ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 27, 2015-07-15 08:30

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה, לא בנושא הזה, אבל היות וזה בא במסגרת דיון מהיר, אנחנו נאלצים להתייחס לנושא הזה.

דוד אמסלם: מדובר על גזענות בעיר מעלות: חברת "גליל מגורים" לא מוכרת דירות לערבים של חבר הכנסת זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: אותו סיפור – פריג' עיסאווי.

דוד אמסלם: אותו סיפור – חברי הכנסת עפר שלח ואיימן עודה.

דוד אמסלם: אני אעביר לכם את זכות הדיבור, אני רק מבקש שהדיון יהיה ענייני ומכובד.

דוד אמסלם: אני מקציב לכל הדיון הזה חצי שעה.

דוד אמסלם: בבקשה, נתחיל עם זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: בבקשה.

זוהיר בהלול: אתה מאתגר אותי להגיד קצר ולעניין.

דוד אמסלם: הכול קצר, פה אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: אצלי קצר ולעניין.

דוד אמסלם: יש לנו אחרי זה מיד דיון נוסף.

זוהיר בהלול: כמבוא, נדהמתי שהסיפור הזה קרה דווקא בעיר שראש העיר שלה הוא אדם ערכי, שמאמין בדו-קיום - -

דניאל עטר: סמל.

זוהיר בהלול: - - ומאמין בשותפות חיים.

זוהיר בהלול: אני מכיר אותו לא מעט שנים.

זוהיר בהלול: הוא בנה מאסטר פיס של יישוב עם כל המורכבות של העניין.

זוהיר בהלול: הסיפור הוא אחת התופעות הנפוצות והמכוערות ביותר בחברה הישראלית.

זוהיר בהלול: אני חוויתי את הסיפור הזה כאשר הייתי עדיין עם שיער על הגולגולת.

זוהיר בהלול: באתי לירושלים וניסיתי לעתים לשכור דירות.

זוהיר בהלול: בטלפון הכול היה נראה טוב.

יואב בן צור: זה בגלל השפה העברית שלך.

יואב בן צור: השפה המשובחת.

זוהיר בהלול: והיה לי קשה.

זוהיר בהלול: אני לא הנחתי שמדינת ישראל לא תצליח להתמודד עם אחת מהבעיות החמורות האלה בחלוף כל כך הרבה שנים.

זוהיר בהלול: והנה אנחנו נחשפים לאותו סיפור ששודר בערוץ-10 כאשר בחור ערבי בשם איהאב מזלבט – ולא עמדה לזכותו העובדה שהוא התחתן עם בחירת לבו מהולנד, מדינת השפלה, נטולת המהמורות.

זוהיר בהלול: ודווקא שם הוא מקבל את ה"זפטה" לפנים כאשר הסתבר שהואיל והוא ערבי, אז אין משכירים לו.

זוהיר בהלול: באה מאוחר יותר בחורה יהודייה שניסתה לעזור לו, ואז כל הדרכים נסללו בפניה.

זוהיר בהלול: אני חושב שזו פגיעה אנושה במרקם חיים שאותו מנסה לבנות ידידנו שלמה בוחבוט.

זוהיר בהלול: אני חושב שצריך להקיא את העניין הזה מההוויה היומיומית שלנו.

זוהיר בהלול: אני דורש מעצמנו, אדוני היושב-ראש, להיות נוקשים יותר באכיפת החוק, כי החוק ברור מאוד.

זוהיר בהלול: ישנם שני תנאים במכרז שבה זכתה קבוצת חברת "גליל מגורים" – ביטול הזכייה אם מתקיימת אפליה, וסנקציה בשיעור 15% משווי הזכייה במידה ואותה אפליה הייתה בתוך העניין הזה.

זוהיר בהלול: ולכן אני חושבת שנקרית בדרכנו הזדמנות פז, אדוני היושב-ראש, להחמיר בעניין הזה ולקחת את הסיפור הזה כ-study case כדי ללמד, כדי שאחרים יראו ויראו.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: אדוני, שידבר אחד מהצד הזה, ואחרי זה אחד מהצד השני.

איימן עודה: חשוב לי לשמוע קודם את ראש העיר, ואחרי זה אני אדבר.

איימן עודה: זוהיר בהלול דיבר גם בשמי, אבל אני אדבר בעצמי.

דוד אמסלם: אוקיי, אבל אני בדרך כלל פותח עם מי שהגיש את ההצעות.

איימן עודה: חשוב להקשיב.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.

דוד אמסלם: הוא גם היה אחד ממגישי ההצעות.

עפר שלח: איימן, אני צריך ללכת לחוץ וביטחון, לכן ביקשתי לדבר מוקדם.

עפר שלח: אבל אם אפשר שראש העיר ידבר, אני אשמח לדבר אחריו.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני ראש העיר, שלמה בוחבוט.

שלמה בוחבוט: אני מרגיש את עצמי במצב מאוד מאוד מביך.

שלמה בוחבוט: למה מביך?

שלמה בוחבוט: הייתם צריכים להזמין אותי הנה – איך עושים על מנת לפתח את הגליל ואיך התקצוב של משרד הפנים.

שלמה בוחבוט: ואתם מזמינים אותי לדבר שהוא כולו פוליטי, שאדם בא ועשה פרובוקציה, והוא היום גר בעיר שהייתם צריכים להטיל עליה סנקציות, מעיליא.

שלמה בוחבוט: מעיליא ידועה כמי שלא מוכרת לזרים, והיא רוצה להקיא אותו משם.

שלמה בוחבוט: לא משכירים לו, לא מוכרים לו קרקע.

שלמה בוחבוט: לבוא ולכתוב מעלות גזענות – אני דוחה את זה וזה פשוט מגעיל אותי לשמוע את הדבר הזה.

שלמה בוחבוט: כי אנחנו מצפים מחברי כנסת קודם כל, לפני שמגישים הצעה, תדברו איתי, תשאלו אותי.

שלמה בוחבוט: בדקתי?

שלמה בוחבוט: לא בדקתי?

שלמה בוחבוט: אתם יודעים שבמעלות אנחנו קלטנו 70 משפחות מצד"ל, והיום יש את שכונת הזיתים, שכונה חדשה, שגרים בה מעל ל-25% ערבים?

שלמה בוחבוט: ואתם חושבים שלי אין בעיות עם היהודים?

שלמה בוחבוט: בצדק.

שלמה בוחבוט: יש יהודי דתי, הוא אומר לי שלמה בוחבוט, אני אוהב לחיות עם הערבים, אבל איך אני יכול לחיות כשבשבת השכן שלי עושה על האש?

שלמה בוחבוט: אז אתם חושבים שאני לא במצב מביך?

שלמה בוחבוט: אז אני אומר להם חבר'ה, אנחנו גרים במדינה שהחליטה שכל אדם יכול לגור איפה שהוא רוצה.

שלמה בוחבוט: אני יכול לסתום את הפה לאנשים שמדי פעם בפעם – בתרשיחא גזענות או לא גזענות?

שלמה בוחבוט: על איזה גזענות מדברים?

שלמה בוחבוט: על איזה דברים מדברים?

שלמה בוחבוט: במקרה גיסתי פגשה את אותה גברת הולנדית, הם עשו הליכה באגם ביחד, ושאלה אותה האם את היית בערוץ-10?

שלמה בוחבוט: כן.

שלמה בוחבוט: אתם באמת רוצים לבוא לגור במעלות?

שלמה בוחבוט: היא אומרת לה כן.

שלמה בוחבוט: היא אומרת לה בואי, אני אמכור לך את הבית שלי.

שלמה בוחבוט: הבית שלי למכירה.

שלמה בוחבוט: היא אומרת לי – לא, זה לא מעניין אותנו, זה מעניין אותנו דווקא במקום הזה.

שלמה בוחבוט: אני אומר, רבותי חברי הכנסת, בעיקר חברי הכנסת הערבים - - -

זאב בנימין בגין: לא הבנתי, מעניין אותנו דווקא במקום הזה – מה זה המקום הזה?

שלמה בוחבוט: פרובוקציה.

<קריאה: שכונה מסוימת.

שלמה בוחבוט: שכונה שהייתה שם מזכירה מטופשת.

שלמה בוחבוט: אגב, אני רוצה שתבינו, שאלו אותי למה אתה לא מגיב?

שלמה בוחבוט: חברים, אני לא יושב על תקן מגיב.

שלמה בוחבוט: אני בדקתי.

שלמה בוחבוט: בדקתי עם החברה.

שלמה בוחבוט: והחברה הזאת היא בסדר גמור.

שלמה בוחבוט: לא כל אחד רץ היום לקנות קרקעות בערי פיתוח.

שלמה בוחבוט: והם, החבר'ה הצעירים האלה – באמת צעירים – שאני מצדיע להם, הקימו עמותה, ויש להם מעל 50 איש.

שלמה בוחבוט: מה מתברר?

שלמה בוחבוט: אני שאלתי – תגידו, זה נכון?

שלמה בוחבוט: אמרו לי שהייתה בעיה, פיטרו את העובדת.

שלמה בוחבוט: הבעיה היותר גדולה היא שלא יכולנו למכור לו.

שלמה בוחבוט: מדוע?

שלמה בוחבוט: אנחנו שיווקנו את כל 50 היחידות, מה שאנחנו יכולים לשווק, עוד 20 יחידות, אבל אנחנו זקוקים לאישור ועדת בניין ערים בשל חוק שבס.

שלמה בוחבוט: אז למה אני צריך להגיב ולמה אני צריך להגיד את כל הדברים?

שלמה בוחבוט: כל הדברים שמדברים – גזענות וכולי – חבר'ה, זה לא במעלות תרשיחא.

שלמה בוחבוט: אני מזמין את כל חברי הכנסת – בואו.

שלמה בוחבוט: אם אתם תראו שתרשיחא הוא אחד היישובים הכי יפים.

שלמה בוחבוט: אני אזכיר למר בגין שאבא, זיכרונו לברכה, בא לבקר את מעלות לפני הרבה מאוד שנים כשהיה ראש ממשלה.

שלמה בוחבוט: למחרת התקשר אלי מהלשכה.

שלמה בוחבוט: אמרתי, חבר'ה, אני לא איש ליכוד, איך הוא התקשר אלי?

שלמה בוחבוט: אני לא יודע.

שלמה בוחבוט: לא, יכול להיות שעובדים עלינו בעיניים.

שלמה בוחבוט: אני חזרתי ללשכה, אומרים לי כן.

שלמה בוחבוט: תמיד חשבו שבגין אנטי ערבי וכולי.

שלמה בוחבוט: אני מדבר עם ראש הממשלה, והוא אומר לי שלמה, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

שלמה בוחבוט: אתם עוזרים לתרשיחא – כן או לא?

שלמה בוחבוט: אני אומר לו: אדוני, אני רואה את תרשיחא בדיוק כמו את מעלות.

שלמה בוחבוט: הוא אומר לי: אני מבקש מאוד, תעזרו לתרשיחא.

שלמה בוחבוט: היום תרשיחא היא עיר מפותחת.

שלמה בוחבוט: אתם מדברים על גזענות?

שלמה בוחבוט: למה בתרשיחא, כשיוצא "בנה ביתך", זה ל-100% תושבי המקום תרשיחא, וכשיוצא במעלות, 50%?

שלמה בוחבוט: קבלן מתרשיחא קיבל 20 מגרשים במעלות.

שלמה בוחבוט: שיווק אותם.

שלמה בוחבוט: למי שיווק?

שלמה בוחבוט: רק לערבים.

שלמה בוחבוט: קם מישהו מאתנו ואמר גזענות?

שלמה בוחבוט: תפסיקו.

שלמה בוחבוט: תפסיקו עם כל השטויות.

שלמה בוחבוט: יש הרבה מה לעשות במגזר הערבי.

שלמה בוחבוט: צריך לבנות במגזר הערבי.

שלמה בוחבוט: צריך לפתח במגזר הערבי.

שלמה בוחבוט: אנחנו לא עיר של גזענים, להיפך.

שלמה בוחבוט: חבל מאוד שערוץ-11, ערוץ-22 וערוץ-10 לא מוצאים לנכון פעם אחת לבוא ולעשות כתבה על השיתוף בין מעלות לתרשיחא באזור שהוא בין הטובים הארץ.

שלמה בוחבוט: אז אני מבקש מכם כחברי כנסת, אל תפגעו בזה.

דוד אמסלם: תודה שלמה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דני עטר, בבקשה.

עיסאווי פריג': מה לגבי - - - של הדיון המהיר?

דוד אמסלם: עוד מעט נדבר אתם.

עיסאווי פריג': מה הדיון שמתקיים עכשיו?

דוד אמסלם: באת לדיון שאתה לא יודע על מה?

עיסאווי פריג': הדיון המהיר של מעלות תרשיחא.

דוד אמסלם: בדיוק, זה הדיון.

עיסאווי פריג': שמעתי.

דוד אמסלם: זה הדיון.

עיסאווי פריג': ואני מיזמי הדיון הזה.

עיסאווי פריג': אני צריך לתת את הפתיח.

דוד אמסלם: אדוני, אתה איחרת.

<קריאות: אתה הגעת מאוחר.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אתה איחרת.

עיסאווי פריג': יפה, זו תשובה.

דוד אמסלם: רק שנייה, תן לי.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, זאת התשובה.

עיסאווי פריג': אני איחרתי - - -

דוד אמסלם: תן לי, אתה לא נותן לי ציונים על התשובות.

עיסאווי פריג': אני נותן לך.

עיסאווי פריג': אתה אומר לי אתה לא יודע לאיזה דיון אתה בא.

עיסאווי פריג': זה לא יפה, עם כל הכבוד.

דוד אמסלם: אתה שאלת אותי איזה דיון זה, אז אני שאלתי – רק שנייה, אל תיתן לי ציונים, אדוני.

דוד אמסלם: אתה באת, נכנסת, איחרת.

דוד אמסלם: אני נתתי את זכות הדיבור לכל אלה שהגיעו.

דוד אמסלם: התחלתי במציעים.

דוד אמסלם: אתה איחרת.

דוד אמסלם: ישבת.

דוד אמסלם: לא אמרנו לך למה איחרת?

עיסאווי פריג': ענית - - -

דוד אמסלם: שנייה, תן לי.

עיסאווי פריג': אני נותן לך.

עיסאווי פריג': אבל - - -

דוד אמסלם: אבל למה אתה עושה מזה דיון?

דוד אמסלם: אתה שאלת מה הדיון, אז אני שאלתי אם אתה באת לדיון שאתה לא יודע מהו, זהו.

דוד אמסלם: מכאן אתה מתחיל לתת לי - - -

עיסאווי פריג': - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת דני עטר, בבקשה.

דניאל עטר: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

דניאל עטר: א', אני רוצה לומר שבהחלט צודק ראש העיר מעלות.

שלמה בוחבוט: תרשיחא.

שלמה בוחבוט: תוסיף תרשיחא.

דניאל עטר: אתה תוסיף תרשיחא.

דוד אמסלם: זה מעלות תרשיחא.

דניאל עטר: נתייחס לזה כאל חבילה אחת, זה בסדר גמור, מעלות תרשיחא.

דניאל עטר: או תרשיחא.

דניאל עטר: אני רוצה לומר לכם, כמי שהגיע לכאן – אני לא יודע למה יוצא לי כל כך הרבה פעמים להזכיר את זה שאני בא ממועצה אזורית הגלבוע, ש-40% מהתושבים שלה הם ערבים.

דניאל עטר: עסקתי במשך כל שנות כהונתי, מעל 20 שנה, בסוגיה הזו של בניית מרקם יחסים בין יהודים לערבים.

דניאל עטר: ואני חייב לומר לכם שהמקום היחיד שאפשר היה להתייחס אליו כמי שמקדיש לזה זמן ומחשבה בכל הערים המעורבות בארץ היה מעלות תרשיחא.

דניאל עטר: שלמה בוחבוט בשנים האחרונות ארגן ימים שלמים שעסקו בסוגיה הזו עם פאנלים, והיינו מגיעים לשם לדיונים.

דניאל עטר: וכולנו יודעים שזה עולה הרבה כסף לעירייה.

דניאל עטר: זה בצד האחד.

דניאל עטר: כלומר, באמת, הכתובת האחרונה להאשמות מהסוג הזה של גזענות – אנחנו בקלות כזו משתמשים במילה הכול כך קשה הזו, בטח במציאות המורכבת מאוד של מדינת ישראל.

דניאל עטר: ולכן אני בהחלט מצטרף לדבריו, בכל מה שקשור אליו ולעירייה שהוא מנהל, צריך למחוק את ההגדרה הזו, ולשאול את עצמנו באמת איפה הבעיה.

דניאל עטר: קודם כל, אני רוצה לומר לכם, זו בעיה אמתית.

דניאל עטר: אובייקטיבית, זו בעיה אמתית.

דניאל עטר: גם אצלי במועצה היו לא מעט ויכוחים, למרות ועדות הקבלה שאצלנו, תמיד התייצבתי לצד זה שצריך לבחון לגופו של עניין.

דניאל עטר: אחד הנושאים שעלו על סדר היום הציבורי לפני כשנה עסקו במשפחה, משפחתו של דוקטור עלי זועבי, שניסתה להתקבל ליישוב נורית.

דניאל עטר: ואני הקמתי ועדת ערר כדי שכן יקבלו אותם, כי הם היו ראויים, והתקבלו.

דניאל עטר: אז יש מקרים כאלה, ויש מקרים אחרים.

דניאל עטר: הנושא הזה הוא רגיש.

דניאל עטר: אני מציע לגשת אליו, לנסות להתמודד אתו.

דניאל עטר: תפיסת עולמי, אני מניח שהיא קצת קיצונית ביחס לאחרים.

דניאל עטר: אני חושב שהדבר הטוב ביותר שהיה קורה לנו כחברה זה אם כל היישובים שלנו היו מעורבים.

דניאל עטר: זה היה יוצר כאן חברה הרבה יותר שוויונית, הרבה יותר איכותית.

דניאל עטר: היינו מקדישים יותר זמן לבניית מרקם חיים טוב יותר בין בני אדם, ללא קשר ללאום שלהם וכן הלאה, וכן הלאה.

דניאל עטר: אבל אנחנו חיים בתוך מציאות שצריך לגשת אליה בצורה יותר רגישה ועדינה.

דניאל עטר: במקרה הספציפי הזה, צריך לראות מה החוק אומר.

דניאל עטר: אני אומר לכם, כראש רשות, אני לא בטוח שבכלל יש לשלמה בוחבוט איזשהו סיי כלפי החברה שזכתה במכרז.

דניאל עטר: אולי הבירור צריך להיות בין מנהל מקרקעי ישראל והחברה עצמה ולא עם ראש העיר.

דניאל עטר: לבדוק לגופו של עניין למה באמת – כי זו שאלה, דווקא מהמקום שממנו אני בא, שתמיד העסיקה אותי, למה כאשר מנהל מקרקעי ישראל מפרסם מכרז ביישוב ערבי, זה 100% בני המקום, וכשהוא מפרסם מכרז ביישוב יהודי, אין את ההתניה.

דניאל עטר: אני אומר אדרבה, תנו את אפשרות הבחירה לכל האזרחים.

דניאל עטר: אני בהחלט בעד זה.

דניאל עטר: גם במקומות שאותם אני מייצג דרך ועדות הקבלה, גם שם צריך שיהיה ייצוג, זה בסדר גמור.

דניאל עטר: אדרבה, אנחנו נחיה בחברה הרבה יותר בריאה, הרבה יותר טובה, הרבה יותר איכותית.

דניאל עטר: בזה אין לי ספק.

דניאל עטר: ואני בטוח – בלי לתאם עם שלמה בוחבוט – שהוא מסכים במאה אחוז לדברים שאמרתי בכל מה שקשור אליו, לתפיסת עולמו ולמה שהוא מייצג.

דניאל עטר: הוא סוג של סמל.

דניאל עטר: ולקחת סמל של דו-קיום ולהביא אותו לכאן, תחת ההגדרה של גזענות – אדוני היושב-ראש, אני מציע שנמחק את זה מסדר-היום וניקח את הסוגיה הזו וננסה לראות איך הולכים אתה קדימה.

דניאל עטר: אני חושב שהיא בהחלט סוגיה נכונה.

דניאל עטר: הסוג הזה של מכירה למגורים הוא סימפטום אחד ממכלול רחב מאוד, הרבה יותר גדול, הרבה יותר משמעותי.

דניאל עטר: ואם זה ייקח אותנו לכיוון של חשיבה פתוחה יותר וליברלית יותר בעניין הזה, הייתי שמח מאוד.

דניאל עטר: תודה.

דוד אמסלם: תודה דני.

דוד אמסלם: חברת הכנסת נאוה.

נאוה בוקר: אני מצטרפת לדעתו של חבר הכנסת עטר.

נאוה בוקר: אני חושבת שדווקא אצל בוחבוט במעלות תרשיחא יש איזון ודו-קיום שלא קיימים בהרבה מקומות.

נאוה בוקר: במקרה הזה זה מרגיש לי כמו איזושהי פרובוקציה פוליטית, לצערנו.

נאוה בוקר: אין ספק שגזענות היא תופעה קשה ומכוערת.

זוהיר בהלול: פרובוקציה של מי, של מי שהגישו את ההצעה?

נאוה בוקר: כן, משום שעם כל הכבוד - -

<קריאה: מה זה מרגיש?

<קריאה: אדם שלא נמצא פה - - -

נאוה בוקר: - - אסור לנו לשכוח - - -

זוהיר בהלול: עוד מעט נתבקש להתנצל על - - - גזענות.

נאוה בוקר: סליחה, מותר לי להביע את דעתי כמו שאתה מביע את דעתך?

זוהיר בהלול: עוד מעט – לא, לא, לא.

נאוה בוקר: תן לי לסיים.

זוהיר בהלול: את יודעת כמה אני מכבד - - -

נאוה בוקר: תן לי לסיים.

נאוה בוקר: לא סיימתי.

יוסף ג'בארין: אולי פרובוקציה של ערוץ-10.

נאוה בוקר: סליחה, אתה מוכן לתת לי לסיים?

זוהיר בהלול: בוודאי.

יוסף ג'בארין: אולי של ערוץ-10.

נאוה בוקר: יפה.

נאוה בוקר: אסור לנו לשכוח שגזענות קיימת בכל הצדדים.

נאוה בוקר: אני עוד לא ראיתי שנותנים ליהודים לגור בכפר ערבי.

נאוה בוקר: עם כל הכבוד, בואו תאזנו את זה לכל הצדדים, ואז נראה לאן אנחנו - - -

דניאל עטר: אני יכול להגיד לך שיש משפחות שחיות בשפרעם.

דניאל עטר: משפחות יהודיות.

נאוה בוקר: אבל יש יותר ערבים בערים יהודיות מאשר ההיפך.

דניאל עטר: את צודקת.

דניאל עטר: צודקת.

נאוה בוקר: אני לא בעד, חס ושלום – להיפך, אני מגנה כל גזענות באשר היא.

נאוה בוקר: במקרה הזה נראה לי שיש כאן טענות שהן לא בדיוק – טענות מתסיסות.

נאוה בוקר: אני לא רוצה שיהיה כאן "שיימינג" ציבורי כלפי חברה שזה נובע אולי מכוונות אחרות, אין לי מושג.

נאוה בוקר: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה נאוה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: בקצרה.

יואב בן צור: בהכירי את העיר מעלות על כל גווניה, אני רוצה לומר שהעיר הזאת היא עיר שיש בה מיזוג של כל העדות, של כל הדתות, וכולם מקבלים ביטוי.

יואב בן צור: ראש העיר וקברניטי העיר כולם, בלי יוצא מן הכלל, עושים את הכול כדי לתת מענה ומקום לכולם.

יואב בן צור: ולכן נראה לי שהמקרה הזה, כמו שאמר ראש העיר, הוא מקרה חריג ולא משקף את מה שקורה בעיר הזאת.

יואב בן צור: אני יודע שכל הקבוצות – אם זה דתיים לאומיים ואם זה חרדים, אם זה ערבים ואם זה יהודים – מקבלים שם מענה הולם בכל בקשה ולכל דבר.

יואב בן צור: אני מלווה את העיר הזאת שנים רבות, עקבתי אחריה, ואין לי ספק שמישהו מנסה לעשות איזושהי הכתמה שהיא לא ראויה.

יואב בן צור: אני חושב שצדק ראש העיר בדבריו.

יואב בן צור: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בני בגין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, כדרכי, אני מעדיף לשמוע.

זאב בנימין בגין: יש פה גם את נציגי החברה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: נשמע אותם.

דוד אמסלם: בסדר.

זאב בנימין בגין: נראה במה מדובר.

זאב בנימין בגין: אני חושב שיש יתרון גדול בדיונים מהירים בוועדות, אבל גם חיסרון מסוים.

זאב בנימין בגין: לפני שדיון מהיר הופך לשיפוט מהיר, אני מציע לשמוע את הנוגעים בדבר.

דוד אמסלם: נשמע אותם עוד מעט.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': שוב, אני מעוניין לשמוע את - - -

דוד אמסלם: גם אתה.

דוד אמסלם: בואו נשמע אותם.

דוד אמסלם: מאה אחוז.

זאב בנימין בגין: שמענו את ראש העיר, הוא אמר דברים נכוחים.

בצלאל סמוטריץ': אם אף אחד לא רוצה לדבר, אני מוכן.

<קריאה: לא, רוצים לדבר, רק רוצים לשמוע את החברה.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: בדרך כלל הסדר הוא כמו שאתה אמרת, המציעים - - -

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, ברשותך, שמעתי את ראש העיר.

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע גם את הצד השני, חבר מועצה ערבי ממעלות תרשיחא.

עיסאווי פריג': שתהיה תמונה מאוזנת.

עיסאווי פריג': אם יש כאן חבר מועצה, אז אני מעוניין לשמוע.

<איימן שנאתי: אוקיי.

<איימן שנאתי: אני סגן ראש העיר מעיריית מעלות תרשיחא.

<איימן שנאתי: שמי שנאתי איימן.

<איימן שנאתי: אני מצטרף לדבריו של ראש העיר.

<איימן שנאתי: כפי שציין, אנחנו חיים ביישוב משותף במעלות תרשיחא.

<איימן שנאתי: אנחנו לא מרגישים שום גזענות בחיי היומיום.

<איימן שנאתי: אף פעם לא היה שום ריב או מאבק לאומני.

<איימן שנאתי: התושבים הערבים בתרשיחא מקבלים שירות מוניציפאלי מהעירייה על הצד הטוב ביותר, שוויון זכויות מלא.

<איימן שנאתי: זה מקרה חריג, שאם אכן יתברר שהוא נכון, אנחנו מוקעים ומגנים אותו.

<איימן שנאתי: אני כסגן ראש רשות פניתי למנהל מקרקעי ישראל ולמשרד השיכון.

<איימן שנאתי: זו תופעה שלא קיימת במעלות.

<איימן שנאתי: כפי שציין ראש העיר, במעלות תרשיחא יש את שכונת הזיתים שמרבית האוכלוסייה בה היא אוכלוסייה ערבית שהם תושבי תרשיחא שרכשו דירות.

<איימן שנאתי: אני מכיר שיש קבלנים נוספים בגבעת האורנים שבונים, והם מוכרים דירות לערבים.

<איימן שנאתי: למען האמת, אני לא קיבלתי הסבר מלא מהיזם, שהוא בפועל מנהל העמותה.

<איימן שנאתי: אבל אני יודע שהבחור הזה רצה גם לרכוש דירות אחרות, ולא הייתה שום מניעה מתושבי העיר.

<איימן שנאתי: זה מידיעה אישית.

<איימן שנאתי: דירות אחרות בעיר – לא על-ידי הקבלן הספציפי – אלא על-ידי אנשים שפרסמו את דירותיהם למכירה.

<איימן שנאתי: אני יודע שהיה משא ומתן והוא בחר לא לרכוש והתעקש.

<איימן שנאתי: בכל אופן, אני חוזר ומציין שהעיר שלנו היא עיר משותפת, היא דוגמה לדו-קיום.

<איימן שנאתי: הגזענות לא מורגשת לא מטעם הרשות ולא מטעם התושבים.

<איימן שנאתי: אנחנו חיים בשקט ובשלווה.

<איימן שנאתי: אני בכל זאת אציין שאנחנו נגד תופעה כזו, אנחנו מוקיעים אותה ולא נשלים אתה בשום פנים ואופן.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: הייתי מבקש לשמוע את טל אטיאס, חברת "גליל מגורים".

דוד אמסלם: בבקשה.

<טל אטיאס: בוקר טוב.

<טל אטיאס: אני מחזק את דבריו של ראש העיר, גם של חבר המועצה וסגן ראש העיר, איימן שנאתי.

<טל אטיאס: אנחנו תושבי כפר ורדים, שכנים של מעלות ותרשיחא.

<טל אטיאס: כשאני רואה קופה בסופר עם כיתוב ערבי, תרומה לילדים, אני שם שם כסף.

<טל אטיאס: למה?

<טל אטיאס: כי ילדים מכל גזע ומכל מין חשובים לי.

<טל אטיאס: תושבי תרשיחא חברים שלי, כולם.

<טל אטיאס: אנחנו חיים בדו-קיום, לתפארת מדינת ישראל.

<טל אטיאס: ואני לא אומר את זה בקטע של פופוליזם או משהו כזה.

<טל אטיאס: כל מה שקורה פה בוועדה וכל מה שהיה בערוץ-10 זה פופוליזם.

<טל אטיאס: ואני תיכף אסביר.

<טל אטיאס: אני עורך דין.

<טל אטיאס: ארגנתי שתי קבוצות רכישה בכפר ורדים.

<טל אטיאס: לא מנעתי מאף אחד מעולם – מכל דת, גזע ומין – לבוא ולרכוש קרקע, אם זה בכפר ורדים ואם זה במעלות.

<טל אטיאס: מה שקרה במעלות בפרויקט הספציפי הזה – וחשוב לי להדגיש – זו עמותה שהתארגנה על-ידי תושבי כפר ורדים.

<טל אטיאס: אנשים מכפר ורדים הקימו עמותה להיכנס למרכז.

<טל אטיאס: במקביל אלינו, הייתה גם התארגנות של תושבי תרשיחא להיכנס לאותו מכרז ספציפי לפני שנה וחצי.

<טל אטיאס: משום מה, ההתארגנות של תושבי תרשיחא כנראה לא צלחה.

<טל אטיאס: הם לא ניגשו למכרז.

<טל אטיאס: אנחנו ניגשנו עם רשימה מלאה של העמותה למכרז.

<טל אטיאס: זכינו.

<טל אטיאס: לאחר הזכייה, אחרי כמה חודשים, הגשנו תכניות לוועדה כדי לקבל תוספת דירות על-פי תקנת שבס, מי שיודע מה זה.

<טל אטיאס: לא אישרו לנו עדיין את הדירות האלה.

<טל אטיאס: מה שעשינו, עשינו שיווק במסגרת הרשמה לאותן דירות.

<טל אטיאס: במסגרת ההרשמה הגיע הבחור הזה, מר איהאב, שגר במעיליא.

<טל אטיאס: הוא בא, ואמרנו לו בוא תירשם כמו כולם.

<טל אטיאס: הוא אמר אני לא רוצה להירשם, אני רוצה לחתום על חוזה.

<טל אטיאס: הסברנו לו על-ידי משרד עורכי הדין שלנו שמשפטית לא ניתן לחתום על חוזה כל עוד לא קיבלנו אישור והיתר בנייה לתוספת הדירות האלה.

<טל אטיאס: הסברנו לו פעם אחת, פעם שנייה.

<טל אטיאס: בפעם השלישית הוא הגיע עם ערוץ-10.

<טל אטיאס: מערוץ-10 התקשרה תחקירנית למשרד התיווך שעשה את ההרשמה, לא לעמותה.

<טל אטיאס: העמותה שזכתה היא גוף משפטי בפני עצמו, והעמותה גם קיבלה החלטה – יש פרוטוקול מסודר בעניין הזה – שמוכרים לכל מי שרוצה.

<טל אטיאס: כל שמעוניין לגשת ולהירשם לעמותה, זכאי.

<טל אטיאס: הוצאנו את הפרוטוקול הזה, הגשנו תגובה לכולם, כולל למנהל ולמשרד השיכון בעניין.

<טל אטיאס: הוא בחר שלא לבוא.

<טל אטיאס: הוא בא עם טלוויזיה, והתחקירנית התקשרה לאותה מתווכת – שעבדה בסך הכול חודש ימים, היא חזרה מדרום אפריקה אחרי שהות של שבע שנים שם – ואמרה למתווכת אני רוצה לדעת מי גר בפרויקט הזה, אם יש שם ערבים או אין שם ערבים.

<טל אטיאס: אותה מתווכת – כנראה, אני לא מצדיק אותה כי היא פוטרה ביום שלמחרת.

<טל אטיאס: יש מכתב פיטורין, וגם אותו צירפנו.

<טל אטיאס: כנראה באקט שיווקי אמרה לה אנחנו פה לא מוכרים לערבים.

<טל אטיאס: ואז עשו מזה אקט פופוליסטי כאילו יש פה גזענות, לא מוכרים לערבים.

יוסף ג'בארין: לפי מה היא אמרה את זה?

<טל אטיאס: אני שם את ידי - - -

יוסף ג'בארין: אבל לפי מה היא אמרה את זה?

<טל אטיאס: כי התחקירנית שאלה אותה אם יש ערבים בפרויקט.

<טל אטיאס: התחקירנית ישראלית, וכנראה, כאקט שיווקי – היא חשבה שהתחקירנית לא מעוניינת שיהיו שם ערבים, אז זה מה שהיא אמרה.

<טל אטיאס: אנחנו מוקיעים את זה.

<טל אטיאס: העמותה הוציאה פרוטוקול מיוחד בעניין הזה, ביקשה מהמתווך לפטר אותה לאלתר ושלא תשווק יותר, לא תעשה הרשמות לפרויקט הזה.

<טל אטיאס: יתרה מכך, פנינו מיד לאותו בחור בסמסים ובטלפונים – אנא הגיע שוב להירשם.

<טל אטיאס: הוא כתב לנו במפורש – גם צירפנו את הסמסים, את התכתיב ואת כל התמליל – ואמר אני לא מעוניין.

<טל אטיאס: לא רוצה.

<טל אטיאס: אנחנו שוב פעם אומרים – אין לנו, ולא היה לנו וגם לא יהיה לנו שום דבר נגד ערבים.

<טל אטיאס: אנחנו מעוניינים למכור.

<טל אטיאס: גבעת אורנים שייכת למעלות תרשיחא, יישוב מעורב, יישוב שמנוהל למופת.

<טל אטיאס: דו-קיום למופת.

<טל אטיאס: כל הקבלנים שבונים אצלנו בשכונה – כל הקבלנים, ללא יוצא מן הכלל – מתרשיחא.

<טל אטיאס: למה?

<טל אטיאס: כי הם חברים שלנו.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<טל אטיאס: יש דו-קיום מלא בעניין הזה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: פשוט יש לנו עוד עשר דקות לדיון.

<טל אטיאס: עיסאווי מכיר אותי.

<טל אטיאס: אני הייתי עוזר של רן כהן.

<טל אטיאס: במקור שלי אני הייתי עוזר של רן כהן.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה לא צריך - - -

<טל אטיאס: ואני לא בא מהדעות האלה, זה בכלל לא המצב.

<טל אטיאס: עיסאווי מכיר אותי.

דוד אמסלם: תקשיב, אנחנו הבנו.

דוד אמסלם: אתה לא צריך להיאחז באילנות גדולים.

דוד אמסלם: אתה לא בדיוק איש ימין, זה בסדר.

דוד אמסלם: הבנו.

עיסאווי פריג': - - -

יוסף ג'בארין: - - - דיירים ערבים עם התנאים - - -

עיסאווי פריג': טל בא להגיד שמרצ נלחמים בגזענות.

דוד אמסלם: מה אמרת?

<טל אטיאס: לא שמעתי.

עיסאווי פריג': לפרוטוקול, טל אמר – הוא רצה להגיד במילים אחרות – שבמרצ נלחמים בגזענות.

<קריאה: מר בגין מהליכוד נלחם בגזענות.

<קריאה: אין להם קשר בעניין.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: מנהל מקרקעי ישראל.

זאב בנימין בגין: גם במרצ.

דניאל עטר: אמירה כזו – הוא לוקח את הדיון למקום הפוליטי במקום למקום הערכי ענייני.

זאב בנימין בגין: יש לי תיקון לפרוטוקול, חבר הכנסת פריג' אומר שגם במרצ.

<טל אטיאס: חשוב לי עוד משהו קטן.

<טל אטיאס: אני רוצה להגיד לכם שדווקא בגלל הפופוליזם שקרה במקרה הזה – ואני יודע שהבחור הזה שהגיע, אם כבר נדבר על זה, הוא חבר מפלגת בל"ד, והוא רצה - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: עזוב.

<טל אטיאס: רגע.

<טל אטיאס: רגע.

<טל אטיאס: שנייה.

<טל אטיאס: שנייה.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

<טל אטיאס: זה רק הורס.

<טל אטיאס: זה פשוט הורס.

<טל אטיאס: זה הורס את הדו-קיום.

דוד אמסלם: טל.

דוד אמסלם: טל, מספיק.

<טל אטיאס: חבל.

<טל אטיאס: זה חבל.

דוד אמסלם: טל.

<טל אטיאס: חבל, כי אנחנו - - -

דוד אמסלם: טל.

דוד אמסלם: טל, אנחנו לא נמצאים פה באיזשהו – מספיק.

דוד אמסלם: רשות הדיבור לעורכת הדין מלי וגנר, רשות מקרקעי ישראל.

דוד אמסלם: בבקשה.

<מלי וגנר: באופן עקרוני, כמובן שרשות מקרקעי ישראל מחויבת לנהוג בשוויון.

<מלי וגנר: אנחנו הכנסנו גם את ההתניות האלה למכרז.

דוד אמסלם: מה ההתניות שלכם במכרז הזה?

<מלי וגנר: במכרז הזה, כמו ביתר המכרזים, אנחנו - - -

דוד אמסלם: בכל המרכזים אתם מוציאים את זה ככה?

<מלי וגנר: החל משנת 2010.

דוד אמסלם: אני שמעתי כאן את ראש עיריית מעלות.

דוד אמסלם: כשאתם מוציאים בתרשיחא, התנאים האלה גם שם?

<מלי וגנר: לגבי המכרזים – אני לא יודעת לגבי איזה מכרזים מדובר, אני יודעת לגבי המכרז הזה.

<מלי וגנר: לגבי המכרז הזה - - -

דוד אמסלם: לא, אני שואל שאלה עקרונית.

דוד אמסלם: אני הזדעזעתי מהסיפור הזה של מעלות.

<מלי וגנר: אני לא מכירה את המכרז שמדובר עליו.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אני רואה את חברי הכנסת הערבים בכל פעם שיש איזו סוגיה קטנה, כולם מתייצבים, ואני שמח על כך.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לדעת – אני בעמדה בדיוק כמו שהציג אותה חבר הכנסת עטר.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון שהחברה שלנו תהיה חברה מעורבת פלורליסטית אזרחית.

דוד אמסלם: בטח אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אבל אני גם אזרח במדינה, ואני עוקב אחרי מה שקורה במדינה, אני לא ילד.

דוד אמסלם: אני עוד לא ראיתי בכפר ערבי אחד שיהודי נכנס.

דוד אמסלם: גם בירושלים – אני גרתי בפסגת זאב.

דוד אמסלם: חצי מהרחוב שלי, השכנים שלי היו ערבים, ואהבתי אותם.

דוד אמסלם: אין לי בעיה עם זה, להיפך.

זוהיר בהלול: משפחת זינתי - - -

דוד אמסלם: כן, אבל משפחת זינתי זה לפני מאה שנה.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על משפחה שנכנסה אתמול.

דוד אמסלם: אני שואל פה האם יש פה מוסריות כפולה, או שאתם בעמדה – בהצהרה, חבר'ה אתם.

דוד אמסלם: האם אתה, איימן עודה, בעד זה שאתה מקבל את העיקרון של אי-גזענות גם בצד השני, שיהודי יבוא לגור, למשל בסכנין?

איימן עודה: אתה נותן לי זכות דיבור?

עיסאווי פריג': תן לנו זכות דיבור - - -

דוד אמסלם: נתתי לו, עכשיו.

איימן עודה: אבל היא סיימה?

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע לפני שאני מדבר.

עיסאווי פריג': אני מיזמי הדיון.

דוד אמסלם: עוד פעם אתה מתלונן חמש דקות?

דוד אמסלם: חכה.

דוד אמסלם: הוא גם יזם את הדיון, אל תדאג.

איימן עודה: עיסאווי, אני כמוך, אני גם יוזם את הדיון.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, תכבד את זה.

דוד אמסלם: אני מבין שאם אתה לא מקבל, אתה משתלט על האירוע.

עיסאווי פריג': לא זה.

עיסאווי פריג': לא זה.

עיסאווי פריג': אני לא אהבתי את הציניות של התשובה שלך בהתחלה.

דוד אמסלם: אלו הכללים?

דוד אמסלם: שאלתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אם לא אהבת, זה בסדר.

דוד אמסלם: לא כל מה שאתה מדבר, אני אוהב.

דוד אמסלם: זה בסדר.

עיסאווי פריג': את הציניות שלך בהתחלה לא אהבתי, זה הכול.

דוד אמסלם: בבקשה.

איימן עודה: אמת תרדוף בכל מקום ותהיה בן אדם בכל מקום, בכל מצב.

איימן עודה: העמדה נגד גזענות היא העמדה הערכית.

איימן עודה: נגד גזענות נגד כולם.

איימן עודה: זה לא ערבי-יהודי, זה לא שחור לבן.

איימן עודה: זו עמדה ערכית נגד הגזענות.

איימן עודה: אז יהודי שרוצה לבוא ולגור ביישוב ערבי, אני אומר – הפעם אני אשתמש בטייטל שלי כיו"ר הרשימה המשותפת – אהלן וסהלן.

איימן עודה: שיבוא ויגור, מה הבעיה?

איימן עודה: אבל אני שמעתי פה דברים - - -

דוד אמסלם: אבל המנהל מוציא מכרזים עם התניות של בני המקום אצל המגזר הערבי.

דוד אמסלם: זה מה שאמר כרגע ראש עיריית מעלות לגבי תרשיחא, וזה מה שמטריד.

עיסאווי פריג': הוא לא אמר את זה.

שלמה בוחבוט: אל תגיד לא נכון.

שלמה בוחבוט: אתה יודע את זה טוב ממני.

בצלאל סמוטריץ': כל המכרזים הם ככה.

דוד אמסלם: ראש עיריית מעלות, האם יש מצב שמדינת ישראל גזענית כלפי - - -

בצלאל סמוטריץ': כל המכרזים במגזר הערבי הם כאלה.

דוד אמסלם: זאת היא השאלה.

עיסאווי פריג': אם אתם מדברים ככה - - -

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: בואו נתקדם.

דוד אמסלם: אני מרחיב את הנושא, זה הנושא.

דוד אמסלם: הנושא הוא לא מעלות, הנושא הוא הגזענות.

איימן עודה: אני גר בשכונה - - -

דוד אמסלם: אני הבנתי את העמדה שלך, אבל כאן הטריד אותי מה שאמר ראש עיריית מעלות.

דוד אמסלם: אם זה לא נכון, לא שאלתי את השאלה.

דוד אמסלם: אבל אם מדינת ישראל מוציאה מכרזים באזורים הערבים שמיועדים רק לבני המקום, אז לדעתי אולי מדינת ישראל היא הגזענית בהוצאת המרכז הזה.

דוד אמסלם: אני חוזר על השאלה למנהל, יש מצב כזה?

עיסאווי פריג': התשובה היא כן.

דניאל עטר: זה מדויק, כן.

דוד אמסלם: אז למה אתם כשונאי גזענות זה מגנים גם על היהודים?

דוד אמסלם: הרי גזענות היא גזענות.

דוד אמסלם: זה לא בצד אחד, זה משני הצדדים.

דוד אמסלם: למה אתה לא יזמת דיון ואמרת – אתם מכירים את זה.

יוסף ג'בארין: תיזום דיון שהמדינה - - -

דוד אמסלם: לא, לא, אתה.

דוד אמסלם: חשוב לי להבין.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם אני הייתי יודע - - -

איימן עודה: תן לי לדבר.

איימן עודה: תן לי לדבר בבקשה.

איימן עודה: למה לדבר בתיאוריות?

איימן עודה: אני גר בשכונה שהייתה כולה ערבית עד לשנות ה-80', והיום רבע ממנה – היא שכונה ערבית-יהודית משותפת.

איימן עודה: רבע מהשכונה שלי, יהודים שבאו.

איימן עודה: ואני מברך על זה.

איימן עודה: אני חושב שמקום שיש בו יותר מעם אחד עדיף על מקום שיש בו רק עם אחד.

איימן עודה: מקום שיש בו יותר מתרבות אחת עדיף על מקום שיש בו רק תרבות אחד.

איימן עודה: זה דבר מעשיר, זה דבר מוסיף, ואני נהנה מזה.

איימן עודה: אז אני מבקש להיות ערכי בכל מצב, בכל עמדה.

איימן עודה: אני שמעתי דברים שהם לא לעניין.

איימן עודה: מי מבקש להגן עכשיו על תרשיחא ולא להגן על תרשיחא?

איימן עודה: מי מאשים את תרשיחא?

איימן עודה: מי מאשים את מעלות?

איימן עודה: מי מאשים את הסביבה?

איימן עודה: ולמה להאשים עכשיו אחרים או לא אחרים?

איימן עודה: אם יש מקום גזעני, בוודאי שצריך להוקיע.

איימן עודה: להגיד אם הם כך, אז אנחנו כך – אני לא מבין.

איימן עודה: יש סיפור קונקרטי של החברה הזו.

איימן עודה: האם היא לא קיבלה את הערבי בגלל שהוא ערבי או בגלל שיקול ענייני?

איימן עודה: צריך לדון בסוגיה הזו.

איימן עודה: למה לחפש - - -

דוד אמסלם: לא, חבר הכנסת איימן, רק שנייה.

דוד אמסלם: אנחנו בכנסת – אני – לא מנהלים דיון על מקרה ספציפי אחד.

דוד אמסלם: הוא לא מעניין.

דוד אמסלם: הוא מעניין כתופעה.

יוסף ג'בארין: תן לו - - -

דוד אמסלם: אל תתחיל לתת לי הנחיות מה לעשות.

יוסף ג'בארין: כי אתה סטית מהדיון.

יוסף ג'בארין: זה לא הדיון שהם ביקשו בכלל.

דוד אמסלם: אדוני, אני מחליט.

דוד אמסלם: אם יש לכם בעיה, תתלוננו עלי.

דוד אמסלם: אני יודע בדיוק מה קיימתי בדיון - - -

יוסף ג'בארין: לא שאלת אותה בכלל מה היא עשתה במקרה הזה.

יוסף ג'בארין: אתה שואל אותה על מקרה אחר לגמרי.

דוד אמסלם: אדוני, כל הזמן אתה נותן לי עצות.

דוד אמסלם: אתה רוצה לנהל את הדיון שלי?

דוד אמסלם: בוא שב פה.

יוסף ג'בארין: אני רק מעיר על הדיון.

דוד אמסלם: אבל אתה כל הזמן מעיר.

דוד אמסלם: שמעתי.

יוסף ג'בארין: כי יש עוד חמישה-שישה חברי כנסת שעוד לא דיברו.

דוד אמסלם: אז מה?

יוסף ג'בארין: יש לנו מה להגיד בדיון.

דוד אמסלם: אז מה?

איימן עודה: אני רוצה להבין, או שזה דיון ענייני באמת – אנחנו רוצים להגיע לאמת.

עיסאווי פריג': - - - לא מקיימים בשעה כזאת.

עיסאווי פריג': מאפשרים לאנשים להגיע בזמן.

עיסאווי פריג': יזמנו את הדיון, יש לנו מה להגיד - - -

דוד אמסלם: מר פריג', אנחנו עובדים קשה פה.

עיסאווי פריג': - - לא אמרנו כלום.

דוד אמסלם: אדון פריג', אנחנו עובדים קשה מאוד.

דוד אמסלם: יש לנו עוד דיונים.

דוד אמסלם: זה במסגרת דיון מהיר שהיה כאן, זה נכנס לתוך סדר היום.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה, אני אקרא לך ב-22:00 בלילה לדיון.

דוד אמסלם: אני גם באתי לפה, לא הבאתי אותך לפה.

דוד אמסלם: אתה איחרת, אני באתי מוקדם כדי ללמוד את הדיון.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: קח עוד דקה ונגמור את העניין, בסדר.

דוד אמסלם: יש לנו עוד שמונה דקות, יאללה.

איימן עודה: אני רוצה להבין, קיבלתם ערבי אחר למשל?

איימן עודה: חשוב לי לדעת.

<טל אטיאס: אני אומר, אני אמרתי - - -

איימן עודה: זה יקל.

איימן עודה: אפשר להתחיל לחשוב שיש - - -

<טל אטיאס: שנייה, אני אסביר.

<טל אטיאס: זו עמותה, אתם כנראה לא מבינים את הסוגיה הזאת.

איימן עודה: עזוב, אז לא קיבלתם ערבי אחר.

<טל אטיאס: שנייה.

<טל אטיאס: לא - - -

איימן עודה: אני מדבר.

איימן עודה: אני מדבר.

איימן עודה: זכות הדיבור היא שלי.

<טל אטיאס: שאלת, אם אתה רוצה - - -

איימן עודה: תודה רבה, קיבלתי את התשובה.

<טל אטיאס: אני מוכן לקבל את כל הערבים - - -

דוד אמסלם: הוא שאל שאלה רטורית, זה בסדר.

דוד אמסלם: לאן אתה מושך?

איימן עודה: הוא אומר בעצם שזה מקום שמיועד ל-X אנשים.

איימן עודה: שבסופו של דבר אנחנו לא נקבל ערבים.

<טל אטיאס: ממש לא.

<טל אטיאס: ממש לא.

דוד אמסלם: אל תענה לו, טל.

דוד אמסלם: אנחנו הבנו את טל, הוא דיבר עברית ברורה מאוד.

דוד אמסלם: אתה רוצה?

דוד אמסלם: נתארגן.

איימן עודה: שמעתי אותו.

איימן עודה: האשים אותו שהוא מבל"ד.

איימן עודה: דיבר דברי עניין ממש.

איימן עודה: דברי טעם.

איימן עודה: אני חושב - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן, אני מבקש ממך לסיים בעוד חצי דקה, שני משפטים, יש עוד דוברים.

איימן עודה: אתמול התקשרו אלי מנצרת.

איימן עודה: אמרו לי שבפארק עפולה, פארק מגדל העמק, בקאנטרי קלאב נשר, שבכל מקום מסביב הערבים, במיוחד סביב נצרת, סוגרים ביום ראשון כי הערבים לא עובדים ביום ראשון אז הם ניגשים לשם.

איימן עודה: אני פעם ראיתי מודעה רק בשפה הערבית.

איימן עודה: תתפלאו, במדינת ישראל, אך ורק בשפה הערבית.

איימן עודה: כתוב עליה שאסור לאנשים מחוץ למקום המגורים הזה לבוא ולשחות בבריכה הזו.

איימן עודה: רק בשפה הערבית.

איימן עודה: אך ורק בשפה הערבית.

איימן עודה: יש גזענות - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, איימן.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן.

איימן עודה: יש גזענות.

איימן עודה: ונראה לי – נראה לי – שההחלטה הזו נובעת גם מגזענות נגד ערבים - -

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

איימן עודה: ואתם לא קיבלתם - -

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

איימן עודה: - - וכנראה לא תקבלו ערבים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן, תודה רבה לך.

דוד אמסלם: תודה.

איימן עודה: אני – לא, אני - - -

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: לא, לא, אין לך זכות דיבור יותר.

דוד אמסלם: לא.

איימן עודה: אני - - -

דוד אמסלם: אין לך זכות דיבור.

איימן עודה: הסנקציה הקבועה במכרזים אלו הינה ביטול הזכייה במכרז או קנס בשווי של 15% משווי הזכייה.

דוד אמסלם: מאה אחוז.

דוד אמסלם: תודה רבה.

איימן עודה: - - - לממש את החלטת - - -

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: חבר הכנסת פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': נוכחות הח"כים החברים, במיוחד הח"כים היהודים – אני רוצה להסתכל על זה כסימן חיובי וטוב.

עיסאווי פריג': זו סוגיה שמחייבת שכל הח"כים ימצאו בה עניין ודעה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להתייחס לדברים של ראש העיר וסגנו כי קיבלתי תמונה מאוזנת.

עיסאווי פריג': ושירבו מעשי הדו-קיום והחיים המשותפים.

עיסאווי פריג': שמעתי גם מהסגן.

עיסאווי פריג': לגבי המקרה, חברים, זה לא יהיה המקרה האחרון שנדון בו על תופעות מפלות, בחלקן גזעניות, בוועדת הפנים ובכנסת.

עיסאווי פריג': צר לי מאוד, זה לא יהיה המקרה האחרון.

עיסאווי פריג': אבל אני שואל את עצמי, הרי האווירה שאנחנו חיים אתה משליכה על כל דבר ודבר.

עיסאווי פריג': האווירה של הדה-לגיטימציה ואווירת האנטי.

עיסאווי פריג': לגופו של עניין, אדוני היושב-ראש – ואני פונה אליך, ראש העיר – הקורבן, הפקידה ששילמה את המחיר כאן – איך אמר טל?

עיסאווי פריג': – שפיטרתם אותה כי אמרה את זה על דעת עצמה, אני מטיל ספק בזה.

<קריאה: אתה אומר - - -

עיסאווי פריג': המתווך.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת פריג', יש לך עוד משפט להגיד?

עיסאווי פריג': כן, כן.

דוד אמסלם: אז משפט אחרון בגלל שאני רוצה לעבור.

דוד אמסלם: לא, לא, אין זמן.

עיסאווי פריג': אני מסיים.

דוד אמסלם: יש לנו חמש דקות ויש פה עוד ארבעה דוברים.

עיסאווי פריג': אני מבקש שהבחורה הזו שפוטרה – לפי דעתי זה בעקבות מדיניות של החברה המתווכת.

עיסאווי פריג': להשאיר את החברה המתווכת ושבחורה תשלם מחיר כזה – אני מטיל ספק.

דוד אמסלם: תודה רבה.

עיסאווי פריג': אני קורא לך - - -

דוד אמסלם: תודה רבה.

עיסאווי פריג': בסדר, תן לי לסיים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אז תסיים.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אמסלם, תן לי לסיים.

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים לבקש חקירה משטרתית לגבי הסוגיה הזאת.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת בני בגין.

דוד אמסלם: יש לנו דקה-דקה וחצי.

זאב בנימין בגין: בגזענות צריך להילחם מפני שנטייה להסתגרות של שבט, של עם, אולי גם של משפחה, היא או טבעית או כמעט טבעית לאדם.

זאב בנימין בגין: ולכן אנחנו צריכים להשקיע מאמץ נוסף כדי להתגבר על הנטיות הטבעיות האלה.

זאב בנימין בגין: זה לא רק בארצנו, זה גם במדינות אחרות.

זאב בנימין בגין: צריך גם להוסיף שמצבים של מתח ביטחוני כללי או מיוחד מוסיפים לקושי הזה.

זאב בנימין בגין: אני מברך גם את ראש העיר וגם את סגן ראש העיר לא רק על דבריהם, אלא על מדיניותם הקבועה.

זאב בנימין בגין: אני לא בטוח, לפחות את זאת אומר, שדווקא המקרה הזה הוא המקרה לדוגמה שעליו צריכים לקיים דיון, וצריך תמיד לקיים את הדיון הרחב ולנסות לשפר את המצב.

זאב בנימין בגין: בכל זאת, טל – אני לא אומר את זה אליך, סליחה.

זאב בנימין בגין: אני לא אומר אליך.

זאב בנימין בגין: בדברים של טל על אותה גברת – ומספיק כסיל אחד שיזרוק אבן לבאר, 70 חכמים יתקשו להוציא אותה.

זאב בנימין בגין: אולי מה שאופייני – ומזה אנחנו צריכים ללמוד, וגם אתה אמרת בתום לב – שאותה פקידה כנראה, לצורך שיווק, אמרה לאותה גברת, ולא חשוב אם היא תחקירנית או לא – אני מוסיף משלי – אל תדאגי – אני סוגר סוגריים – לא יהיו יהודים.

זאב בנימין בגין: זאת הבעיה.

זאב בנימין בגין: הבעיה הזאת היא עמוקה יותר, כללית יותר.

זאב בנימין בגין: אני אולי אפתיע חלק מכם, למרות הדברים של חבר הכנסת פריג', היא קיימת גם בחוגים הקוראים לעצמם חוגי שמאל וחוגים נאורים.

זאב בנימין בגין: היא כללית.

זאב בנימין בגין: ולכן המאבק הוא קשה.

זאב בנימין בגין: לפעמים היא גלויה יותר, ולעתים היא סמויה יותר.

זאב בנימין בגין: אני מציע, אדוני היושב-ראש, לא להיגרר.

זאב בנימין בגין: אני לא רואה מקום לחקירה משטרתית.

זאב בנימין בגין: הוסבר לנו.

זאב בנימין בגין: הוסבר לנו היטב.

זאב בנימין בגין: אני גם רוצה לברך על דברים אחרים שנשמעו בדבר הצורך בדו-קיום.

זאב בנימין בגין: אני חושב שנודה לכולם על הדיון הזה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בצלאל, דקה.

דוד אמסלם: דקה ואנחנו מסכמים.

בצלאל סמוטריץ': אני ממש לא בכוונה התיישבתי בצד הזה, אבל כנראה שזה מסתדר עם דעותי.

בצלאל סמוטריץ': אני ממש לא מצליח להבין מה קורה פה.

בצלאל סמוטריץ': מישהו טוען איזו טענה ואז פתאום כולנו נכנסים למגננה, מביאים מהצפון הרחוק את ראש העירייה וכולם צריכים לעמוד ולספר אנחנו לא גזענים, אנחנו לא גזענים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר דברים ברורים.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה לשמור על העם היהודי ומתנגד לנישואי תערובת הוא לא גזען.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה לאפשר ליהודים לשמור על אורח חיים יהודי - - -

<קריאה: מה זה קשור לנישואים?

בצלאל סמוטריץ': אל תפריע לי באמצע בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': ולבנות לעצמם סביבה חברתית ותרבותית יהודית ללא גויים הוא לא גזען.

בצלאל סמוטריץ': הגיע הזמן להפסיק את זעקות הקוזק הנגזל של ערביי ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אם יש מישהו שמקופח בשנים האחרונות במדינת ישראל, אלו היהודים, שלא יכולים לגשת למכרזים בכפרים ערביים, שלא מקבלים מגרשים בחינם בכפרים הבדואים בנגב, שלא יכולים לקנות דירה היום גם אחרי שלוש וארבע שנות שירות צבאי - -

עיסאווי פריג': דיברנו.

עיסאווי פריג': אתה ייצגת אותנו בכל משפט ומשפט.

בצלאל סמוטריץ': - - ושירות מילואים - - -

<קריאה: צריך לקיים דיון על מה שאתה אומר עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': ומשום מה - - -

<קריאה: צריך לקיים דיון על מה שאתה אומר עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': ומשום מה - - -

עיסאווי פריג': - - - אתה נותן להם - - -

בצלאל סמוטריץ': אני משום מה, אדוני היושב-ראש - - -

יוסף ג'בארין: הפכת את הדיון על - - -

עיסאווי פריג': - - -

בצלאל סמוטריץ': אני משום מה - - -

עיסאווי פריג': - - - שמעת אותה - - -

דוד אמסלם: אני מבקש שתצא.

עיסאווי פריג': אני לא - - -

דוד אמסלם: אני מבקש שתצא.

עיסאווי פריג': ראיתי את ההגינות שלך.

דוד אמסלם: אתה מנצל באופן ציני את - - - שלך.

דוד אמסלם: אתה מנצל באופן ציני.

בצלאל סמוטריץ': אני משום מה לא שומע אותם דורשים שוויון בשירות הצבאי או בשירות הלאומי.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע, אדוני היושב-ראש, שני משפטים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשמור על העם היהודי, ואני בהחלט מבחין לעניין הרבה מאוד דברים בין יהודים לבין מי שאינם.

דוד אמסלם: בצלאל.

דוד אמסלם: בצלאל, משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': אני נאמן לצו האלוקי – "לא תחנם", "וחי אחיך עמך".

בצלאל סמוטריץ': ואני לא חושב שאני גזעני.

דוד אמסלם: בצלאל.

דוד אמסלם: תודה רבה.

זוהיר בהלול: אם היית פוגש יהודי באירופה שלא משכירים לו דירה, לא היית נזעק?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא באירופה.

בצלאל סמוטריץ': "וחי אחיך עמך" – אני מעדיף לתת פרנסה ליהודים.

דוד אמסלם: בצלאל.

דוד אמסלם: בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': "לא תחנם" – אני לא מוכר את הבית שלי לערבי.

זאב בנימין בגין: "משפט אחד יהיה לכם ולגר" - -

דוד אמסלם: הגר בתוככם.

בצלאל סמוטריץ': לגר – מה זה גר?

זאב בנימין בגין: - - לכן החובה עליכם - -

בצלאל סמוטריץ': בני, עזוב אותי.

בצלאל סמוטריץ': בני, אל תעוות את התורה.

זאב בנימין בגין: - - שיהיה שוויון זכויות.

בצלאל סמוטריץ': בני, לפחות אל תעוות את התורה.

בצלאל סמוטריץ': אל תעוות את התורה.

דוד אמסלם: בצלאל.

דוד אמסלם: בצלאל.

זאב בנימין בגין: חובה עלינו.

זאב בנימין בגין: חובה עלינו.

בצלאל סמוטריץ': גר זה גר ולא גוי.

בצלאל סמוטריץ': אל תעוות את התורה, בני, ברצינות.

דוד אמסלם: בצלאל.

זאב בנימין בגין: "משפט אחד יהיה לכם".

בצלאל סמוטריץ': ולגר הגר בתוככם זה לא גוי.

בצלאל סמוטריץ': תפסיקו לעוות את התורה, בני.

דוד אמסלם: בצלאל, אני אוציא אותך.

זאב בנימין בגין: משפט אחד.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': לו מותר ולי אסור?

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: אנחנו לא עוסקים בדיון תורה עכשיו.

דוד אמסלם: מספיק.

בצלאל סמוטריץ': אני נאמן לתורה.

זוהיר בהלול: מה, אנחנו לא גרים?

דוד אמסלם: חברים, בבקשה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תתגיירו, welcome.

בצלאל סמוטריץ': אהלן וסהלן, תתגיירו.

זאב בנימין בגין: - - -

יוסף ג'בארין: על הדברים החיוביים שנאמרו בשבח דו-קיום, חיים משותפים, בשבח משפט אחד יהיה לכולכם, כמובן אפשר רק לברך.

יוסף ג'בארין: אני רק רוצה לומר שהתשובות שנתקבלו כאן לא מספקות.

יוסף ג'בארין: עורך הדין, אומנם אתה אמרת שזה בטעות, וכדומה, אבל לא התייחסת מה אפשר לעשות, מה אתם מתכוונים לעשות כדי לתקן את המצב.

<טל אטיאס: אמרתי.

<טל אטיאס: אמרתי.

יוסף ג'בארין: אנחנו יזמנו את הדיון הזה כי קיבלנו הרבה פניות.

יוסף ג'בארין: אין חבר כנסת ערבי שלא קיבל פנייה מאנשים אחרים, זה לא מאותם אנשים.

יוסף ג'בארין: ולכן, לפחות תתחייב על מה שאפשר לעשות, תגיד אני רוצה לפרסם בערבית ולעודד דיור שם וכדומה.

<טל אטיאס: אני מוכן, עם סגן ראש העיר ועם ראש העיר, לגשת לתרשיחא ולרשום ביחד אתם אנשים, תביא גם תקשורת.

<טל אטיאס: אין לנו בעיה עם זה.

זוהיר בהלול: יפה מאוד.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

<טל אטיאס: אין בעיה.

<טל אטיאס: קרה פה מקרה - - -

דוד אמסלם: תודה, רבותי.

בצלאל סמוטריץ': עצוב.

יוסף ג'בארין: רשות מקרקעי ישראל, יש לכם פונקציה של סנקציה, אני חושב שאתם נדרשים לבדוק מה קרה שם.

יוסף ג'בארין: אם הייתה תקלה, אז תקלה, אבל אם יש בעיה, צריכים להשתמש בסנקציות שלכם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, אני מבקש לסכם את הדיון.

דוד אמסלם: קודם כל, זה לפריג' וגם לחברים האחרים – חבר'ה, אני משתדל להיות הגון בכל דיון, גם אם זה לא מתאים למישהו כזה או אחר.

דוד אמסלם: ושלא יעלו לי טענות בכל פעם – אתה מקפח או לא מקפח.

דוד אמסלם: זה לא ישנה את עמדתי בכל נושא, להיפך, זה מוריד את זה למקום לא נכון.

זוהיר בהלול: לא, זה לא אצלך אדוני.

דוד אמסלם: לא, שמעתי את פריג', איך הוא משתולל וגם את תרבות הדיון שלו.

זוהיר בהלול: זה לא אצלך.

דוד אמסלם: לגופו של עניין, אני מכיר את מעלות.

דוד אמסלם: רוב משפחתי גרה במעלות, המשפחה הגדולה שלי.

דוד אמסלם: אני מכיר את שלמה הרבה מאוד שנים, אני מדבר על רמה שהייתי ילד.

דוד אמסלם: האמן לי שזה אחד היישובים שהם סמל לדו-קיום במדינת ישראל, ואני אומר את זה לא בציניות, באמת.

דוד אמסלם: שם זה אי כמעט בתוך מדינת ישראל.

דוד אמסלם: זה לדעתי הרבה בזכות ראש העיר והצוות שלו.

שלמה בוחבוט: והתושבים.

דוד אמסלם: והתושבים כמובן.

דוד אמסלם: יש שם ראש עיר שהוא יהודי וסגנו ערבי והם פועלים בשיתוף פעולה.

דוד אמסלם: זה מודל לכל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: הלוואי שכך הייתה מתנהלת המדינה.

דוד אמסלם: לגופו של עניין, סוגיית הגזענות היא עבירה על החוק, צריך להבין.

דוד אמסלם: במדינת ישראל יש חוק נגד גזענות שמחייב בראש ובראשונה את מוסדות המשטר.

דוד אמסלם: בוודאי גם את האזרחים, אבל בוודאי ובוודאי את המוסדות השלטוניים.

דוד אמסלם: ואם מישהו עובר על החוק, צריך להעמיד אותו לדין.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אם למישהו יש ספק או חשש שמישהו עבר על החוק, שיגיש תלונה במשטרה, זה בסדר.

דוד אמסלם: אבל, לפי תפיסתי – ופה אני אומר את זה גם לחבר'ה הערבים וגם למוסדות – אני איש הגון ומשתדל להעלות את הנושאים שאני מאמין בהם שהם לא דו-ערכיים.

דוד אמסלם: כשאני מאמין במשהו, הוא הולך עד הסוף.

דוד אמסלם: אני חושב שאפשר לאפשר וצריך לאפשר ליהודים לגור בתוך כפרים ערביים, וכנ"ל הפוך.

דוד אמסלם: מי שרוצה, חי – כמו שאמרת, לא יעלה על הדעת שמישהו רוצה לשכור דירה באיזשהו מקום ויגידו לו שמע, אתה ערבי או אתה יהודי.

דוד אמסלם: אבל בתחושה שלי ומעבר לזה, זה עובד לכיוון אחד.

דוד אמסלם: יש מקומות, כמו שאמר חבר הכנסת - - -

זוהיר בהלול: אין יהודי בר שכל שיבוא ליישוב ערבי.

זוהיר בהלול: אין תנאים לחיות שם.

זוהיר בהלול: אין תנאים.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: אפשר לשפר את התנאים.

זוהיר בהלול: אבל גם אין דיור, אין פרויקטים.

בצלאל סמוטריץ': הוא יוכל להיכנס לשם, לא בטוח שהוא יוכל לצאת.

דוד אמסלם: רק שנייה.

זאב בנימין בגין: - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

<קריאה: השתגעו היהודים.

<קריאה: בתרשיחא יש תנאים טובים.

דוד אמסלם: אני אספר משהו.

יוסף ג'בארין: הלוואי - - - ושיגיעו היהודים.

יוסף ג'בארין: הלוואי.

זוהיר בהלול: רמת החיים תשתפר.

יוסף ג'בארין: נכון.

יוסף ג'בארין: נכון.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, אני גר בירושלים הרבה שנים.

דוד אמסלם: בירושלים המתחים על הרקע הזה הולכים וגדלים דווקא מהצד הערבי.

דוד אמסלם: כשיהודי רוצה לעבור למקום – אני אומר לך שיש בעיות עם זה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, אני רוצה לצאת בקריאה לכל המוסדות וגם לציבור שאנחנו דוחים בשאט נפש כל סוג של גזענות מכל הכיוונים.

דוד אמסלם: כמו שאמר בני, זו שאלה של חינוך, הרבה יותר עמוק.

דוד אמסלם: אני חושב שהוא קיים כמעט בכל הרבדים, כמו שהוא אמר, גם בשמאל הכי נאור.

דוד אמסלם: לדעתי זה קיים שם הכי הרבה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, אנחנו מברכים על הדיון ומקווים שתצא מפה איזושהי בשורה.

דוד אמסלם: לפחות קריאה.

זוהיר בהלול: אנחנו מברכים על הצעד שהוא יעשה, ואנחנו נעקוב אחרי הצעד הזה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: תודה לכם, רבותי, על ההשתתפות ועל הדיון.

דוד אמסלם: תודה רבה.