורש.

<יפעת רווה: אנחנו נבדוק.

<יפעת רווה: אנחנו מבקשים לבדוק את זה.

יעקב גיל: מתחילות עבודות על הרכבת הקלה, האוטובוסים כבר תקועים בנת"צים.

<לאה ורון: עו"ד רווה, מה הצעת?

<לאה ורון: 90 ימים?

<יפעת רווה: לא, צילי נאה הלכה לבדוק והיא תחזור ותגיד לכם.

<יפעת רווה: לא אנחנו צריכות להכין את התקנות האלה.

<יפעת רווה: היא הלכה לבדוק עם מי שצריך לעשות את זה והיא תחזור עם תשובה.

דב חנין: אני רוצה להקדים את המאוחר ולהגיד לכם שהדיון בהצעת החוק הזאת באמת יוצא דופן.

דב חנין: אלמלא התגייסות באמת בלתי רגילה של היועצת המשפטית לוועדה- - -

<עוזי יצחקי: וגם שלך, צריך להגיד, של חבר הכנסת חנין.

דב חנין: אלמלא התגייסות יוצאת דופן, קודם כול של היועצת המשפטית לוועדה ושל מנהלת הוועדה- -

<עוזי יצחקי: ושל חבר הכנסת חנין.

דב חנין: - -וכל צוות הוועדה, לא היינו מגיעים להצעת החוק הזאת.

דב חנין: עכשיו תביני מה אני בעצם אומר.

דב חנין: אני אומר לך שהכנסת נחלצה לחוקק חקיקה ראשית במאמץ מטורף בתוך 4 ימים כדי לאפשר לכל הגורמים המעורבים: משרד התחבורה, עיריית תל-אביב-יפו וכן הלאה לצאת לדרך.

דב חנין: אנחנו בסך הכול פונים אליכם עכשיו בבקשה להפגין את אותה מידה של התגייסות ונחישות.

דב חנין: עשינו את זה בתוך 4 ימים, חקיקה ראשית.

דב חנין: אנחנו מבקשים שתכינו חקיקת משנה בתוך 45 ימים, וכתוב כרגע 60 ימים.

<יפעת רווה: מכיוון שזה מוטל עליהם ולא עלי אז אני לא רוצה לענות במקומה.

<צילי נאה: אם יתנו לנו כמה דקות עם משרד התחבורה לסגור את הנושא הזה, של משך הזמן, זה יועיל לנו.

<קרן טרנר: אנחנו מגויסים לגמרי.

<עוזי יצחקי: אנחנו מגויסים.

<עוזי יצחקי: נעזור לכם, אם צריך גם בעזרה של כוח אדם.

<עוזי יצחקי: אתם יודעים שאנחנו יודעים לעשות את זה.

<צילי נאה: נסביר לכם מה המגבלות מבחינתנו.

<צילי נאה: אנחנו חושבים שלא נכון שהשיח הזה בינינו ייערך בוועדה.

<עוזי יצחקי: בואו נקבע 45 ימים ואנחנו נתאם.

<צילי נאה: לא, לא.

<עוזי יצחקי: הנה, משרד האוצר גם פה.

דוד ביטן: היה להם 60 ימים ואתה אמרת 45 ימים.

<עוזי יצחקי: אנחנו נעזור.

<עוזי יצחקי: הנה, הבאנו את מורן מזור שגם הוא יסייע.

<צילי נאה: לפני שהדבר הזה נקבע אני מבקשת התייעצות של 2 דקות בחוץ.

<צילי נאה: אני מבקשת שוב, כדי שלא ננהל את השיח הזה באופן הזה בוועדה.

<עוזי יצחקי: נסיים ואז נודיע להם את הזמן.

דב חנין: אני רוצה לשאול שאלה אופרטיבית.

דב חנין: התקנות חשובות מאוד ונרצה כמובן שהן יותקנו מהר מאוד, אבל יש בעיה גם של חגים ושל לוחות זמנים אמיתיים ריאליים.

דב חנין: אנחנו יכולים לקבוע תאריך שלא יהיה אמיתי.

דב חנין: השאלה שלי כרגע, בעולם המציאות – אני פונה למשל לעיריית תל-אביב-יפו – האם מבחינתם המערכת הזאת תוכל להיות In place לפני שיותקנו בכלל תקנות?

<איילת וינר: ברגע שתאושר החקיקה אנחנו נצא למכרז.

בן שושן: ננסה לקדם במקביל על מנת לקצר את הזמנים.

<עוזי יצחקי: תגידו את האמת: עושים את זה במקביל.

<לאה ורון: בסדר גמור, השאלה רק כמה זמן זה ייקח אצלם.

בן שושן: אנחנו מנסים ביחד עם משרד התחבורה לקדם במקביל פעילויות על מנת לקצר את טווחי הזמן.

<לאה ורון: מתי אתם מעריכים תצאו לדרך?

<מורן מזור: אני לא יודע מתי עיריית תל-אביב תהיה מוכנה אבל אני יכול להגיד שכל הגורמים נערכו לדיון הזה, ביקרנו גם בעיריית תל-אביב-יפו, נערכו דיונים מקדימים גם על נושאים תקציביים.

<מורן מזור: אנחנו מוכנים כולנו כדי לעשות את מה שנדרש כמה שיותר מהר כדי להפעיל את המצלמות, כדי להפעיל את האכיפה הזאת.

<מורן מזור: זה חשוב לכל הגורמים.

<לאה ורון: ואחרי ההצהרות הכלליות, מתי לדעתך הם ייצאו לדרך, אחרי המכרז ואחרי הפעילות שנדרשת?

<מורן מזור: אפשר לסכם בהקדם את הנושאים הכספיים כדי שעיריית תל-אביב-יפו תוכל לצאת למכרז כמעט בטווח זמן מיידי, במקביל להכנת התקנות.

<לאה ורון: מה טווח הזמן?

<מורן מזור: מספר שבועות.

<מורן מזור: שבועיים-שלושה.

<מורן מזור: אני מעריך שזה הסיפור.

דב חנין: התקנות שביקשנו מורכבות למדי ויש בהן גם הרבה מאוד אחריות.

דב חנין: אמנם אנחנו עוסקים כרגע בשאלה של מצלמות ספציפיות אבל יש כאן שאלות עקרוניות לא מבוטלות.

דב חנין: לכן נשאיר את מסגרת הזמן של 60 ימים מיום פרסום החוק.

דב חנין: הרי החוק לא יתפרסם מחר בבוקר, עד שהוא יתפרסם ייקח שבוע-שבועיים.

<יפעת רווה: 60 ימים להגשת טיוטה לוועדה.

דב חנין: כן, אנחנו מדברים על הבאה לוועדה בתוך 60 ימים.

<אתי בנדלר: אם תצליחו לפני – ברוכים הבאים.

<יפעת רווה: זה לא אני.

<יפעת רווה: אני לא הכתובת.

דב חנין: גברתי היועצת המשפטית, יש לך עוד הערה?

<אתי בנדלר: כן, יש לי עוד הערה.

<אתי בנדלר: אני מדברת על סעיף מחוק סדר הדין הפלילי, סעיף 225א רבא, שעניינו במועדי המצאה בעבירות קנס.

<אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא אותו.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (א) פחות נוגע לענייננו.

<אתי בנדלר: הוא אומר: "עברה שנה מיום ביצוע עבירת קנס, לא יוגש עליה כתב אישום ולא יומצאו בעניינה הזמנה לפי סעיף 222 או הודעת תשלום קנס לפי סעיף 228(ב); ואולם בעבירת קנס שהיא עבירת תעבורה כמשמעותה בפקודת התעבורה.

<אתי בנדלר: ..".

<אתי בנדלר: זה לא רלוונטי.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (א1) הוא הסעיף שלדעתי טעון תיקון: "היתה העבירה עבירת תעבורה כמשמעותה בפקודת התעבורה, שהחשד לביצועה מבוסס על צילום רכב כאמור בסעיף 27א לפקודה האמורה, לא יוגש עליה כתב אישום ולא יומצאו לבעל הרכב בעניינה הזמנה או הודעת תשלום קנס, אם כתב האישום, ההזמנה או הודעת תשלום הקנס טרם נשלחו ועברה תקופה כמפורט להלן: (1) ארבעה חודשים ממועד ביצוע העבירה, למעט רכב כאמור בפסקה (2); (2) שישה חודשים ממועד ביצוע העבירה, אם היה הרכב רכב חדש או רכב מסוג שקבע שר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

<אתי בנדלר: " כאמור, יש כאן הגבלה על מועדי המצאת הודעת תשלום קנס: 4 חודשים ככלל, עם חריגים, ממועד ביצוע העבירה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שיש להחיל אותה הוראה גם על צילום לפי סעיף 227א1 החדש.

<יפעת רווה: למה זה לא חל אוטומטית?

<אתי בנדלר: כי הצילום כאן הוא לפי הסעיף הזה.

<אתי בנדלר: אם אין מחלוקת- - -

<יפעת רווה: הרעיון הוא אותו רעיון.

דוד ביטן: לא משנה.

דוד ביטן: אין התנגדות.

דב חנין: האם יש למישהו התנגדות?

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: הרעיון טוב.

<אתי בנדלר: אם כך, יתווסף סעיף שהוא תיקון לחוק סדר הדין הפלילי, ובו ייאמר: "בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982, בסעיף 225א(א1), במקום "סעיף 27(א)" יבוא "סעיפים 27(א) ו-27(א1)".

<אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע על זה, אדוני.

דב חנין: אנחנו מצביעים על התוספת הזאת.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: הסעיף נתקבל.

<חוה ראובני: למעשה כל החוק הזה, כולל התיקונים העקיפים השונים שלו, הכול יתחיל עם תחילתן של התקנות.

<אתי בנדלר: לפי כל הסעיפים שעליהם דיברנו.

<חוה ראובני: התיקון שהוספת בסעיף 27א אפשר שייכנס קודם.

<חוה ראובני: הוא לא קשור, זה משהו שרצינו בלי קשר.

<צילי נאה: לעניין פרק הזמן של התקנות, אגיד מטעמנו, כשאנחנו בוחנים את המשאבים שיש לנו אל מול גודל המשימה הזאת אנחנו חושבים שבמאמצים זמן סביר ואפשרי לסיים את התקנות האלה הוא עד סוף השנה, שזה 5 חודשים.

<צילי נאה: לכל היותר אולי 4 חודשים, אבל לא פחות.

<צילי נאה: אחרת, לא נוכל לעמוד בזה.

<קרן טרנר: זה לא פחות חשוב מחוק ההסדרים.

<קרן טרנר: נכון שאת זה מביא משרד מקצועי ולא משרד האוצר, אבל זה לא פחות חשוב.

<עוזי יצחקי: הצבעתם.

<עוזי יצחקי: קבעתם כבר.

<צילי נאה: לא פירטתי פה את השיקולים.

<צילי נאה: אנחנו חושבים שנכון וראוי לתת הערכת זמן אמיתית שאפשר לעמוד בה.

<צילי נאה: יש גם חגים באמצע.

<צילי נאה: לא נכון לתת הערכת זמן לא אמיתית.

<עוזי יצחקי: ב-60 ימים תעמדו.

<עוזי יצחקי: אנחנו נעזור לכם.

<עוזי יצחקי: יש פה את משרד האוצר שיסייע.

<עוזי יצחקי: הוועדה המכובדת קיבלה את ההחלטה ותעמדו בה.

<צילי נאה: אל תשכחו שיש באמצע חגים.

דוד ביטן: הצבענו על "60 ימים".

<צילי נאה: אבל קודם דיברנו על כך שנתייעץ.

דוד ביטן: הצבענו כבר.

דוד ביטן: היושב-ראש אמר להשאיר את זה "60 ימים".

<לאה ורון: לא היתה הצבעה על סעיף 5, שיהיה סעיף 2, על סעיף 6, שיהיה סעיף 3, ועל סעיף 7, שיהיה סעיף 4.

<קרן טרנר: למשרד התחבורה אין תיקוני חקיקה בחוק ההסדרים, הוצאנו את הכול.

<קרן טרנר: מן הבחינה הזאת יש לנו מעט מאוד- - -

<צילי נאה: לא אמרתי את המילים "חוק ההסדרים".

<צילי נאה: אני מנסה לתת הצעה ריאלית.

דב חנין: נציגת משרד המשפטים, הדברים שאמרת הם דברי טעם ואני מבין לגמרי עד כמה המשימה שבפניכם מורכבת, אבל אנחנו נמצאים ממש במצב חירום.

דב חנין: כל החוק הזה ראוי וכדאי היה לקדם אותו באופן כללי, זה נכון.

דב חנין: אנחנו נמצאים בגוש דן ערב כניסה לפרויקט תחבורה מסובך מאוד, שבלי נת"צים אכיפים לא נוכל להתמודד עם המורכבויות שעומדות בפנינו.

דב חנין: אנחנו באמת במצב חירום.

דב חנין: לכן נשאיר את מסגרת הזמן שביקשנו, של 60 ימים, שהיא, אגב, מסגרת הזמן המקורית שהיתה כאן.

דב חנין: הוספנו לכם כמה אלמנטים אבל המסגרת המקורית היתה "60 ימים" ואנחנו נישאר בה.

דב חנין: אנחנו מבקשים מכם לתת לנושא הזה את העדיפות המתבקשת כי בלי התקנות בעצם החוק לא ייצא אל הפועל ולכן כל העבודה שעשינו היא עבודה נהדרת אבל היא לא רלוונטית לעולם המציאות.

דב חנין: אנחנו חייבים שהדברים האלה יקרו בעולם המציאות.

דב חנין: נשמח לפנות מטעם ועדת הכלכלה גם לשרת המשפטים כדי להסביר לה למה אנחנו מבקשים ממנה לתת לעניין עדיפות ולקחת לטובת העניין הזה צוות מקצועי במשרד המשפטים על חשבון חוק העמותות וכל מיני חוקים אחרים שמשרד המשפטים טורח בהם.

דב חנין: אנחנו מבקשים שהוא יתעסק בזה כרגע.

דוד ביטן: גם את זה יעשו וגם את זה יעשו.

דב חנין: דוד ביטן, נצטרך גם את השכנוע שלך, לא רק שלי.

דב חנין: שלי – זה לא חוכמה.

<עוזי יצחקי: חבל על הוויכוח.

<עוזי יצחקי: קבעו את זה, וזהו.

<צילי נאה: האם אפשר לשקול בכל זאת לפחות 90 ימים?

<עוזי יצחקי: לא, אנחנו מתנגדים וזה הצעת חוק ממשלתית.

<יפעת רווה: בהצעת החוק הממשלתית לא היתה התוספת.

<עוזי יצחקי: נעזור לכם.

<עוזי יצחקי: נמצא פה משרד האוצר ונעזור.

<עוזי יצחקי: אנחנו מתחייבים לסייע.

<עוזי יצחקי: נמצא פה גם מורן מזור ממשרד האוצר שידוע בנדיבות שלו ונעזור לכם.

<עוזי יצחקי: חייבים לציין פה את הסיוע של משרד האוצר לעניין הזה, באמת בצורה מלאה, לתחבורה הציבורית ולתחבורה בכלל.

דב חנין: אני מעמיד להצבעה את סעיף 7 ואת מסגרת הזמן של 60 ימים בסעיף 6.

דב חנין: מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: הסעיפים נתקבלו.

<לאה ורון: צריך להצביע על סעיפים 5 ו-6.

דב חנין: לדעתי כבר הצבענו, אבל אם יש צורך נצביע שוב.

דב חנין: מי בעד סעיפים 5 ו-6?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: הסעיפים אושרו.

דב חנין: התיקון לחוק סדר הדין הפלילי שהקריאה היועצת המשפטית לוועדה, מי בעד?

דב חנין: מי נגד?

דב חנין: בעד – 2

דב חנין: נמנעים – אין

דב חנין: התיקון הנוסף לחוק סדר הדין הפלילי אושר.

דב חנין: אני רוצה להודות לכולכם, קודם כול לנציגי הממשלה השונים, למשרד התחבורה, למשרד האוצר, למשרד המשפטים, לעיריית תל-אביב-יפו, לרשויות המקומיות.

דב חנין: המאמץ פה היה גדול מאוד.

דב חנין: לצוות הוועדה, היועצת המשפטית לוועדה, מנהלת הוועדה.

דב חנין: יש משימה מורכבת מאוד, גברתי היועצת המשפטית, להביא את הצעת החוק הזאת למליאה עוד ביום רביעי.

דב חנין: אני יודע שזו משימה קשה מאוד.

<אתי בנדלר: הכול בתנאי שלא יהיו דיונים על השידור הציבורי, אדוני.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: הישיבה נעולה.