ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 21, 2015-07-15 09:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אנחנו נתחיל.

אברהם נגוסה: יש נציגי העולים שבאים ממרכזי קליטה בדרום, בצפון, במרכז, הם תקועים בכניסה, אבל אני חושב שאנחנו נתחיל ואז הם יצטרפו.

אברהם נגוסה: אני דווקא רציתי שנתחיל איתם, שיביאו את הנושאים, אבל את הנושאים כולנו יודעים ואין מה להתעכב בעניין.

אברהם נגוסה: אני מבין שיש אנשים שצריכים לצאת מוקדם, לא יהיו עד סוף הדיון, אז כדאי להתחיל כדי שנגיע למטרות שאנחנו רצינו להגיע בדיון הזה.

אברהם נגוסה: כידוע לכם, מאז שנכנסנו פה לוועדה, אני כשנכנסתי כיושב ראש הוועדה, הנושא של מצב העולים במרכזי הקליטה זה נושא שגם אני מכיר אותו בתפקידי הקודם, בכל זאת עשינו סיור עם חברי הוועדה, עשינו סיור בדרום, בקרית גת, גם בבאר שבע ובמבשרת.

אברהם נגוסה: זה בנושא של מרכזי הקליטה, בעיקר אלה שהעולים החדשים מתגוררים, גם מרכזי הקליטה שרק יוצאי אתיופיה נמצאים וגם מרכז קליטה שאין יוצאי אתיופיה נמצאים שם.

אברהם נגוסה: התרשמנו מהפעילות של הסוכנות היהודית, של משרד הקליטה, בקשר לקליטתם של העולים.

אברהם נגוסה: אני כמובן מברך על הפעילות של הסוכנות, על הפעילות של משרד הקליטה, שעושים מאמצים על מנת לקלוט ולשלב את העולים.

אברהם נגוסה: יחד עם זאת מצאנו גם חסמים שהם המכשולים לשילובם של העולים החדשים בחברה הישראלית ושמענו גם טענות של העולים החדשים, גם קיבלנו דיווח מהצוות שמטפל במרכזי הקליטה, כמובן מאנשי הסוכנות ואנשי משרד הקליטה, אנשי רווחה ואנשי החינוך, ששותפים למלאכה.

אברהם נגוסה: אנחנו היום, כתוצאה של הסיור שלנו, ממקדים את הדיון שלנו בעיקר בחסמים שמונעים מהעולים החדשים לצאת ממרכזי הקליטה להשתלב בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: חסם אחד שראינו שזה עניין של המשכנתאות והסיוע, לתת להם כדי שיוכלו לקנות ולצאת.

אברהם נגוסה: עוד בעיה, שאנחנו גם ראינו והטענות של העולים שאנחנו נדון היום, זה העניין של הגדלת חובות של העולים.

אברהם נגוסה: הגדלת חובות שהעולים טוענים והציגו לנו גם עובדות, מסמכים, שהגדילו במרכזי הקליטה את שכר הדירה, לא פרופורציונלית, והגדילו את זה באופן לא מידתי.

אברהם נגוסה: יש גם בעיות של מים, חשמל, גז, של החובות.

אברהם נגוסה: יש גם טענות אחרות של בעיות ניהול והדברים האלה, אבל אני מציע היום שנתמקד בעיקר בחובות והתנאים של האנשים שגרים שם וראינו במבשרת ציון שיש משפחות שגרות בחדר קטן, 4-5 נפשות, מצד שני מצאנו דירות פנויות, סגורות, ללא אכלוס.

אברהם נגוסה: יש לנו את מנכ"ל משרד הקליטה, גם הוא מתמצא בכיוון של הדיור, ונמצא גם יהודה שרף, מהסוכנות היהודית, שאחראי על עניין עלייתם וקליטתם של העולים מטעם הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אני מציע שקודם כל נשמע את הטענות, אבל אני אומר, אם צריך אני אגיד גם באמהרית לנציגי העולים (מתרגם את דבריו לאמהרית).

אברהם נגוסה: נמצאים פה חבר הכנסת איתן ברושי וגם חבר הכנסת פרופ' עמנואל טרכטנברג.

אברהם נגוסה: בגלל שיש ועדות חברי הכנסת יוצאים ונכנסים, אני בטוח שגם אחרים יבואו.

אברהם נגוסה: אז אני מתחיל.

אברהם נגוסה: אני מבין שיש נציג ממבשרת, יש נציגים מהצפון, מאיילת השחר ונהריה, יש נציגים מדרום, קרית גת, ניסינו שתהיה לנו תמונה כללית מכל מיני כיוונים.

אברהם נגוסה: לכן אני נותן לנציג אחד מצפון שידבר, נציג אחד ממבשרת ציון, נציג אחר מהדרום ואז ניתן גם לסגן יושב ראש נציגות הארגונים של יוצאי אתיופיה בישראל, הרב יפת אלמו, ואז אני רוצה שנשמע תגובות לטענות שהגיעו.

אברהם נגוסה: אני אתן גם לזיוה, מנכ"לית האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה ואז נשמע את מנכ"ל משרד הקליטה, כיוון שהוא צריך לצאת מוקדם ואז ליהודה מהסוכנות היהודית, או שתבחרו מי שידבר.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת שרוצים להתייחס במהלך הדיון, קודם הזכות היא לחברי הכנסת, לכן אני שואל, האם חברי הכנסת בשלב הזה אתם רוצים להתייחס או לשמוע קודם?

איתן ברושי: לשמוע, אבל גם אני לא אוכל להישאר עד הסוף.

אברהם נגוסה: יש גם נציג ממרכז הקליטה יעלים בבאר שבע, שביקרנו איתכם ביחד.

אברהם נגוסה: תגידו את השם לפרוטוקול.

<מולה מזנאו: מולה מזנאו ממרכז קליטה נהריה.

אברהם נגוסה: יהודה, אני מבקש שתבוא לפה כדי שכולם יראו אותך.

<מולה מזנאו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: מי מתנדב לתרגם?

<מולה מזנאו: אתה.

אברהם נגוסה: אני?

<מולה מזנאו: כן.

אברהם נגוסה: אם אתם סומכים עליי, בסדר.

<מולה מזנאו: אנחנו סומכים עליך.

<מולה מזנאו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מתרגם תרגום חופשי מאמהרית): שמי מזנאו, באתי ממרכז הקליטה נהריה.

אברהם נגוסה: אני 7 שנים בארץ, אני מברך את כל חברי הכנסת, אני מדבר בשם העולים שנמצאים ב-17 מרכזי קליטה.

אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם שנתתם לנו הזדמנות להציג את הבעיות שלנו ושהזמנתם אותנו.

אברהם נגוסה: אנחנו מודים לכם.

אברהם נגוסה: אנחנו העולים שנמצאים ב-17 מרכזי קליטה, אנחנו מפנים אליכם את הבעיות שאנשי הסוכנות ומשרד הקליטה גורמים לנו.

אברהם נגוסה: בעניינים האלה של הבעיות שלנו הגשנו מכתבים לגורמים הרלוונטיים, למשרדים הרלוונטיים.

אברהם נגוסה: בגלל שלא קיבלנו מענה לבקשות שלנו קיימנו מספר הפגנות בעבר וגם חברי הכנסת ידעו והבינו את הבעיות האלה.

אברהם נגוסה: למרות שמדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית המשרדים שפנינו אליהם, בעיקר הסוכנות היהודית ומשרד הקליטה, לא נענו לדרישות שלנו והבעיות שלנו נשארו עד היום.

אברהם נגוסה: אנחנו, העולים, נמצאים, יש עולים שחיים במרכזי קליטה עד 14 שנים ללא פתרון וזה בגלל שלא קיבלנו מענה לבקשות שלנו, לדרישות שלנו, ואז תקועים עד עכשיו, 14 שנים.

אברהם נגוסה: הדרישות שלנו שהגשנו בעבר, וגם עכשיו אנחנו חוזרים ומגישים ודורשים, זה בעניין של סיוע בדיור כדי לצאת ממרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: לתת משכנתא כמו שהיה ב-2003 לבודדים וצעירים, לתת דיור ציבורי לקשישים ולהגדיל את המשכנתא למשפחות.

אברהם נגוסה: כיוון שזה מחירי הדירות, והמשכנתא או הסיוע בדיור שנקבע לפני 30 שנה לא השתנה, מחירי הדירות עלו, לכן אין פרופורציה וזה לא נותן לנו אפשרות לקנות ולצאת.

אברהם נגוסה: מי שלא פונה בתוך שנתיים אז מורידים לו מהמשכנתא שמגיעה לו.

אברהם נגוסה: כלומר שאם העולה, המשפחה, לא משתמשת בזכות שלה במהלך שנתיים, אחרי שנתיים מורידים להם סכום מהסכום שהם מקבלים.

אברהם נגוסה: אנחנו גם ביקשנו, יש ילדים צעירים שעולים עם ההורים ויש להם תעודת עולה בנפרד, ולא נותנים להם סיוע לדיור, שהם יוכלו לקנות דירה או לקבל דירה.

אברהם נגוסה: דבר שני, יש אנשים שבאו, למדו באתיופיה, הגיעו לפה והם צריכים השלמה, הכשרה, כדי שתהיה להם תעסוקה.

אברהם נגוסה: אז כשאנחנו שאלנו בסוכנות, במרכז הקליטה, אמרו לנו שאין תקציב.

אברהם נגוסה: אם יש תכנית ותקציב להכשיר את העולים החדשים, לתת להם הכשרה מקצועית, או להשלים את ההכשרה, אז איפה הלך התקציב לקליטת העולים?

אברהם נגוסה: הדבר האחר שהוא אומר, תפתחו את הדרך, תזרזו להעלות את המשפחות שלנו שנשארו באתיופיה.

אברהם נגוסה: אלה הדרישות שלנו שהיו ונשארו.

אברהם נגוסה: אני הגשתי את זה בשם כל 17 מרכזי קליטה ומה שאני פונה אליכם בבקשה, אלה הדרישות שלנו, אנחנו רוצים התייחסות ופתרון לבעיות האלה ותודה רבה ששמעתם אותי.

אברהם נגוסה: כיוון שחבר הכנסת צריך לצאת, אני אתן לו להתייחס בנושא ואז אנחנו נמשיך.

איתן ברושי: קודם כל, אדוני היושב ראש וכל החברים, ודאי שרת הקליטה לשעבר, מכירים את ההתיישבות, אני חבר קיבוץ ונציג ההתיישבות בכנסת ואני רוצה לומר שניים-שלושה משפטים.

איתן ברושי: קודם כל לעצמנו, לכנסת, לממשלה, לומר, אדוני יושב ראש הוועדה, שהממשלה מחויבת לקליטה מלאה, הממשלה, צה"ל, גורמים נוספים הביאו את העלייה החשובה מאתיופיה, הביאו אותם מתוך הכרה, תוך כדי סיכון גם של כוחות שפעלו במרחקים, ואחד הסיפורים המופלאים שאני מכיר זה העלייה של יהדות אתיופיה.

איתן ברושי: לא שוכחים לציין את זה בכל מקום כאחד כמעט מהפלאים שקרו פה.

איתן ברושי: השתתפנו ופעלנו רבות בתקופות שונות, חלק מהדברים בוודאי עוד ידברו עליהם בעתיד.

איתן ברושי: לכן נראה לי שיש פער גדול מאוד בין הסיפור ההרואי של הבאת העולים לבין הדשדוש וחוסר האונים שהממשלה מגלה בקליטתם.

איתן ברושי: הפער הזה הוא בלתי נסבל וחייבים ללכת להתחלה ולומר למדינה ומי שעמד בראשה, שקיבלו החלטות אמיצות, ומי שהחליט להביא את העלייה קיבל החלטה רבת שנים לקליטה, ובשום מקום לא התקבלה החלטה להשאיר אנשים אין סוף שנים במרכזי קליטה.

איתן ברושי: אין החלטה כזאת.

איתן ברושי: מי שעושה את זה פועל בניגוד למדיניות של הממשלה ויש רציפות אחריות של ממשלות וזה פשוט לא הגיוני.

איתן ברושי: כדאי כבר להסתכל מה קורה בתקציב הקרוב.

איתן ברושי: לפני שמחלקים את הכול להסכמים הקואליציוניים כדאי לראות שגם יש בהסכמים, אני לא יודע איזה מפלגה דואגת לעלייה הזאת כמו שדואגים לחרדים ואחרים.

איתן ברושי: כדאי שנדאג ביחד.

איתן ברושי: לצורך זה אני מוכן להיות ממשלת אחדות לקליטה נאמנה של אחינו שבאו מאתיופיה.

איתן ברושי: ישראל זקוקה לעלייה הזאת, העולים זקוקים לישראל ובעוד בטח זמן יספרו כמה העלייה תרמה וכמה חשוב שנסייע בידי הקליטה.

איתן ברושי: אני חושב שזה הדבר החשוב ואני מציע לומר את זה לפני שעושים הפגנות ולפני הכול.

איתן ברושי: הפגנה זה לא פסול אם לא חורגים מהכללים, אבל כדאי ללכת מהמקורות ולהוציא את ההחלטות של הממשלות שהביאו את העלייה ולציין מי עמד בראש הממשלה, לפי דעתי לעולם לא התכוונו לבזות את ההחלטות.

איתן ברושי: שתיים, אני רוצה להגיד שיש עוד עלייה.

איתן ברושי: עכשיו עוסקים בעלייה הזאת אבל יש עוד עליות לישראל וצריך להגיד את האמת, שישראל צריכה לגדול וישראל רוצה להיות לא רק הקהילה הגדולה מבין יהדות העולם, אלא גם מקסימום יהודים שיהיו פה.

איתן ברושי: היום ישראל היא הקהילה הגדולה של יהדות העולם, אבל רוב היהודים לא בישראל וכשיש עלינו איום מכל הכיוונים, כולל מה שקורה עם האיום האירני, אין ספק שישראל צריכה להיות יותר גדולה, צריכים להיות פה יותר אנשים ויותר יהודים.

איתן ברושי: לכן הבאתם של היהודים וההקלות בגיור וכל מה שמאפשר שנהיה פה יותר גדולים ויותר חזקים.

איתן ברושי: לכן אני מציע למנכ"ל וליהודה, וחשוב לי שגם מנהלת הוועדה תשמע, לפרוטוקול, שאני מציע להקים צוות משותף, של ההתיישבות, משרד הקליטה והסוכנות, כדי לבחון במשותף מה ניתן לעשות יותר בהתיישבות.

איתן ברושי: ההתיישבות זה 54 מועצות אזוריות, זה 8%-9% מהאוכלוסייה בישראל, אבל תמיד ההתיישבות הייתה ועשתה יותר מחלקה היחסי, גם היום.

איתן ברושי: אני מציע שהצוות הזה יתחיל לעבוד ממש עכשיו ולראות מה ניתן.

איתן ברושי: יש לנו אולפנים, יש לנו בית ראשון, יש לנו נעל"ה, יש לנו עלייה, תיכף אני אגיד על האתיופים, יש לנו חיילים בודדים, אפשר לעשות יותר.

איתן ברושי: חלק מהמגבלה בתנועה הקיבוצית, וזה ידוע במשרד הקליטה ובסוכנות, זה בעיית המגורים והבנייה.

איתן ברושי: כשהייתה העלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר אריק שרון ז"ל ידע לשגע את הממשלה וליצור מגורים שקלטו עולים במקומות רבים.

איתן ברושי: הדבר האחרון שבשבילו אני רוצה לפנות למנכ"ל וליושב ראש הוועדה, לחברים ולסופה, כשהייתה שרת הקליטה היא הייתה עדה לישיבה, שבאנו ואמרנו שאנחנו לא יכולים לקיים את תל"מ אם הממשלה לא תעמוד בהתחייבויות שלה.

איתן ברושי: אנחנו רוצים לקיים את תל"מ, תכנית שיש בה אתיופים במספר קיבוצים בוגרי צבא, לתקופה של שנה ויותר, וחלק גם נשארים לעוד מספר שנים והם עובדים ורוכשים מקצוע, כי הבעיה העיקרית לצאת ממרכזי הקליטה זה לצאת לאן.

איתן ברושי: זה לא טיסה לשום מקום, זה לצאת להתפרנס, לקנות בית, לקבל משכורת ולחיות ולא להיות תלויים, לא בעובדי מדינה ולא באף אחד אחר.

איתן ברושי: תכנית תל"מ היא תכנית טובה והנה אנחנו מתבשרים שעוד פעם, שיש פקידות שלא מבינה ושרים שלא נותנים על הראש לפקידים והולכים לחתוך את התקציבים.

איתן ברושי: אנחנו רוצים להגדיל את התכנית.

איתן ברושי: תתפלאו, יש קיבוצים, גם אחרי האירוע שקרה וההפגנה, אדוני היושב ראש, שאמרו 'אנחנו רוצים לקלוט את העלייה הזאת'.

איתן ברושי: באים לממשלה ופניתי למנכ"ל, וסופה זוכרת שהיא הייתה עדה לישיבה בקדנציה הקודמת ומודיעים לנו ממשרד הכלכלה וממשרדים אחרים שרוצים להקטין את התכנית.

איתן ברושי: זו תכנית לא זולה, אבל העיקר שאנשים גרים ועובדים בקיבוץ ופועלים ועובדים במקומות חינוך ומקומות אחרים.

איתן ברושי: אני חושב שאנחנו יכולים להכפיל את התכנית ולהגיע במקום ל-120 ל-200 יום יום וזה מצטבר.

איתן ברושי: אבל חייבים לקבל את המשאבים.

איתן ברושי: הנה תכנית שלא עולה ביוקר, אבל יש לה מחיר, אבל יש בה מתן כלים ליוצאי העדה האתיופית להתמודד עם האתגרים שמחוץ למרכזי הקליטה ואחרי שמשתחררים מצה"ל לצאת לחברה הישראלית, לשוק הפתוח, גם להיות חזקים וגם לתרום.

איתן ברושי: תמיד תזכרו, כשאתם באים לכאן אתם גם תורמים ואתם תמיד יכולים וצריכים להציג בגאווה מה תרמה העדה ויוצאי אתיופיה למדינה, כמו שזכותכם וחובת

איתן ברושי: כם לעמוד על מה שהמדינה חייבת לכם.

איתן ברושי: אני לא חבר הוועדה, אבל אני שותף לכל מה שצריך לעזור כדי לקדם את הנושאים.

איתן ברושי: עכשיו אני הולך לוועדת הכספים, לדאוג שישמרו לכם תקציב.

<יפת אלמו: חבל שאתה הולך לפני שאתה שומע מה הוא מקור הכשל החזק שקיים.

איתן ברושי: אני קבעתי איתו היום ב-11:00, אז אני אחכה חמש דקות, אם יושב הראש ייתן לך.

אברהם נגוסה: אני נותן עכשיו לרב יפת אלמו, סגן יושב ראש נציגי הארגוני של יוצאי אתיופיה בישראל.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור שלך.

<יפת אלמו: תודה רבה.

<יפת אלמו: קודם כל אני מאוד שמח להיות כאן.

<יפת אלמו: זו פעם ראשונה שבאתי כשמונה חברי ידידי אברהם להיות יושב ראש.

<יפת אלמו: אני חושב שיד ביד נלחמנו במשך כל הזמן, במשך כל הדורות, ובאמת באמת אני מאוד שמח.

<יפת אלמו: יתרה מזה, אני רוצה לשים על השולחן מה הוא מקור הכשל שצובר במשך 30 שנה.

<יפת אלמו: תאמינו לי, אנחנו בני הקהילה יודעים איפה מקור הכשל של הקהילה.

<יפת אלמו: מקור הכשל מתחיל בעלייה, במקומות אחרים בונים נעל"ה ועוד נעל"ה ועוד כל מיני שמות שצעירים יבואו מטופחים וחזקים.

<יפת אלמו: באתיופיה לא, למה?

<יפת אלמו: לא, אלה שחורים, שאין להם.

<יפת אלמו: אני אומר מילים כדורבנות.

<יפת אלמו: במקומות אחרים מטפחים את הצעירים כדי שיבואו עם מוטיבציה, אבל באתיופיה?

<יפת אלמו: לא.

<יפת אלמו: 20 מטר ו-20 שנה ממתינים הורים וילדים שם, למה?

<יפת אלמו: כי המדיניות הנכשלת ממשיכה, אדוני היושב ראש, כפי שאתה יודע.

<יפת אלמו: יתרה מזה, אחר כך בואו נלך לקליטה.

<יפת אלמו: מרכז הקליטה הוא מרכז שיכול להיות מרכז חינוכי גדול, למה?

<יפת אלמו: גם הילדים, גם ההורים נמצאים ביחד.

<יפת אלמו: תראו את זה, היינו יכולים להפוך אותו למרכז ענק שמוביל מוטיבציה, עם יכולת חזקה מאוד של הקהילה.

<יפת אלמו: לצערי, אני מצטער לומר את זה, הפכו את מרכז הקליטה למרכז המדכא ביותר של מדינת ישראל, שתדעו את זה.

<יפת אלמו: זו האמת.

<יפת אלמו: אני לא מתכחש לאמת.

<יפת אלמו: מרכז גדול מדכא.

<יפת אלמו: ניסינו להיכנס למרכז הקליטה.

<יפת אלמו: מדינת ישראל לא אוהבת אנשים חזקים שיש להם תפיסה, שיש להם רעיונות.

<יפת אלמו: לא אוהבת.

<יפת אלמו: פנינו בזמן לתקן את העיוות הזה, היא לא הייתה מוכנה לשמוע את זה.

<יפת אלמו: זה נורא.

<יפת אלמו: אני פונה לחבר הכנסת ידידי אברהם, וגם לחברי כנסת אחרים, בואו נתחיל להוציא את השורש, כדי להוציא את השורש הקשה הזה, אחד הדברים זה לטפל בנושא העלייה, לעשות אותו כפי שעושים במדינות אחרות.

<יפת אלמו: אנחנו לא מבקשים מעבר לחוק, כמו במדינות אחרות מטופל נושא העלייה.

<יפת אלמו: לא ייתכן שהורים כאן וילדים שם צועקים, או להיפך.

<יפת אלמו: הדבר השני בנושא של משרדי הקליטה.

<יפת אלמו: יש מנהג בכל מקום ומקום, מנהג שאתה מנהל, מישהו, מנהל במשך זמן מסוים, נכשל?

<יפת אלמו: צריך לשנות את הדרך.

<יפת אלמו: למה לא משנים את הדרך?

<יפת אלמו: למה ממשיכים באותה דרך?

<יפת אלמו: למה אותם מנהלים שנכשלו יקבלו עוד דרגה ועוד דרגה?

<יפת אלמו: למה?

<יפת אלמו: אתם יכולים לתת לי תשובה?

<יפת אלמו: בכל מקום, איפה שאני עובד, למשל, אם יש דבר שלא צלח, או אותו מנהל לא צלח, משנים.

<יפת אלמו: לא שרע הוא, אלא שהוא לא ידע לנהל את הנושא הזה.

<יפת אלמו: לנו, לנושא האתיופים, אותם המנהלים הנכשלים ממשיכים להכשיל ועוד להכשיל ועוד להכשיל.

<יפת אלמו: למדינת ישראל יש כסף, הרבה כסף נזרק, אבל לא בדרך הנכונה, בדרך שעכשיו גם תכשיל אותנו, לכן אל תאשימו אותנו במה שאנחנו אומרים.

<יפת אלמו: אני אגיד לכם דוגמה, במרכזי הקליטה למשל מצד אחד גם הסוכנות וגם משרד הקליטה רוצים שהעולים ייקנו בית בחוץ, נכון?

<יפת אלמו: כולם רוצים.

<יפת אלמו: אבל מצד שני מורידים את הכסף, מצמצמים את זה, מעלים את מה שצריך לשלם לחשמל, לכול, מעבר לכול מה ש - - -

סופה לנדבר: לא הבנתי עכשיו.

<יפת אלמו: אני רוצה שתביני, את היית שרה ואת יודעת - - -

סופה לנדבר: אני לא הבנתי עכשיו.

סופה לנדבר: קודם כל לא להרים עליי קול.

<יפת אלמו: לא, לא, לא - - -

סופה לנדבר: אני לא הבנתי.

סופה לנדבר: תסביר בבקשה.

אברהם נגוסה: תסביר לה.

<יפת אלמו: עכשיו אני אגיד לך.

<יפת אלמו: למשל אם עולה בטעות שוכר דירה, אז הוא יאבד את הזכות שלו לקנות דירה.

<יפת אלמו: למה?

<יפת אלמו: הוא יצא ממרכז הקליטה.

<יפת אלמו: ואני יכול להגיד לכם מכאן, אם מישהו ניסה לעזוב את מרכזי הקליטה - - -

סופה לנדבר: אבל זה לא אמת, זה לא נכון.

<יפת אלמו: זה כן נכון.

<קריאות: זה אמת, זה כן נכון.

סופה לנדבר: אבל תסבירו, מה אמת?

סופה לנדבר: אתה במרכז קליטה, גר במרכז הקליטה, מה הבעיה?

סופה לנדבר: תסבירו.

אברהם נגוסה: אני מבקש, חברים, יש רשות הדיבור ויש שאלה של חברת הכנסת.

סופה לנדבר: אבל תסביר, אני רוצה להבין.

אברהם נגוסה: מה שאתה אומר, יש עובדה, בגלל שבן אדם יצא לשכירות - - -

<יפת אלמו: אז אין לו זכות.

אברהם נגוסה: אין לו זכות לקנות דירה?

<יפת אלמו: אני יכול להביא גם קבוצה.

<חביב קצב: זה לא נכון.

אברהם נגוסה: אם יש עובדה תביאו.

<יפת אלמו: סליחה, בחייכם, אני לא - - -

<חביב קצב: זה לא נכון.

סופה לנדבר: אם הוא עזב את מרכז הקליטה והלך - - -

<חביב קצב: אנחנו שומרים לו זכאות לחמש שנים.

<חביב קצב: זה לא נכון, אתה יכול לדבר מעכשיו עד מחר בערב.

<יפת אלמו: סליחה, אדוני, אתה יודע - - -

<חביב קצב: אני יודע בדיוק ואתה תשמע מה שאני אומר.

<יפת אלמו: אז אני רוצה להגיד לך, אני מדבר על מציאות, אני לא מדבר - - -

אברהם נגוסה: תסכם.

<יפת אלמו: אני מדבר - - -

<חביב קצב: אתה מסלף דברים.

<יפת אלמו: לא, אני לא מסלף, זה אמת צרופה.

<יפת אלמו: לא אני בלבלתי את - - -

<יהודה שרף: הרב יפת, לא להתרגז.

<יהודה שרף: להיות סבלני וסובלני.

אברהם נגוסה: הרב יפת, נא לסכם.

<יפת אלמו: אני אומר את זה באמת מתוך דאגה, זה לא שאני - - -

סופה לנדבר: תביא בבקשה מספר תעודת זהות ושם של בן אדם שעבר לשכירות ואיבד את הזכויות.

<יפת אלמו: אני יכול להביא לך.

<יפת אלמו: יש גם כאלה צעירים שיצאו ממרכז הקליטה, שכרו וכאילו משלמים למרכז הקליטה כשהם בחוץ, משום שאין להם ברירה, אז לכן הם לא יכולים גם - - -

אברהם נגוסה: רגע, הרב יפת, מה שאומרים, זה אנחנו יודעים, יש אנשים שעדיין רשומים במרכז קליטה, מצאו עבודה בבאר שבע, הדירה שלו, הוא ממשיך לשלם שכירות במרכז הקליטה, אבל האם יש לך עובדה שאותו בן אדם, אם הוא רוצה לקנות, אומרים לו 'אין לך זכות לקנות'?

<זיוה מקונן: יש לי שלושה מקרים כאלה.

<יפת אלמו: אני יכול להביא אנשים.

אברהם נגוסה: אז בוא נעשה ככה, את המקרים האלה, הרב יפת - - -

<יפת אלמו: אני יכול להביא אנשים, אבל האמת היא - - -

אברהם נגוסה: הרב יפת, תן לי, אני רוצה לעשות סדר.

אברהם נגוסה: את המקרים האלה, זיוה אומרת שיש לה שלושה, תביא לנו את מספרי תעודת הזהות, שם, את הפרטים, אנחנו נבדוק מול משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: זה מה שצריך לעשות.

אברהם נגוסה: אז אני מבקש, תסכם.

<יפת אלמו: כדי ליצור באמת, קודם כל אני מצטער, כי זה אותו דבר, אותם דיונים שהיו לפני 30 שנה מתקיימים, לכן זה מעורר בי, כאזרח, לא כעולה בלבד, כאזרח שדורש את זכותו להיות כאן בארצו, לכן אני מבקש, מרכזי הקליטה, צריכים לשנות את הדרך, לקלוט אותם היטב.

<יפת אלמו: שנית, אני מבקש מהגורמים, מהסוכנות היהודית, מממשלת ישראל, כפי שעושים בארצות אחרות נעשה נעל"ה באתיופיה, צעירים יבואו עם מוטיבציה, עם רצון לתרום למדינתם.

<יפת אלמו: זה לא בושה, באמת, זה לא בושה לעשות אותן תכניות שאתם עושים לעלייה מרוסיה, לעלייה מאירופה, בכל מקום.

<יפת אלמו: אני דורש את זה כאזרח.

<יפת אלמו: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מנכ"לית האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, זיוה מקונן דגו.

<זיוה מקונן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<זיוה מקונן: אני בהחלט מסכימה עם רוב דבריו של עמיתי הרב יפת אלמו.

<זיוה מקונן: על ההתייחסות הגזענית של המדינה כלפי יוצאי אתיופיה בהעלאה שלה, בהגבלות שלה, במספרים שמדינת ישראל אף פעם, גם בשנות הצנע שלה וגם בשנים הקשות שלה, אף פעם לא קבעה מכסות.

<זיוה מקונן: מכסת עלייה, בחודש 200, בחודש 300 וכו' וכו', ולגבי יוצאי אתיופיה היא עושה את זה.

<זיוה מקונן: הייתי מאוד רוצה שישמע אותי חבר הכנסת איתן, סליחה שאני לא זוכרת את שם משפחתו.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

<זיוה מקונן: כן, בהחלט הייתי רוצה שישמע את דבריי.

<זיוה מקונן: מי שעלה ורצה לעלות ועשה את המאמצים זה יהודי אתיופיה.

<זיוה מקונן: מדינת ישראל כמובן סייעה וסיימה את התחלת הדרך, אבל אנחנו לא עוסקים עכשיו בהיסטוריה לכן אני אחזור לדיון עצמו.

<זיוה מקונן: כשיש נוהל של משרד הקליטה שקובע באיזה עיר ובאיזה רחוב אפשר לקנות, אתיופי יכול לקנות כשהוא יוצא ממרכז קליטה, רחוב ושכונה, וכשאנחנו רואים את השכונות האלה, זה הנוהל של משרד הקליטה מאוגוסט 2011, ויש גם רחובות סגורים לאתיופים, זאת אומרת יש רחובות שסגורים, כי זה שכונות שיש בהם הרבה אתיופים אז רוצים לדלל ויש שכונות ורחובות שכותבים עבורם וזה בירושלים השכונות הקשות ביותר של ירושלים, או העניות, ואם זה בתל אביב אז זה בדרום תל אביב, ביפו ג', ביפו ד', עג'מי וכו', והנוהל הזה קיים.

<זיוה מקונן: אנחנו הוצאנו את הדרישות המאוד מאוד ברורות, שכעיקרון באמת היה אפשר לסיים את הסיפור הזה ולסגור את מרכזי הקליטה.

<זיוה מקונן: העלייה הרשמית של יהודי אתיופיה, כולנו במבצע, זאת אומרת גם כשהטיסה מגיעה ישירות מאדיס אבבה לנמל התעופה בן גוריון אנחנו נקראים מבצע, אז מבצע כנפי יונה הסתיים באוגוסט 2013.

<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, עולים במרכז קליטה אמורים לשהות ולעבור את תהליך הגיור, דרך אגב רק האתיופים מחויבים - - -

<יפת אלמו: גם זה תהליך דיכוי חזק בשם הדת.

<זיוה מקונן: רק הם מחויבים לעבור את כל תהליך הגיור במרכז קליטה ואם לא, הם לא מקבלים אתה מעניקים ולא יוצאים וזו בהחלט אפליה שקיימת לאוכלוסייה הזאת בלבד, אבל, שוב, זה לא הנושא, הם אמורים לשהות במרכז הקליטה שנה ושמונה עד שנתיים.

<זיוה מקונן: באוגוסט 2013 היה המבצע האחרון, כעיקרון עוד חודש לא היו אמורים להיות עולים חדשים במרכזי קליטה.

<זיוה מקונן: לא היו אמורים להיות.

<זיוה מקונן: למה עדיין אנשים חיים במרכז קליטה כשאנחנו יודעים שיש כאלה שעלו גם לפני 12 שנים?

<זיוה מקונן: אם משרד הקליטה בונה מקבצי דיור כדי לתת מענה לקשישים עולים מארצות אחרות ביישובים, אז אנחנו מצפים שגם מענה כזה יקבלו אותם קשישים שנמצאים במרכזי קליטה כבר 10 שנים.

<זיוה מקונן: בנהריה פגשנו קשישים שחיים שם 10 שנים, 12 שנים.

<זיוה מקונן: זה לא הגיוני, זה לא סביר.

<זיוה מקונן: האנשים האלה צריכים לצאת למקום שהם יכולים להרגיש בו אזרחים ולקבל שירותים כאזרחי מדינה, כי כשהם במרכז קליטה מרכז הקליטה אמור לתת להם את המענה.

<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, יש נוהל של הסוכנות היהודית שאחרי חצי שנה ואחרי שנה העולים לא אמורים לקבל שירות של תרגום, שירות של ליווי למרפאות וכו' ואם האנשים האלה לא מקבלים גם את השירותים האלה בתוך מרכז הקליטה אז למה צריך להחזיק אותם?

<זיוה מקונן: הפתרונות באמת באמת לא בשמים.

<זיוה מקונן: הפתרונות, אדוני היושב ראש, הם לא בשמים.

<זיוה מקונן: המענק המוגדל שניתן למשפחות גדולות, אלה שמעל 6 ילדים הוא במסגרת תכנית החומש ובהחלט אותן המשפחות ניצלו את התקציבים האלה ויצאו ממרכזי הקליטה.

<זיוה מקונן: מי שנשאר שם אלה הצעירים הבודדים, הקשישים ומשפחות צעירות.

<זיוה מקונן: דבר מאוד חשוב, משרד הקליטה סירב לתת לנו את המידע, כמה עולים נמצאים, בתור ארגון סנגור, בתור גוף שמנפיק ניירות עמדה.

<זיוה מקונן: נתונים הם בסיס ויסוד לעבודה שלנו.

<זיוה מקונן: המשרד היחיד שלא היה מוכן לתת לנו נתונים זה משרד הקליטה.

<זיוה מקונן: ממשרד הקליטה מעבירים אותנו לסוכנות היהודית, הסוכנות היהודית אומרת לנו שזה קשור לעולים חדשים וזה רק משרד הקליטה ואין לנו נתונים מדויקים כמה באמת נמצאים בתוך מרכזי הקליטה כדי לבוא ולהגיד שהפתרון המוצע הוא כך וכך.

אברהם נגוסה: זיוה, אפשר לקבל מהממ"מ, כי נתנו לממ"מ, אז יש להם את ה - - -

<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, יש חוק במדינת ישראל שקובע חופש מידע.

<זיוה מקונן: אנחנו פנינו למשרד המשפטים בבקשה כי משרד הקליטה לא מוכן לתת לנו.

<זיוה מקונן: אפילו למשרד המשפטים משרד הקליטה לא היה מוכן לתת.

<זיוה מקונן: זו התנהלות בעייתית שיש למשרד הזה, שאני צריכה למצוא את הדרך העקיפה ולפנות לממ"מ או ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה כדי לקבל נתונים שיש במחשב.

<זיוה מקונן: אנחנו עשינו את עיבוד הנתונים אנחנו יכולים לעבוד קשה ולהיכנס למשרד הקליטה ולראות כמה עלו בשנה כזאת וכזאת ולראות ולקבל את הנתונים ממשרד השיכון כמה באמת יצאו, לעשות את ההצלבה הזאת ופחות או יותר לדעת כמה עדיין קיימים במרכזי קליטה.

<זיוה מקונן: אנחנו גם עושים סיורים ואנחנו מקבלים את זה.

<זיוה מקונן: אבל עצם העובדה שלמשרד הקליטה יש את הזכות לעשות מה שהוא רוצה והוא לא מנגיש את המידע הזה לציבור ויכול לקבוע נוהל כזה גזעני, איפה אתיופים יכולים ללכת ואיפה הם לא יכולים ללכת, זה בעייתי וזה צריך להיות מטופל.

<זיוה מקונן: ודרך אגב, שני מושבים לפני כן וועדות קבעו שצריך להנגיש גם את המידע הזה וגם לשנות אותו, אבל אנחנו עדיין לאחר 4-5 שנים נמצאים באותו מקום.

<זיוה מקונן: ההצעות שלנו מאוד מפורטות וברורות.

<זיוה מקונן: המענקים, בעיקר לצעירים, אותם צעירים שרוצים לצאת ממרכזי הקליטה, הם באים ואומרים, 'במקום לתת לנו את הסיוע של 1,500 שקל לשכר דירה, תיתנו לנו אותו כמענק של 90,000 שקל, אפילו אל תגדילו אותו ותיתנו לנו את ההלוואה שבכל מקרה אנחנו צריכים לקבל ונתמודד עם זה'.

<זיוה מקונן: זה דבר שאפשרי.

<זיוה מקונן: יש לי 3 מקרים, כמו שאמרתי קודם, אני מתחייבת להעביר את הפרטים שלהם, שיצאו ממרכז הקליטה, שכרו דירה והם משלמים כדי לשמור על התנאים שלהם במרכז הקליטה ומרכז הקליטה אחר כך אומר להם 'אני לא נותן לכם, אני לא מכיר בכם', למה?

<זיוה מקונן: כי הם נפלטו מהמחשב.

יואל רזבוזוב: זיוה, אני חייב להתערב.

יואל רזבוזוב: לפני חצי שנה או שנה עשינו את הדיון ואני עדיין לא מבין.

יואל רזבוזוב: הלכתי למשרד האוצר לבדוק את המענק, אז לא קיבלנו תשובה חיובית, אמרו שיחשבו על זה, אבל אני עדיין לא מצליח להבין איך חבר'ה צעירים תקועים במרכזי קליטה.

יואל רזבוזוב: הם צריכים לצאת משם.

יואל רזבוזוב: הם מקבלים 1,500 ₪ מענק לשכר דירה לחודש, אף אחד אחר לא מקבל.

<מולה מזנאו: היה לנו ב-2003 לכל הצעירים מענקים.

<מולה מזנאו: מי סגר?

<מולה מזנאו: אף אחד לא יודע.

יואל רזבוזוב: יש היום 1,500 ₪.

<קריאה: זה לא מספיק.

<מולה מזנאו: זה לא עוזר לנו, ב-2003 היה לנו - - - מי סגר את זה?

יואל רזבוזוב: אבל כל הצעירים במדינה - - -

<מולה מזנאו: משרד הקליטה סגר, הם אומרים ש - - -

אברהם נגוסה: רגע, אתה הצגת את כל הבעיות.

יואל רזבוזוב: שייצאו, יש להם איזה שהיא תמיכה - - -

<מולה מזנאו: איפה התמיכה?

<מולה מזנאו: איפה התמיכה?

<קריאה: מה ממשלת ישראל נותנת?

<קריאה: מה התמיכה?

<קריאה: איזה תמיכה יש לנו?

יואל רזבוזוב: מה?

יואל רזבוזוב: 1,500 ₪ בחודש.

<מולה מזנאו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: לא, מזנאו, אתה דיברת, הצגת.

אברהם נגוסה: זהו.

אברהם נגוסה: אני רוצה שזיוה תסיים את דבריה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

סופה לנדבר: זיוה, יכול להיות שאני לא מבינה, אבל המלצה שלנו, של הוועדה ולמדינת ישראל, במקום מרכזי קליטה שתהיה קליטה ישירה, כמו לכל העולים?

סופה לנדבר: אני שואלת.

<זיוה מקונן: האמת זו אפשרות.

<זיוה מקונן: במקום שיישארו 10 שנים, 14 שנים במרכזי קליטה, עדיף שיתקבלו בקליטה ישירה.

<יהודה שרף: זה היה, זיוה, ואתם ביקשתם שנבטל את זה.

<יהודה שרף: הייתה קליטה ישירה אי שם בשנות ה-90, קראו לזה מרכז קליטה פתוח, אבל זו קליטה ישירה, ובני העדה, אני כבר לא זוכר מי זה היה, הוא בא אלינו וביקש 'חבר'ה, מרכזי קליטה, בבקשה'.

אברהם נגוסה: אני לא הייתי מסיט את הנושא עכשיו לכיוון אחר.

סופה לנדבר: אבל יכול להיות, אדוני היושב, שהעדה ונציגי העדה מבקשים קליטה ישירה.

סופה לנדבר: אני חושבת שבמשרד העלייה והקליטה יכולים לשקול בכיוון חיובי לתת להם אפשרות, לא להיכנס מיד למרכזי קליטה אלא קליטה ישירה.

סופה לנדבר: זה יכול להיות יותר טוב.

<זיוה מקונן: זה יכול להיות בהחלט.

אברהם נגוסה: אני מציע, זו סוגיה, זה נושא שצריך לדון לעומק, זה לא בפזיזות.

אברהם נגוסה: אני אומר את זה, זה לא כמו עולים אחרים שבאים מארצות אחרות שאפשר לשלב את העולים ישר לחיים המודרניים.

אברהם נגוסה: צריך שלב מעבר.

אברהם נגוסה: בואו לא ניכנס לזה.

אברהם נגוסה: אני מוכן לדון בזה, יש דעות שונות.

אברהם נגוסה: תתמקדי בכיוון שלך ותסכמי - - -

סופה לנדבר: תגידו לנו על מה אתם אומרים ואנחנו - - -

<זיוה מקונן: גברתי חברת הכנסת, אני חושבת שאמירות של 'מה אתם רוצים, תחליטו ביניכם ואחר כך תבואו והמדינה - - -

סופה לנדבר: לא, תמליצו לוועדה.

סופה לנדבר: זיוה, אני מתנגדת שכל דבר אתם הופכים לדבר שלילי.

סופה לנדבר: אני הגעתי לוועדה לקבל מידע, אתם רוצים כך, או אתם ממליצים אחרת?

סופה לנדבר: תמליצו לנו ואנחנו נילחם עבור דבר שאתם רוצים.

סופה לנדבר: מה יש פה שלילי?

סופה לנדבר: תסבירי לי מה יש כאן שלילי.

סופה לנדבר: אני שואלת, תמליצו בבקשה, תחליטו ביחד עם הנציגים שנמצאים היום במרכז הקליטה ואלה שנלחמים עבור הזכויות של אותם עולים.

סופה לנדבר: תחליטו יחד, תשבו סביב השולחן ותגידו לנו אנחנו ממליצים א', ב', ג', ד' ואנחנו בוועדה וחברי הוועדה נילחם על הדברים האלה.

<זיוה מקונן: אני בהחלט מקבלת את ההצעה, אבל אני באה ואומרת שאנחנו מדברים על אלה שנמצאים בארץ משנה ו-10 חודשים עד 14 שנים, אוקיי?

<זיוה מקונן: עכשיו אני מדברת קונקרטית על הדבר הזה ולמצוא פתרון ולסגור עד סוף השנה הזאת את מרכזי הקליטה ולתת לעולים האלה פתרון הולם.

<זיוה מקונן: לגבי מה יעשו אם יעלו וכו' וכו', נדון בזה פעם אחרת.

סופה לנדבר: אבל האנשים בפנים לא רוצים.

אברהם נגוסה: בואו נסכם ונשמע את המנכ"ל כי יש לו פגישה אחרת והוא צריך לצאת.

אברהם נגוסה: עד עכשיו נאמרו הבעיות, תסכמי, זיוה, ואני רוצה שהמנכ"ל יתייחס לפני שהוא יוצא.

<זיוה מקונן: אחת, שהנוהל הזה, דרך אגב, עם 85 העמודים שלו, שיהיה בהיר, קל ונגיש גם לעולים, וכשהוא יוצא, לפני שהוא מגיע לאותם המתווכים שהם כבר מגיעים למרכז הקליטה לפני שזה מגיע, יהיה נגיש, פשוט וגם קריא באמהרית, שיוגש לעולים.

<זיוה מקונן: שיידעו.

<זיוה מקונן: ולא טבלה אחת סותרת את השנייה וכו' וכו'.

<זיוה מקונן: שתיים, שכל ההסללה ליישובים כאלה או לכתובות האלה יתבטלו.

<זיוה מקונן: שכל עולה שרוצה לקנות בתל אביב, שיקנה בתל אביב.

<זיוה מקונן: מי שרוצה.

<חביב קצב: הוא יכול.

<זיוה מקונן: כן, ביפו ג', ביפו ד' ובעג'מי.

<חביב קצב: הוא יכול, זיוה.

<זיוה מקונן: תאמין לי, חביב, אני מכירה כל אות ורציתי ללכת לבג"צ על הדבר הזה.

<חביב קצב: אז למה לא הלכת?

<זיוה מקונן: אבל המשפט האחרון שלך באותיות הקטנות הוא זה שמבלבל את כל העולם.

<חביב קצב: מצוין, אז תלכי לבג"צ.

<זיוה מקונן: אז אני לא יכולה ללכת לבג"צ.

<זיוה מקונן: כי יש לך משפט אחד שאומר 'כל עולה זכאי לקנות איפה שהוא רוצה'.

<חביב קצב: נכון, זה בדיוק ככה.

<זיוה מקונן: לא, העובדים שלך וכל משרד הקליטה מתנהל לפי הרחובות שאתם קובעים להם, שאומרים להם.

<זיוה מקונן: העולים לא יכולים ללכת ולקנות את הדירות שלהם איפה שהם רוצים.

<זיוה מקונן: יש משפחות עכשיו שלכודות, כי הן עשו חוזה באותם רחובות שאיזה שהוא מתווך בא ולקח אותם, הם משלמים 60,000 שקל למישהו ואז הוא אומר להם 'אני לא יכול', למה?

<זיוה מקונן: כי משרד הקליטה לא מאפשר והם צריכים ללכת עם זה לעתירה.

<זיוה מקונן: זה לא הגיוני מה שמתנהל שם.

<זיוה מקונן: זה לא הגיוני.

אברהם נגוסה: נא לסכם, זיוה.

אברהם נגוסה: סיכמת?

<זיוה מקונן: לא סיכמתי.

<זיוה מקונן: אחת, מחירי הדירות עלו.

<זיוה מקונן: למעט אותן המשפחות הגדולות שכספי תכנית החומש סייעו להם במענק מוגדל והם יצאו רוב העולים לא יכולים לקנות בסכומים האלה את הדירות שלהם עם מחיר הדירות שעלה ב-40% ב-5 השנים האחרונות, וצריך להגדיל את המענק.

<זיוה מקונן: שתיים, אותם הצעירים שבאים ואומרים: גם ככה אנחנו יודעים שב-90,000 שקל מענק אי אפשר לקנות שום דבר היום, אנחנו יודעים, אנחנו רוצים להיות בטוחים ולקנות דירה, אנחנו לא רוצים לעבור להשכלה פרטית ויגלגלו אותנו, אנחנו מבקשים שתיתנו לנו אותם כ-90,000 שקל, אנחנו עובדים, אנחנו נשלים ותנו לנו לצאת ממרכז הקליטה שאנחנו נרכוש את הדירה.

<זיוה מקונן: מי שרוצה לצאת לשכירות הוא יבחר, אבל שתהיה לנו את זכות הבחירה כי בסופו של דבר ממילא המדינה מוציאה את הכסף.

<זיוה מקונן: אנחנו גם לא מדברים, אדוני היושב ראש, על 3,000 צעירים, אני לא יודעת את המספר המדויק אבל זה כ-1,000 צעירים בלבד.

<זיוה מקונן: אז אפשר לתת את המענק הזה ולתת את המענה הזה ולתת להם לצאת.

<זיוה מקונן: הדבר השלישי זה הקשישים שנמצאים במרכז הקליטה שנים ארוכות.

<זיוה מקונן: חברים, תנו להם לגור במרכז הארץ.

<זיוה מקונן: כמו שהיו הוסטלים בשנים הקודמות לקשישים, שיהפכו, כמו שיש את מקבצי הדיור שציינתי שבונים לעולים אחרים, שיהיה גם כזה.

<זיוה מקונן: אם אין דיור ציבורי, לפחות שיהיה להם את זה ויוכלו לחיות עם הקהילה שלהם וכשהם מקבלים את השירותים שמגיעים להם כתושבים במדינת ישראל ברשויות המקומיות.

<זיוה מקונן: אבל אני מבקשת, אדוני היושב ראש, שהנוהל הזה יתבטל וכל יוצא אתיופיה שרוצה לקנות איפה שהוא רוצה יוכל לקנות והתפקיד המרכזי והחשוב של משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית הוא להנגיש להם את המידע, לקחת אותם לסיורים ולהראות להם את היישובים, את השכונות, איפה כדאי, איפה לא כדאי, מה הם השירותים שנדרשים.

<זיוה מקונן: זה התפקיד שלו.

<זיוה מקונן: וחוץ מזה, לתת להם את חופש הבחירה כדי שיוכלו לצאת.

<זיוה מקונן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: עכשיו נשמע ממנכ"ל משרד הקליטה לטענות ודרישות שעלו עד עכשיו.

<חביב קצב: שלום לכולם.

<חביב קצב: ברשותך, אדוני היושב ראש, יושבת פה גב' סופה לנדבר, שרת העלייה והקליטה הקודמת, 6 שנים שהשקענו הרבה מאוד שעות של דיונים בכל הנושא של קליטת עולי אתיופיה, יושב פה גם יושב ראש ועדת העלייה הקודם, שהשקענו כמה דיונים בנושא הזה.

<חביב קצב: אנחנו במדינה דמוקרטית, מותר לכל אחד להגיד כל מה שהוא רוצה, אבל הגיע הזמן שנפסיק להתבלבל, הגיע הזמן שנתחיל להגיד את הדברים האמיתיים.

<חביב קצב: זה שקיימת מצוקת דיור לכלל עם ישראל ובתוכה גם לעולי אתיופיה, אז היא קיימת - - -

<יפת אלמו: אני לא אמרתי, גם מבקר המדינה אמר.

<חביב קצב: זה שקיימת מצוקת דיור לכלל עם ישראל ובתוכה גם לעולים מאתיופיה, היא קיימת, זה שעכשיו אנחנו מנהלים דיונים בוועדת שרים בראשות ראש הממשלה בנושא של הטיפול ביוצאי אתיופיה, בשכונות ובכל המקומות האלה, זה קיים ואנחנו מקיימים דיונים שם.

<חביב קצב: כאשר המגמה שלנו היא לבוא ולהגיד איך אנחנו משפרים את הטיפול שנעשה עד כה ביוצאי העדה שעלו לארץ.

<חביב קצב: אי אפשר מצד אחד לבוא ולהגיד שצריך לסגור ולצמצם ולדלל את השכונות שבהן הרבה יוצאי אתיופיה גרים היום, ואי אפשר מצד שני לבוא ולהגיד 'חבר'ה, תנו להם לבוא לגור שם ולקנות שם דירות'.

<זיוה מקונן: גם במשרד ראש הממשלה אף אחד לא מדבר על לצמצם את השכונות או לפזר את השכונות.

<זיוה מקונן: סליחה, אני נמצאת שם.

<חביב קצב: הרשי לי לא להגיב.

<קריאה: מי יצר את הבעיה?

<קריאה: בואו נשאל את השאלה הזאת.

<זיוה מקונן: ברור.

אברהם נגוסה: זיוה, אני חושב שדיברת, נתתי לך - - -

<קריאה: לא, אבל אי אפשר לסבן אותנו.

<יפת אלמו: לא לסבן אותנו, באמת.

<יפת אלמו: אנחנו כבר מספיק - - - די מהדיבורים - - -

אברהם נגוסה: רבותיי, מה קרה לכם?

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע את כל הצדדים.

<יפת אלמו: זה אותו דבר, ישנו הדרך.

<יפת אלמו: זה אותו דבר.

אברהם נגוסה: רגע, מנכ"ל משרד הקליטה, בואו נשמע - - -

<קריאה: ב- 30 שנה האחרונות שאנחנו - - -

אברהם נגוסה: אם אנשים שלא מנהלים את הפגישה כמו שצריך, אז הדלת פתוחה.

אברהם נגוסה: תמשיך.

<חביב קצב: אנחנו, שוב אני אומר, במדינה דמוקרטית, כל עולה יכול לרכוש דירה איפה שהוא רוצה.

<חביב קצב: הוא יכול לרכוש דירה ולקבל הלוואה ולהיות זכאי להלוואה של עולה איפה שהוא רוצה, אבל כשמדינת ישראל נותנת מענקים זכותה הבלעדית ועל פי החלטת ממשלה, ואנחנו פועלים על פי החלטת ממשלה, שקובעת איפה נותנים את המענקים ואיפה לא נותנים את המענקים.

<חביב קצב: ושוב, על מנת לא להגיע למצב שאנחנו נגיע לשכונות עתירות עולים יוצאי אתיופיה ושוב ניגרר לאותן בעיות שהיום אנחנו נמצאים בהן.

<חביב קצב: אנחנו נמצאים היום, לאחר למעלה משנתיים מסיום העלייה על פי החלטת הממשלה, ואני יכול לבוא ולהגיד הגיע הזמן, אני במפורש בעד לפתוח את הדיון, מה שיטת הקליטה של העולים, אם היה והממשלה תחליט להביא עולים נוספים אז מה שיטת הקליטה.

<חביב קצב: אני מאוד פתוח לשיטת הקליטה הישירה, אני מאוד בעד, כי אנחנו צריכים להבין דבר אחד, לא יכול להיות פתרון שהוא זמני, שמיועד לתקופה של שנתיים שלוש והוא יהפוך להיות הבעיה.

<חביב קצב: הבעיה בתפיסה של המקום הזה.

<חביב קצב: כשבן אדם יושב 14 שנה במקום, עובד ומתפרנס ויושב במקום ואומר 'אני רוצה ככה וככה ואני לא יוצא אלא אם אתה תיתן לי ככה וככה' זו בעיה.

<חביב קצב: אז מצד אחד אנחנו מאוד מכבדים כל בן אדם ואומרים לו 'אוקיי, בסדר', מצד שני יש למערכת גבולות במה שהיא יכולה להתקדם, במה שהיא יכולה להשקיע, במה שהיא יכולה לשים את הכספים.

<חביב קצב: אני היום בדעה מאוד פשוטה, מאוד ברורה, צריך לצמצם את מרכזי הקליטה.

<חביב קצב: בגלל הבעיה הזו, הלוא מה קורה?

<חביב קצב: אותם אנשים שנמצאים 10 ו-12 ו-8 ו-7 שנים במרכזי הקליטה פוגעים ביכולת שלנו להביא עוד עולים אחרים אולי ולקלוט אותם במקומם.

<זיוה מקונן: בחייך, איזה תיאור - - -

<קריאה: זה שקר.

<קריאה: - - - במבשרת - - - ובחצי השני תקועים שתי משפחות שלא קשורות בכלל אחת לשנייה.

<קריאה: מה הקשר?

<קריאה: אלה נתונים שאין להם שום משמעות בכלל.

<חביב קצב: אני שמח מאוד שדבריי מעוררים תגובות, זה בסדר.

<חביב קצב: זה לגיטימי.

<יפת אלמו: לא, רוצה להגיד, אין לו שום ערך, לכל מה שאתה אומר.

<יפת אלמו: סליחה.

אברהם נגוסה: הרב יפת, אני אומר שאנחנו חברים הרבה שנים, אני לא רוצה לנקוט בדברים, בואו נכבד אחד את השני.

אברהם נגוסה: תודה.

<חביב קצב: אני אומר שאנחנו מנהלים מרכזי קליטה, למרכזי הקליטה יש ייעוד מאוד מאוד ברור, עובדה שעד היום 240 אנשים צעירים יצאו במסלול סיוע בשכר דירה.

<קריאה: בכוח.

<חביב קצב: 240 יצאו במסלול סיוע בשכר דירה והנתונים האלה מדברים בעד עצמם, זה לא דבר פשוט.

<חביב קצב: אני זוכר שלפני שנתיים, כשהתחלנו את הנושא של סיוע בשכר דירה, אני יודע בדיוק איך העולים הגיעו ואני יודע איך היום הם מגיבים.

<חביב קצב: היום מגישים לנו בקשות בשוטף, אפילו ברמת החריגה, לאשר להם סיוע בשכר דירה, ואתה יודע, אדוני היושב ראש, שאני מאוד מאוד מגמיש ואני הולך לקראתם.

אברהם נגוסה: האם אתה יכול להתייחס להצעה שפה הועלתה בעניין של השכירות, להפוך אותה למענק?

אברהם נגוסה: זה אחת.

אברהם נגוסה: שתיים, בעניין הגדלת משכנתאות למשפחות ולהתייחס לדיור ציבורי.

<זיוה מקונן: כן, אלה שלושת הדברים.

אברהם נגוסה: חכו, הוא יעשה את העבודה.

<חביב קצב: אני מאוד בעד להגדיל את המענקים למשפחות העולים המתגוררים במרכזי הקליטה.

<חביב קצב: אנחנו יודעים בדיוק את המאבקים שניהלנו ומנהלים על מנת להגדיל את התקציב ולהגדיל את המענקים והסכומים.

<חביב קצב: זה ברור.

<חביב קצב: למרות שיש דיונים הרבה מאוד לעומק בנושא הזה אנחנו לא מצליחים, גם היו כמה פעמים ישיבות ממשלה על הנושא הזה, יש סיבות, יש נימוקים, יש ראייה של כלל האוכלוסייה, יש ראייה של כלל העולים, יש השלכות, יש כל מיני דברים כאלה שהאוצר מדבר עליהם וגם אנחנו מדברים עליהם.

<חביב קצב: אנחנו באים ואומרים, אני היום בעד הגדלת מענקי הדיור לעולים מאתיופיה האמורים לרכוש דירות בשוק הפרטי.

<חביב קצב: אני אומר שזה דבר ברור.

<חביב קצב: הנושא של כמה להעלות, מתי להעלות ולמי להעלות זה דיון מקצועי, זה דיון שצריך להתקיים, אני בעד לקיים אותו, אני בעד העיקרון הזה.

<חביב קצב: דבר שני, אני מתנגד לנושא הפיכת הסיוע בשכר דירה לסכום אחד למענק.

<חביב קצב: הסיוע בשכר דירה, מטרתו אחת ויחידה, היא באה לאותו אדם שלבד בארץ, הרווק, היחיד, להגיד בוא ניתן לו את האפשרות לצאת, להתאקלם באותו יישוב, להתחיל לעבוד, לדעת לחזק את עצמו ולדעת בדיוק מה הוא יכול ואיפה לבנות את עתידו.

<חביב קצב: הנושא של 90,000 שקל בסכומי המענקים היום זה לא משנה כלום, למחרת, אחרי יומיים, תגיע הבקשה 'למה 90,000?

<חביב קצב: מה אנחנו נעשה ב-90,000?' הראיה היום שכל עולה היום זכאי ל-281,8000 הלוואה וקשה לו לממש אותה, כי סכומי הדירות, אנחנו יודעים בדיוק מה סכומי הדירות.

<חביב קצב: כאשר אנחנו באים ואומרים שכל מי שיוצא לסיוע בשכר דירה לתקופה של 5 שנים אנחנו שומרים על זכאותו כאילו הוא גר במרכז הקליטה.

<חביב קצב: זה משפט המפתח.

<חביב קצב: אנחנו אומרים - - -

אברהם נגוסה: אחרי 5 שנים הוא יכול לחזור ולקבל משכנתא?

<חביב קצב: בדיוק, עד 5 שנים.

<ליאור אבבה: אדוני המנכ"ל, מה קורה איתו אחרי זה, אחרי 5 שנים?

<חביב קצב: אחרי זה הוא הופך להיות עולה חדש.

<ליאור אבבה: לא, לא מצחיק.

<ליאור אבבה: אם הוא לא קונה דירה ואתה אומר לו תשכיר דירה - - -

אברהם נגוסה: אני חושב שפה אני יכול להגיד באמהרית גם, כדי שזה יהיה ברור (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אחרי 5 שנים פג התוקף של הזכות שלו.

<קריאה: זו בעיה.

<זיוה מקונן: זה משכנתא, זה לא מענק.

אברהם נגוסה: לא, השכירות של 5 שנים זה מענק, לא הלוואה.

<זיוה מקונן: אני אומרת, הזכות שמחכה לו, ה-285,000, היא הלוואה, משכנתא, זה לא מענק.

אברהם נגוסה: הסוגיה של איזה משכנתא, המשכנתא המוגדלת של יוצאי אתיופיה?

<חביב קצב: אותה משכנתא מוגדלת של יוצאי אתיופיה, לא מענק.

אברהם נגוסה: אותה משכנתא מוגדלת שהעולים מקבלים.

אברהם נגוסה: אני שומע מה שהוא אומר.

<חביב קצב: הנושא האחרון, אדוני היושב ראש, הנושא של פתרון דיור לקשישים.

<חביב קצב: אנחנו כולנו צריכים להבין דבר אחד.

<חביב קצב: דירה זה לא פתרון לקליטת עולה.

<חביב קצב: המשמעות של לקחת קשיש שלא דובר שפה אחרת פרט לשפה האמהרית ולשים אותו בדירה לבד, בודדת, בתוך בניין, שאין לו עם מי לדבר, זה לא דבר פשוט, זה לא קליטה.

<חביב קצב: אנחנו ניסינו לבוא ולעשות גרעין של לפנות ממרכזי הקליטה ועשינו בשלושה מקומות בארץ, לבוא ולהגיד שאנשים מבוגרים יוצאי אתיופיה, כמו אנשים מבוגרים מארצות אחרות, לא יודעים את השפה העברית, הם גם לא יידעו שפה עברית, זו תופעה של קשישים - - -

סופה לנדבר: וההצלחה לא הייתה רבה.

<חביב קצב: וההצלחה לא הייתה רבה.

<חביב קצב: לא באשקלון ולא בקרית אתא.

אברהם נגוסה: להוסטל אתה מתכוון?

סופה לנדבר: כן, דיור מוגן.

סופה לנדבר: זה קשה לאלה וקשה לאלה.

סופה לנדבר: הם לא מתקשרים.

<חביב קצב: לקחנו קומת כניסה, פיניתי קומת כניסה בקרית אתא, במבצע הזה.

<חביב קצב: עשינו מבצע לגייס עולים קשישים ממרכזי הקליטה ויותר מזה, לתקופה של שנה ראשונה גייסנו עובדת בחצי משרה דוברת השפה האמהרית על מנת לטפל בהם.

<חביב קצב: אני יכול להגיד לכם, לא הצלחנו.

<חביב קצב: הסיבות מאוד ברורות, אתה יכול גם להבין למה לא הצלחנו ולא בגללנו לא הצלחנו.

<חביב קצב: קליטת האנשים לא הייתה טובה, אנשים סבלו, לאנשים לא היה טוב במקומות האלה.

<חביב קצב: זה לא דבר פשוט, קל לנו מאוד לבוא ולהגיד, הוצאנו מישהו ממרכז הקליטה, נתנו לו פתרון, סימנו וי והלכנו, אבל אנחנו לא במקום הזה.

<חביב קצב: גם כשאתה מפנה אדם מבוגר, קשיש, לפעמים גם עם בעיות בריאות, איפה אתה שם אותו?

<חביב קצב: מי יטפל בו?

<חביב קצב: מה הוא יעשה בעצמו?

<חביב קצב: חס וחלילה קורה איזה משהו, מי ייתן לו מענה, מי יקלוט אותו.

אברהם נגוסה: האם יש עוד פתרון?

<חביב קצב: אנחנו יכולים לעשות אותו פתרון - - -

אברהם נגוסה: לא, אם יש עוד, פתרון אחר.

<חביב קצב: אנחנו כרגע עובדים על שני דברים.

<חביב קצב: אנחנו נותנים גם פתרונות דיור ציבוריים למקרים חריגים, לבן אדם שמתפקד, שיכול לשרת את עצמו.

<חביב קצב: זה אחת.

<חביב קצב: שתיים, אנחנו משתדלים מאוד לאחד אותם עם המשפחות, אפילו באישורים חריגים, גם באישורים חריגים.

<חביב קצב: לא קל לנו בנושא הזה, גם אנחנו מתמודדים מול הבנקים באישורים חריגים, כשמגיע זוג קשישים ואתה נותן לו מענק, הוא אומר 'מה אתה נותן לו?' הוא רוכש דירה, אתה מאפשר לו, ביחד עם הבן.

<חביב קצב: זה לא דבר פשוט.

<חביב קצב: אנחנו גם שם נותנים אישורים חריגים.

<חביב קצב: אנחנו נותנים הרבה דברים, אבל צריך לדעת דבר אחד, טיפול בכלל בקשישים וטיפול בפתרון של דיור של קשישים יוצאי העדה האתיופית, זה חייב להיות טיפול רגיש, זה לא לתת את הפתרון ולסובב את הגב, מדובר באנשים שצריכים אחר כך לנהל חיי יום יום שלהם, זה לא דבר פשוט, לא דבר פעוט.

<חביב קצב: אנחנו מודעים לבעיה ולא סתם אנחנו לא מבקשים מהם לפנות את מרכזי הקליטה.

<חביב קצב: אם יש קבוצה שאנחנו לא מבקשים מהם לפנות את מרכזי הקליטה זו קבוצת הקשישים.

<חביב קצב: זה לא סתם.

<חביב קצב: אני רוצה להגיד עוד משפט אחרון.

<חביב קצב: תראו, קל מאוד לשבת ולבקר, אין בעיה, אנחנו מדינה דמוקרטית, אבל אנחנו צריכים לדעת דבר אחד, אנחנו צריכים לדעת גם את הפתרונות הריאליים שאנחנו יכולים לתת, את ההתמודדות הלא קלה והלא פשוטה בכלל בקליטת עלייה, בתוכה גם קליטת עולי יוצאי אתיופיה.

<חביב קצב: אנחנו פתוחים לרעיונות.

<חביב קצב: כל הנושא של קליטה ישירה של עולים שבאים בראשית הדרך, לדעתי הוא רעיון מאוד נכון, מתאים מאוד.

<חביב קצב: הנושא הזה של מרכזי קליטה, אנחנו רואים את התוצאות שלו, צריכים לחשוב עליו, צריכים לבדוק אותו, אנחנו פתוחים לרעיונות ותודה על הזמן שלכם.

אברהם נגוסה: יש במרכז הקליטה בבאר שבע, יעלים, עולים מכל מיני ארצות.

אברהם נגוסה: נציג העולים התימנים, בנימין דהרי, אתה יכול להציג לנו, לפני שהמנכ"ל יוצא?

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אנחנו נשמע אותו ואחר כך תתייחסו.

אברהם נגוסה: עוד נקודה שהמנכ"ל, אני מקווה שיתייחס בקיצור, בעניין של הגדלת השכירות בכל מרכזי הקליטה, ראינו בחוזה מ-100 שקל ל-1,500 שקל.

אברהם נגוסה: לזה אני רוצה שתתייחס לפני שאתה יוצא.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<בנימין דהרי: שלום לכולם.

<בנימין דהרי: אנחנו במרכז קליטה יעלים בבאר שבע והמצב שלנו היום, אין לנו אף אחד שם, אין לנו מי שיעזור לנו, אין לנו אף אחד, אין לנו מי שידריך אותנו, מי שיציע לנו להביא לנו משכנתא, לא כלום.

<בנימין דהרי: אני שנתיים.

<בנימין דהרי: עזבתי את הבתים שלי בתימן, העלו אותי אנשים מישראל, אומרים שבארץ יותר טוב, אז אני באתי מתימן, עזבתי שלושה בניינים בתימן, שווה הרבה כסף כמו 3 מיליון שקל, ככה, היום אני שנתיים.

<בנימין דהרי: יש לי 6 ילדים, באתי מתימן, אני שנתיים במרכז קליטה ואין לי למי לפנות, למי ללכת, עם מי ללכת.

<בנימין דהרי: אני לא יודע, לא מכיר אף אחד.

<בנימין דהרי: חוץ מזה היו עוד יהודים שהגיעו לפני 4-5 שנים והם עדיין במרכז הקליטה כל הזמן.

<בנימין דהרי: אז אני איתם ביחד.

<בנימין דהרי: היום אני משלם מים, משלם גז, משלם חשמל ואין לי, לא מביטוח לאומי, אין לי כלום, אני לא מרגיש טוב והיהודים האחרים גם כן באמת במצב הזה.

<בנימין דהרי: כולם באותו מצב.

<בנימין דהרי: לא משכנתא, לא מענק, לא שום דבר.

<בנימין דהרי: ככה אנחנו יושבים, כל הזמן ככה, אין לנו אף אחד.

<בנימין דהרי: אין לנו מי שידריך אותנו.

אברהם נגוסה: לא מקבלים מביטוח לאומי?

<בנימין דהרי: אני עצמי לא מקבל שום דבר מביטוח לאומי.

<קריאה: אז איך אתה חי?

<בנימין דהרי: היה לי קצת כסף מתימן שהבאתי איתי, היום אין לי כבר כלום.

סופה לנדבר: בן כמה אתה?

<בנימין דהרי: אני בן 39.

סופה לנדבר: מה אתה עבדת?

סופה לנדבר: איזה מקצוע יש לך?

<בנימין דהרי: בתימן הייתי עובד נהג, נהג של בית ספר.

סופה לנדבר: אבל אתה קיבלת מענק.

<בנימין דהרי: אני לא קיבלתי שום מענק.

<בנימין דהרי: כל הזמן מתקשרים לי, אומרים לי 'לך תחפש לך בית', אני הולך לחפש בית, פתאום אני הולך לבנק - - -

סופה לנדבר: לא, כאשר אתה הגעת למדינה לא קיבלת מענק?

<בנימין דהרי: לא קיבלתי שום דבר.

<קריאה: סל קליטה?

<בנימין דהרי: לא קיבלתי כלום.

סופה לנדבר: תביא מספר תעודת זהות שלך, שאנחנו נבדוק מה קיבלת.

<בנימין דהרי: בסדר, אני יכול להביא לכם.

אברהם נגוסה: רק רגע.

סופה לנדבר: אנחנו נבדוק.

סופה לנדבר: אם הוא קיבל.

סופה לנדבר: אם הוא לא קיבל אז מגיע לו מענק.

אברהם נגוסה: סיימת, אדוני?

<בנימין דהרי: עוד לא.

סופה לנדבר: אתה תמסור עכשיו את הפרטים שלך למנכ"ל ואנחנו נבדוק למה לא קיבלת מענק, מגיע לך מענק ומגיעים לך כספים ומגיע לך סל קליטה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שגם יתייחס לגבי המשכנתא, למה אין לך משכנתא.

<בנימין דהרי: כן, האמת שאנחנו יושבים כל הזמן - - -

אברהם נגוסה: סיימת או לא?

<בנימין דהרי: עוד לא, יש לי עוד מה להגיד.

סופה לנדבר: למה אתה לא הולך לעבוד?

<בנימין דהרי: אני רוצה ללכת לעבוד, אבל בינתיים אינני הולך לעבוד, אני לא יכול לחפש כלום, אם אני נתפס בעבודה אז אני לא יכול ללכת לחפש בית.

<בנימין דהרי: אמרתי, עד שאני אחפש בית ו - - -

סופה לנדבר: אם בדימונה יש דירה למשפחה ברוכת ילדים, אתה תלך לדימונה?

<בנימין דהרי: באמת אני רוצה בבאר שבע, כמו שהבטיחו לי.

סופה לנדבר: יש לך שם כמה דירות, או היו כמה דירות.

<חביב קצב: לא צריך, הוא קיבל אישור למענק.

<חביב קצב: הוא יודע את זה.

<בנימין דהרי: הנה, יש פה מישהו, בן אדם שהיה עובד ועכשיו יצא מהעבודה, אין לו מי שיטפל במשפחה.

<בנימין דהרי: שלוש משפחות יש לו.

<בנימין דהרי: הוא יצא מהעבודה, עכשיו אין לו כלום, גם לא עבודה, גם לא כלום.

אברהם נגוסה: יש לך עוד מה להגיד?

אברהם נגוסה: תסכם את זה.

<בנימין דהרי: יש פה אנשים שהם עדיין בתימן, שהם מתכוננים לבוא לארץ, היום שומעים שהמצב של היהודים במרכז הקליטה לא בסדר, אין להם כלום, לא מענק, לא משכנתא, אז הם בכל זאת נשארים שם.

<בנימין דהרי: אומרים, טוב נישאר פה, אפילו שיש בלגן ובעיות בתימן, אבל אומרים טוב שיישארו שם, טוב להם שהם יישארו בתימן.

<בנימין דהרי: מספיק מה שקרה איתנו.

<בנימין דהרי: אנחנו רוצים - - -

סופה לנדבר: קודם כל אתה צריך להתחיל לעבוד.

סופה לנדבר: קודם, לפני הכול.

סופה לנדבר: אתה חייב למצוא עבודה ולהתחיל לפרנס את המשפחה.

<בנימין דהרי: אנחנו רוצים פתרון על המשכנתא ועל המענק.

<בנימין דהרי: זהו.

סופה לנדבר: אבל איך אתה תחזיר את הכסף אם אתה לא תעבוד?

<בנימין דהרי: כשאני קונה בית והכול אני יכול ללכת לעבוד.

<בנימין דהרי: זה מה שאני יודע.

<בנימין דהרי: כמו כל האחרים.

<בנימין דהרי: הנה, יש פה מישהו שהיה עובד, אחר כך אומרים לו תצא מהעבודה ללכת לחפש בית, הוא יצא מהעבודה, מטפלת בשלוש משפחות, אין לו מי שיעזור לו, אחר כך בעל הבית פיטר אותו מהעבודה, אמר לו 'אתה הלכת לחפש בית, תלך לחפש בית', אני יודע שאם אני עובד אני לא יכול ללכת, אין לי מי שיעזור לי, אין לי מי שידריך אותי.

אברהם נגוסה: הנקודה ברורה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שהמנכ"ל יתייחס לעניין המשכנתא לפני שהוא הולך.

אברהם נגוסה: אבל אני רוצה שתתייחס גם לשכירות.

<טבבל אלמיהו: (מדבר באמהרית).

סופה לנדבר: כמה שנים אתה בארץ?

סופה לנדבר: שידבר בעברית, אנחנו רוצים לדבר.

אברהם נגוסה: תגיד את הנקודה.

<טבבל אלמיהו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: יש עולה חדש, זה מה שהוא אומר, שהוא קנה דירה ולא אושר לו, אז הוא מת, הבן אדם.

<קריאה: לא בגלל זה הוא מת.

<טבבל אלמיהו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: מה שהוא שואל, יש משפחות, עולים חדשים, הם קנו דירה, דוגמה למשל בקרית גת, 27 משפחות קנו דירה ומשרד הקליטה לא אישר את החוזה.

אברהם נגוסה: הם חתמו על חוזה - - -

<זיוה מקונן: כי הם לא ברשימה הזאת.

אברהם נגוסה: בגלל שהן לא ברשימת הערים שמשרד הקליטה דורש שהם ייקנו.

אברהם נגוסה: אז הם הלכו לבית משפט והבן אדם גם התאשפז, היה לו התקף.

<חביב קצב: יש בית משפט, שבית המשפט יכריע.

<זיוה מקונן: שבית משפט יכריע?

<זיוה מקונן: אתה אומר שכל אחד יכול לקנות איפה שהוא רוצה, בסופו של דבר כשהם חותמים על חוזה - - -

אברהם נגוסה: רגע, שמענו את הבעיות.

אברהם נגוסה: אני נותן עכשיו לחברת הכנסת סופה לנדבר שתתייחס וגם לחבר הכנסת יואל רזבוזוב ואז המנכ"ל יענה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<קריאה: אבל אני רוצה לדבר לגבי 1,500 שקל.

אברהם נגוסה: על זה הוא הולך לדבר, תחכה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד שגם היושב ראש לשעבר של ועדת העלייה והקליטה ואני, שרה לעלייה וקליטה לשעבר, היינו עולים חדשים ואף אחד לא יכול להגיד שאנחנו לא מבינים מה קורה עם כל בן אדם כאשר הוא מגיע למדינת ישראל.

סופה לנדבר: תהליך האינטגרציה והכניסה לחברה הישראלית הוא לא פשוט.

סופה לנדבר: אצל כל אחד עמוד השדרה צריך להיות חזק.

סופה לנדבר: עד כמה שלא יעזרו ועד כמה שיעשו, בן אדם צריך לעזור לעצמו.

סופה לנדבר: בן אדם צריך לעשות לעצמו.

סופה לנדבר: אני רוצה להגיד לך שאני חושבת שהכפשה של הסוכנות היהודית ומשרד העלייה והקליטה לא מקובלת עליי ואני לא מקבלת את הדברים.

סופה לנדבר: יחד עם זאת אני הולכת להמליץ, אני כשרה לשעבר פתחתי בלשכתי את מחלקת פניות ציבור, בלשכתי, נהגתי לפתוח קו פתוח לכל העולים, בלי יוצא מן הכלל, ישבתי במשך כמה שעות עם מנהלי אגפים וגם יוצאי הקהילה הזאת המפוארת וגם עולים אחרים היו מסוגלים לפנות אליי והיו מקבלים את הטיפול.

סופה לנדבר: אני ממליצה לשר החדש להמשיך בעניין הזה, בגלל שפה בוועדה אנחנו לא נהיה מסוגלים לפתור את הדברים של הפרט.

סופה לנדבר: אני חושבת שהפרט הוא חשוב ביותר.

סופה לנדבר: אני חושבת שצריכים להתחיל משיטה ישרה של מרכזי הקליטה.

סופה לנדבר: אני הגעתי למדינת ישראל בשנת 79', שנתיים הייתי במרכז קליטה ואני אומרת שזה הדבר הכי גרוע שיכול להיות.

סופה לנדבר: הוא מפתח אצל כל בן אדם, ולא משנה מאיזה מדינה הוא הגיע, תלות, הוא מפתח פחדים, הוא מפתח הרגשה של מסגרת שאחרי זמן מסוים בן אדם מפחד לצאת מהמסגרת.

סופה לנדבר: אז אני המלצתי כאן ואני חוזרת על הדבר, אני יודעת שנציגי הקהילה יודעים יותר ממה שאנחנו יודעים ובגלל זה היה שולחן עגול ובגלל זה אנחנו ישבנו בוועדה, בגלל שאני לא רוצה שמישהו ימליץ לעדה.

סופה לנדבר: אם העדה תחליט שקליטה ישירה זה יותר טוב, אנחנו כחברי ועדה נמליץ למשרד העלייה והקליטה על קליטה ישירה גם ליוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, דיברנו כאן, עם יואל רזבוזוב, ואנחנו ממליצים לאחד את הסכום הזה של 90,000 ₪ וזה הגיוני ביותר, אם אנשים מבקשים, אבל אחרי שנתיים לצאת, לרכוש דירה ולקבל את זה לא לשכירות אלא כמענק, אנחנו נמליץ יחד איתך לשר האוצר ולגורמים שצריכים להחליט.

סופה לנדבר: אני חושבת, חביב, שאתה גם תקבל, אם תוך שנתיים הם יוצאים ומקבלים במקום 5 שנים את זה כמענק או כסכום אחיד, זה דבר הגיוני.

סופה לנדבר: אנחנו גם נמליץ יחד איתך על הגדלת סכומים, אבל אני יודעת מה קורה ואנחנו צריכים להיות הגונים, אני לא הצלחתי להגדיל את הסכומים.

סופה לנדבר: אם הממשלה הנוכחית, לאור המצב שגדלו הסכומים שאנשים צריכים לשלם עבור קנייה, יגדילו את הסכום, אנחנו יחד איתך ניכנס למאבק ולהמלצה.

אברהם נגוסה: הייתה לי פגישה עם שר השיכון, הוא גם בכיוון הזה, הוא חיובי.

סופה לנדבר: אנחנו בעד.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה דבר הגיוני ואני חושבת שכאן הטענות של הנציגים שהגיעו לכאן הן טענות - - - אני רוצה שוב להזכיר, מרכז קליטה צריך להיות דבר זמני, לא יותר משנתיים.

סופה לנדבר: זמני, רבותיי, הוא מפתח תלות, הוא מפתח פחדים לבן אדם.

סופה לנדבר: אני יודעת עד כמה שלי היה קשה אחרי שנתיים לצאת, אמנם אני ניהלתי מאבק והיו המון דירות - - -

<קריאה: אני 14 שנים - - -

סופה לנדבר: זה לא טוב.

סופה לנדבר: ככה אני מאמינה.

סופה לנדבר: כאשר בן אדם נמצא שם יותר מדי זמן זה לא טוב, זה נזק.

סופה לנדבר: עכשיו, אני רוצה להגיד, זיוה, על גונדר.

סופה לנדבר: אני הייתי שם יחד עם המנכ"ל לשעבר של הסוכנות, אני ביקרתי בגונדר, אני הייתי השרה היחידה הראשונה שביקרתי שם ואני ראיתי ואני חזרתי לממשלה והמלצתי לסגור את המחנה ולא הייתה כאן מכסה, פשוט מרכזי הקליטה לא היו מסוגלים בבת אחת לקבל את כל האנשים שהיו רשומים ברשימה ובגלל זה ממשלת ישראל, וצריכים להגיד את האמת, קיבלה את ההחלטה, ראש הממשלה קיבל את ההחלטה אחרי המלצה שלנו, ומה שהוא עשה, הוא סגר את גונדר, אבל הייתה החלטה מסוימת ואתה בדיוק יודע על ההחלטה הזאת, אני בעד שאנשים מהעדה יהיו מסוגלים לפנות אלינו ואליך ואנחנו נתמוך בדבר, חלק ממשפחות נשארו שם, אנחנו אמרנו שממשלת אתיופיה הייתה נגד עלייה קבוצתית, אבל נשארו שם משפחות ואנחנו רוצים לעקוב אחרי העלייה של אותן משפחות שנשארו שם.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים את הכתובת לאן לפנות ואנחנו נעקוב אחרי הדבר הזה.

סופה לנדבר: הם לא צריכים להישאר באוויר.

סופה לנדבר: מי שנמצא כאן ומי שכבר נמצא כאן, צריכים לעשות את הכול כדי לאחד את המשפחות ואנחנו צריכים לעקוב אחרי הדבר הזה, ולבנו איתם.

<יפת אלמו: עד שיבואו נפתח נעל"ה שם, כפי שפותחים בברית המועצות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: אני ממש במשפט, דיברתי עם חברת הכנסת סופה לנדבר וגם בקדנציה הקודמת כבר קיימנו דיונים בנושא הזה ודיברנו על סכום המענק, מחודשי, זה יוצא אותו סכום בסוף מהמדינה, ניהלנו מגעים כבר אז עם משרד האוצר ואנחנו נמשיך הלאה ואנחנו ממליצים לוועדה שאם זה מה שיעזור ואם זה מה שנציגי העדה חושבים שזה מה שיעזור.

יואל רזבוזוב: אבל מה שחשוב לציין, כמו שאני אמרתי, אני רוצה שהחבר'ה הצעירים ייצאו.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו לא רוצים שתהיה תלות, רוצים שייצאו ואם זה מה שיעזור אנחנו ממליצים לוועדה.

אברהם נגוסה: עכשיו נשמע מהמנכ"ל לגבי השאלה של המשכנתא לעולים מתימן.

אברהם נגוסה: השאלה שהעליתם, שכר הדירה שעלה ל-1,500 שקל ול-27 משפחות שקנו וביטלו להם את החוזה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע על זה תגובות, אם יש גם תוסיף, נשמח.

אברהם נגוסה: תקשיבו ותשמעו.

<חביב קצב: כמה משפטים.

<חביב קצב: אנחנו מעבירים לך, אדוני יושב ראש הוועדה, את ההעתק של אישור של המענק של משפחת דהרי.

<חביב קצב: המשפחה קיבלה אישור למענק מוגדל, אנחנו נעביר לרשותך את האישור ואז הוא יגיד אם כן קיבל או לא קיבל.

<חביב קצב: זו בקשה אחת.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נקבל את האישור שקיבלתם משכנתא מוגדלת?

<חביב קצב: בבקשה, אני אעביר לך העתק, אדוני היושב ראש, מהאישור שהוא קיבל.

<חביב קצב: זה לדעת כולם.

<חביב קצב: זו נקודה אחת.

<חביב קצב: נקודה שנייה, יש דברים שאני לא אתייחס אליהם, הם נמצאים בדיון משפטי, זה הנושא של רכישה של 27 משפחות.

<חביב קצב: יש דיון משפטי, אנחנו עונים לבתי המשפט, אנחנו נקיים על זה דיון בבית המשפט, אנחנו לא נענה פה על הנושא הזה.

<זיוה מקונן: בגלל שהם קנו ביישוב שהוא לא ברשימה שלכם.

<זיוה מקונן: מה הבעיה לחשוף את זה ולתת את זה ל - - -

<חביב קצב: יש שתי אפשרויות, או לתת לי לדבר או שתדברי לבד.

אברהם נגוסה: רגע, רגע - - -

<יפת אלמו: אברהם, מילה אחת לפני שהוא הולך.

אברהם נגוסה: תשמע, אני מחזיק אותו פה בכוח, הוא היה צריך לעזוב מזמן.

אברהם נגוסה: אז תן לו שיענה.

אברהם נגוסה: תנו לו לענות.

אברהם נגוסה: אני אומר לכם - - -

<חביב קצב: יש דברים שמתקיימים בדיונים בבתי משפט, אני לא אתייחס אליהם.

<חביב קצב: זה שני דברים, אחד זה הנושא של המשפחות, ושתיים, מספר יחידים שנמצאים בדיונים בבתי משפט, לפינוי.

<חביב קצב: כתוצאה מזה שהם נמצאים בדיונים בבתי משפט, כתוצאה מזה שהם נמצאים לא באישור מסודר במרכזי קליטה הגדלנו להם את תשלום שכר דירה ב-1,500 שקל על מנת להגיד להם, במקום שתשלמו 1,500 שקל, בואו תצאו בשכירות ותקבלו 1,500 שקל.

<חביב קצב: הרוב המכריע של העולים הנמצאים במרכזי הקליטה משלמים שכר דירה מאוד מאוד סמלי בתוך מרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה.

אברהם נגוסה: גם לאור הפגישה שלי עם שר השיכון, אני אומר את זה עם כל האחריות, הוא גם אמר את זה בוועדת השרים, מי שהיה הבין, שהוא מאוד חיובי ללכת לכיוון שעכשיו חברת הכנסת סופה לנדבר וגם חבר הכנסת רזבוזוב, שהוועדה ממליצה להפוך את השכירות, 1,500 שקל, למענק של 90,000 שקל.

<חביב קצב: אני לא אתנגד לזה.

אברהם נגוסה: אתה לא תתנגד.

אברהם נגוסה: השאלה הבאה שלי - - -

<חביב קצב: אני חושב שזו טעות אבל אני לא אתנגד.

אברהם נגוסה: השאלה הבאה שלי, עד שהעניין הזה, כיוון שהוא הולך לכיוון טוב, האם אתם מוכנים להחזיר את השכירות לקדמותה, או לפרופורציה שמקובלת.

אברהם נגוסה: יש לי חוזה פה, אני לא רציתי להיכנס לזה כי אין זמן, יש לי חוזה פה, חוזה אחיד, החוזה הוא 100 שקל, בן אדם חתם, עולה חדש, ועכשיו הוא משלם 1,500 שקל.

<קריאה: 3 שנים הוא שילם 1,500 שקל.

אברהם נגוסה: סליחה, יש לי הכול, אני לא צריך עזרה.

אברהם נגוסה: 1,500 שקל.

<חביב קצב: אנחנו נבדוק את זה.

אברהם נגוסה: עכשיו אני אומר, לאור זה שיש פה כיוון חיובי, האם אתם יכולים - - -

<חביב קצב: אני אבדוק את זה.

<חביב קצב: אני רוצה להגיד לכם, אני לא חשבתי שאפשר לפתור את כל הבעיות, או שיש דרך לפתור את כל הבעיות, אבל צריך להבין דבר אחד מאוד פשוט, מרכזי הקליטה זה לתקופה זמנית, אנשים שגרים במרכזי קליטה צריכים להבין את זה.

<חביב קצב: גם עליהם מוטלת האחריות, גם לתרום מעצמם לגבי יציאה ממרכזי קליטה - - -

<זיוה מקונן: הם עובדים מאוד קשה כדי לצאת ממרכז הקליטה, כי אתה יודע שלא רק בגלל המענק הם יוצאים, הם עובדים מאוד קשה והם רוצים לצאת והם קונים את הדירות שלהם, בעיקר בכספים שהם עושים בשתי משמרות עבודה.

<חביב קצב: אני רוצה להגיד תודה רבה על הדיון, אנחנו נמשיך את הדיון - - -

<קריאה: אני רוצה להגיד לפני שתעזוב.

אברהם נגוסה: הוא ענה לגבי השאלה שאתה העלית.

אברהם נגוסה: רגע, תרגום.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<גביהו זולם: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מתרגם את דברי הדובר): השאלה, הוא אומר שהוא ממרכז קליטה קרית גת, הוא אומר שיש לנו בעיה בעניין רישום הילדים למערכת החינוך.

אברהם נגוסה: יש עכשיו 9 ילדים שאמרו ש'אם לא תבואו תלוש משכורת אנחנו לא יכולים לרשום אותם' ול-9 ילדים עכשיו אין פתרון בעניין מערכת החינוך לשנת הלימודים הבאה.

אברהם נגוסה: זה אחת.

אברהם נגוסה: שתיים, הוא אומר שיש הרבה חובות, מים, גז, חשמל.

אברהם נגוסה: שלוש, הוא אומר שיש לנו מנהל יוצא העדה שלא נותן לנו שירות ולא נותן לנו את ה - - - אני מתרגם מה שהוא שאל.

<יהודה שרף: אני רציתי להתייחס לדברים אחרים, לא רק לזה.

<יהודה שרף: אני לא חושב שהבאת אותי רק לדבר הזה, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: לא, בגלל מה ש - - -

<יהודה שרף: אז אני אתייחס.

<יהודה שרף: קודם כל אני רוצה להתחיל בנושא של תימן.

<יהודה שרף: ברשותך, אדוני היושב ראש, תימן היא מדינה בסיכון, אני מסכן את האנשים שלי שם ואני הייתי מבקש לא לדבר כרגע על האנשים שנמצאים בתוך תימן, ברשותך.

<יהודה שרף: אני גם ביקשתי שהדברים האלה לא יעלו כאן וזה לא טוב שזה עולה, בייחוד לא כשיש אנשים שנמצאים בשטח.

<יהודה שרף: זה בנושא הזה.

אברהם נגוסה: לא, עלה רק העניין של המשכנתא.

אברהם נגוסה: לא על העלייה.

<יהודה שרף: בנושא של המשכנתאות ענה לו חביב קצב.

<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, היהודי אמר והוא הסביר גם למה אנשים לא מגיעים, אז אני מבקש לא לגעת בזה כי זה רחוק מאוד מלהיות מדויק.

<יהודה שרף: לגבי המשכנתא, קיבלת תשובה ממנכ"ל משרד הקליטה שאומר בפירוש שהוא יכול להוכיח לך שהאיש קיבל - - - אני לא יודע, משכנתאות זה לא בתחום הטיפול שלך, אבל הוא יכול להוכיח לך והוא כנראה יוכיח לך כי הוא אמר את זה, שהאיש כן קיבל משכנתא מוגדלת.

<יהודה שרף: אבל אני מבקש לדבר על הדברים האחרים.

<בנימין דהרי: עוד דבר אחד.

אברהם נגוסה: לא, הוא צריך לענות, אין זמן.

<בנימין דהרי: רק דבר קטן.

<בנימין דהרי: אנחנו רוצים להיות במרכז הקליטה כמו שהיו התימנים שעלו לפני 10 שנים, לפני 7 שנים, שלא היו משלמים גז, לא חשמל, לא מים.

<בנימין דהרי: למה אנחנו משלמים?

<בנימין דהרי: ולמצוא לנו פתרון על המשכנתא והמענק.

<יהודה שרף: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני מרגיש מאוד מאוד לא נוח שאנחנו בשני צדי מתרס.

<יהודה שרף: בשנייה אחת, מה שהביא אותי לסוכנות היהודית זה אותו לילה שהייתי במדים והייתי הראשון שירד מההרקולס להביא את עולי אתיופיה.

<יהודה שרף: זה מה שהביא אותי לסוכנות היהודית.

<יהודה שרף: לשמוע דברים, חלקם לא מדויקים, אבל כואבים, זה בסדר, אני מוכן לקבל כל דבר, זה קצת מקומם, אבל בתפקיד שאני נמצא אני לא יכול - - -

<קריאה: - - -

<יהודה שרף: אני כיבדתי אותך ושתקתי והקשבתי בקשב רב לכל הדברים שנאמרו, אז אני מבקש, תודה.

<יהודה שרף: יש כאן בלבול בין מה שאני כאיש הסוכנות היהודית אחראי עליו למה שהריבון, ממשלת ישראל, אחראי עליו.

<יהודה שרף: אנחנו מנסים להסביר את הדברים האלה יותר מפעם אחת.

<יהודה שרף: קשה לנו להסביר, יש אנשים שמתקשים להבין אותם, אבל יש אנשים שמתסיסים את האנשים.

<יהודה שרף: אני רוצה להגיד לך משהו, הרב, לגבי מה שאמרת, איך מעלים את העולים וכדומה.

<יהודה שרף: ביום שנכנסתי לתפקיד שלי, אין מחנה ולא היה מחנה בגונדר.

<יהודה שרף: יושב כאן אשר, שהיה השליח בגונדר, לא היה מחנה בגונדר.

<יהודה שרף: ביום שנכנסתי לתפקיד לא היה מחנה בגונדר.

<זיוה מקונן: השרה לשעבר אמרה את זה, מה נעשה?

<יהודה שרף: זיוה, אני הפרעתי לך?

<יהודה שרף: תכבדי - - -

<זיוה מקונן: אנשים באו מהסוכנות - - -

<יהודה שרף: לא היה.

<יהודה שרף: מחנה זה דבר עם חומה, סגור.

<יהודה שרף: אני הייתי אחראי על גונדר, אז את מספרת - - -

<זיוה מקונן: נכון, נכון.

<יהודה שרף: אני מבקש, אני לא רוצה להתנצח איתך.

<יהודה שרף: תלמדי ואז תטיחי דברים.

<זיוה מקונן: אבל אתה הפכת להיות הדובר של משרד הקליטה.

<זיוה מקונן: אף אחד לא מינה אותך ואתה זה שלוקח את עצמך ושם את עצמך במשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אני מבקש, זו רשות הדיבור, זיוה, אני מבקש - - -

<זיוה מקונן: אם השרה לשעבר אומרת 'אני הייתי במחנה' זו בעיה שלה.

<יהודה שרף: אני הייתי אחראי על העלייה ב-3 השנים האחרונות מגונדר.

<יהודה שרף: כבוד הרב, לא היה מחנה.

<יהודה שרף: אני אגיד לך מה עשינו שם.

<יהודה שרף: אתה מדבר על הכנת עולים, אז היה לי בית כנסת שם והיה לי בית ספר שם והתחלנו אולפן לעברית שם, התחלנו את נושא - - - אני לא קובע מי הוא יהודי ומי לא יהודי, אני באמת שלא קובע, אבל הוחלט ומי שהחליט החליט שהאנשים שמגיעים הם זכאים אבל הם לא יהודים ולכן התחלנו - - -

אברהם נגוסה: אתה סוטה מהנושא.

<יהודה שרף: אני לא סוטה.

אברהם נגוסה: תתמקד פה בישראל.

<יהודה שרף: לא, אבל אתה נתת לאנשים לומר דברים, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: לא, הוא הציע נעל"ה, זה הכול, מה יש פה?

<יהודה שרף: לגבי מרכזי הקליטה, מרכז קליטה הוא זמני, עולה צריך להיות במרכז הקליטה שנתיים.

<יהודה שרף: התפקיד שלנו במרכז הקליטה הוא להכין אותם לחיים עצמאיים ואנחנו עושים את זה, בנושא של תהליך הגיור.

<יהודה שרף: לא אנחנו קבענו לגייר את העולים, אנחנו מבצעים כרגע הנחיות ממשלה.

<יהודה שרף: זה דבר אחד.

<יהודה שרף: דבר שני, בנושא של חברה ותרבות והכרת המורשת, אתה צריך להבין משהו, אדוני היושב ראש, שכל הכספים שאנחנו מקבלים כדי לקלוט את העולים מעבר למה שנותנת הממשלה הם כספי תרומות.

<יהודה שרף: דיברו כאן על תעסוקה, 150 ראשי אב מכספי תרומות קיבלו הכשרה לתעסוקה.

<יהודה שרף: מי שאחראי על תעסוקה, עם כל הכבוד, זה לא הסוכנות היהודית, אני אחראי על לקבל את העולים, לעזור להם בשלב הראשון שלהם.

<יהודה שרף: אמרה כאן זיוה משפט רחוק מהדיוק, בנושא של הליווי.

<יהודה שרף: אנחנו משתדלים לחנך - - - אני לא אוהב את המילה לחנך, כי זה כביכול פטרונז', אבל אנחנו מכוונים את העולים לחיים עצמאיים.

<יהודה שרף: לכוון את העולים לחיים עצמאיים זה ללוות אותם בהתחלה ובשלב מסוים לתת לו ללכת לבד כשהליווי הוא ליווי מרחוק.

<יהודה שרף: אין קשיש, גם אם הוא נמצא מעבר, ואם יש אני מוכן לבדוק את זה, לתת מכה בראש למנהל שעושה את זה - - -

<טלהון תארקין: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד משהו.

<זיוה מקונן: אף פעם אני לא אומרת דברים - - -

<יהודה שרף: אני אדבר על החובות.

<טלהון תארקין: הבעיה שלי זה בעיה - - -

אברהם נגוסה: רגע, רגע (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: כל הנושא של חשמל, מים וגז, זה נפל בקרית גת וזה נבדק.

<יהודה שרף: אלה חשבונות לא שלנו, אלה חשבונות של חברת החשמל.

<יהודה שרף: הנה, בבקשה, אתה מראה לי את זה, אלה חשבונות של חברת החשמל, מה אתה רוצה שאני אעשה?

<יהודה שרף: אלה חשבונות של חברת הגז.

<יהודה שרף: חברת אמישראגז היא זו ש - - -

אברהם נגוסה: האם יש שעון לכל משפחה, או שמחלקים את זה לכל המשפחות?

<יהודה שרף: אדוני, תסתכל, רשום לך כאן בפירוש.

<יהודה שרף: רשום לך, הסוכנות היהודית ומספר הדירה.

<יהודה שרף: רשום מספר הדירה.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: אשר, אתה מוכן לתרגם לי?

אברהם נגוסה: - - - זה חתם מול חברת גז או חברת חשמל מהסוכנות היהודית ואז השאלה פה, אם יש שעון - - -

<יהודה שרף: אין שעון כללי לכולם, אין שעון לכל הבניין.

אברהם נגוסה: לכל אחד יש?

<יהודה שרף: ודאי.

<יהודה שרף: צריך להבין משהו, כשהחובות מגיעים לסכומים כאלה אלה חובות שלא שולמו בעבר.

<יהודה שרף: זה לא שעכשיו זה 500 שקל, הוא חודשים לא שילם.

<קריאה: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: מה קורה לבחור שצועק שם?

<יהודה שרף: בדיור הקבע - - -

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: לכל משפחה?

<יהודה שרף: אני אבדוק את עצמי עוד פעם.

<טלהון תארקין: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד משהו ליהודה שרף.

<טלהון תארקין: אני משפחה ממרכז קליטה מבשרת ציון, יש לי 2 ילדים והם רוצים לזרוק אותי ממרכז הקליטה.

<טלהון תארקין: עד עכשיו לא העלו את הנושא הזה, רציתי לדבר ולא נתתם לי.

<יהודה שרף: יש לך מכתב ממנהל מרכז הקליטה שהוא רוצה לזרוק אותך?

<טלהון תארקין: (מדבר באמהרית) מאיים עליי.

<יהודה שרף: תודה רבה, נתת לי את התשובה.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: גם המכתב שהראו לנו בקרית גת, הוא בוטל והתנצלנו ואמרנו שהוא בטעות - - -

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני צריך להגיד את זה בעברית לפרוטוקול.

אברהם נגוסה: לגבי התימנים.

אברהם נגוסה: לגבי העולים מתימן - - -

<בנימין דהרי: אם המדינה נותנת לנו פתרון אז זה באמת - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לך מה הוא אמר.

אברהם נגוסה: אני חשבתי שאתה לא צריך תרגום.

אברהם נגוסה: הוא אמר שכמו האתיופים, כמו העולים, המשכנתא המוגדלת שניתנת לאתיופים גם אנחנו נותנים לתימנים ואני אביא לך את האישור שאתה קיבלת את המשכנתא.

אברהם נגוסה: הוא אמר את זה.

אברהם נגוסה: הוא יביא לי.

<בנימין דהרי: בסדר, תודה רבה.

<בנימין דהרי: אבל רציתי להגיד עוד משהו.

<בנימין דהרי: הנה יש פה מישהו שהוא פה עכשיו, אני לא רוצה לפגוע בו, שהיה מדבר איתי כשהייתי בתימן שעות, עכשיו כשאני מתחיל לדבר איתו - - -

אברהם נגוסה: על זה אסור לו לדבר.

<בנימין דהרי: אבל כשאני מתחיל לדבר איתו הוא אומר 'תמהר, תמהר'.

אברהם נגוסה: אני מבקש, תדבר איתו, כי אסור לנו לדבר על זה.

<בנימין דהרי: אני רוצה פתרון - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם בעברית לפרוטוקול.

אברהם נגוסה: מה שסיכמתי באמהרית, לפרוטוקול אני מסכם.

אברהם נגוסה: על השאלה שהעליתם בהגדלת המשכנתאות למשפחות, חברי הוועדה ממליצים, גם המנכ"ל מסכים והוא גם אמר בעצמו, להגדיל את המשכנתאות למשפחות.

<קריאה: את המענקים.

אברהם נגוסה: שתיים, בעניין ה-1,500 לבודדים, שכירות, גם חברי הוועדה, ועדת העלייה והקליטה, ממליצים לממשלה להפוך את ה-1,500 שקל ל-5 שנים לסכום כולל של 90,000 שקל לתת להם כמענק.

אברהם נגוסה: שלוש, לשאלה שענתה בעניין של השכירות, הגדלת השכירות, הטענה שמרכזי הקליטה מגדילים את השכירות לא פרופורציונלי, משרד הקליטה, כשאני ביקשתי להוריד את השכירות, לאור ההמלצה של ועדת העלייה והקליטה להפוך את השכירות למענק, הוא מוכן לדון ולתת לנו תשובה לעצור או להוריד בעניין השכירות, לשמור אותו כמו שהיה.

<בנימין דהרי: מה עם השכירות שלנו, חשמל, מים וגז?

אברהם נגוסה: על זה אני הולך לדבר.

אברהם נגוסה: בעניין חובות של חשמל, גז ומים - - -

<יהודה שרף: ייבדק נושא השעון.

אברהם נגוסה: אמרו לנו, לכל משפחה יש שעון, על פי השעון, לפי מונה הצרכן החברה לוקחת את הכסף מהמשפחות.

אברהם נגוסה: חשמל, חברת חשמל, גז ומים.

אברהם נגוסה: לטענה שבקרית גת אין שעון לכל משפחה, הוא אמר שהוא הולך לבדוק ולהגיד לנו.

אברהם נגוסה: בעניין המשפחות, לשאלה של המשפחות שנשארו באתיופיה וזירוז עלייתם, חברי הכנסת, חברי הוועדה, ועדת העלייה והקליטה, ממליצים לממשלה להזדרז בטיפול בהבאתם ולאחד את המשפחות.

אברהם נגוסה: אני חושב שאלה הנושאים המרכזיים.

אברהם נגוסה: יותר מזה, חברי הוועדה אמרו בעניין של שיטת הקליטה של יוצאי אתיופיה, אנחנו, חברי הוועדה, ממליצים שבני הקהילה, העולים, ביחד, להתייעץ, לדון ולהציע לנו מה צריכה להיות שיטת הקליטה.

אברהם נגוסה: האם קליטה ישירה היא טובה או לא טובה?

אברהם נגוסה: אם אתם, כלומר העולים והנציגים, דנים ומסכימים ובאים ודורשים שיטה, אנחנו נמליץ לממשלה ללכת לפי רצונם של העולים החדשים.

<יהודה שרף: זה הרבה יותר זול לממשלה.

<יפת אלמו: כבוד היושב ראש, אני ביקשתי משפט על הנושא הזה, כנציגות.

<יפת אלמו: אני חושב שאין לנו, כנציגות אני מדבר, בשם הנציגות, אין שום צורך לסגור את מרכזי הקליטה, אבל דרך הטיפול שם לשנות לחלוטין, את הנכשלים להוציא ממרכזי הקליטה.

<יפת אלמו: את החדשים, להכניס רוח חדשה, רוח מחנכת להכניס שם.

אברהם נגוסה: עוד משפט שאני צריך להגיד, מרכז הקליטה מיועד זמנית לקבל את העולים ולא להישאר שם כתושבי קבע או להרבה שנים.

אברהם נגוסה: זה גם צריך לבוא בשיקול הממשלה.

אברהם נגוסה: בעניין התימנים, אני אמרתי גם קודם, לגבי מה שקורה בתימן אסור לנו לדבר.

<בנימין דהרי: לא, לא - - - יש פה בבאר שבע 4 או 5 שנים שהם במרכזי קליטה.

אברהם נגוסה: מנכ"ל משרד הקליטה אמר: אנחנו מבינים את המצוקה ואנחנו יודעים, כל משכנתא או מענק שניתנת ליוצאי אתיופיה נותנים גם ליוצאי תימן.

<בנימין דהרי: אני כמעט שנתיים.

אברהם נגוסה: הוא אמר שהוא יעביר לי את האישור שהוא נתן לך ואז אנחנו נהיה בקשר איתך.

<בנימין דהרי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך את ה - - -

<גביהו זולם: הילדים שלנו אין להם מסגרת.

<יהודה שרף: שמעתי, לגבי הילדים לשנה הבאה.

<יהודה שרף: אני שומע את זה עכשיו פעם ראשונה, אנחנו נבדוק את הדבר הזה ותקבל תשובה.

<יהודה שרף: היום איזה יום?

<יהודה שרף: היום יום רביעי, עד יום רביעי הבא תהיה לך תשובה.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה, תודה.