הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי (תיקון), התשע"ה-2015, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2015-08-03 11:00

צחי הנגבי: רבותיי, יש לנו דיון חשוב וטעון, אבל אני רוצה לפתוח ברשותכם - - -

עיסאווי פריג': חשוב, לא טעון.

צחי הנגבי: אני רוצה לפתוח ברשותכם בקימה.

צחי הנגבי: אנחנו נעמוד דקה דומיה לזכרה של שירה בנקי, זיכרונה לברכה, וכל נרצחי התקופה האחרונה.

<קריאה: ולזכרו של עלי דאוובשה, הוא גם נרצח.

צחי הנגבי: ביקשתי לקיים את הדיון בחדר הזה, למרות שאני מודע לכך שזה החדר היחיד בכנסת שאין בו שידור אינטרנט ישיר.

צחי הנגבי: ישיבות אחרות אולי נעשה בחדרים שבהם הטכנולוגיה מאפשרת זאת.

צחי הנגבי: עשיתי את זה, כי בחדר הזה יש מסורת – אין פה צעקות, אין פה מאבקים.

צחי הנגבי: יש אמוציות, וגם פה יהיו אמוציות, זה בסדר, אבל הכל נעשה בדרך מכבדת.

צחי הנגבי: אני מבקש מכולם לעזור לי.

צחי הנגבי: חברי הכנסת תמיד עוזרים, אבל אני מבקש גם מהאורחים לעזור לי לנהל את המפגש הזה ברוח הזאת.

צחי הנגבי: אנחנו מסיימים אותו בשעה 14:00.

צחי הנגבי: זה אומר שיש הרבה מאוד זמן לכל מי שטעון וליבו מלא רגשות ונושאים שהוא רוצה להבהיר לידיעת הוועדה.

צחי הנגבי: כל אחד יהיה סיפק בידו לעשות את זה.

צחי הנגבי: אין לנו הצבעות היום, לכן אין לנו גיוסים, אין אופוזיציה וקואליציה, אין לנו קרב חפירות, רביזיות וכל הדברים שמאפיינים ישיבות שבהן יש הצבעות.

צחי הנגבי: זה עוד יהיה, זה עוד יגיע.

צחי הנגבי: אני אתאם עם חברי הכנסת מועד שיאפשר לנו לקבל את ההכרעות לכאן ולכאן, בשים לב למחויבויות של כל אחד מהם בפגרה, כדי שנהיה בהרכב מלא.

צחי הנגבי: אני מניח שזה יהיה בחצי השני של חודש אוגוסט.

צחי הנגבי: החוק הזה, אם יעבור, צריך להגיע למליאה ב-2 בספטמבר, שזה היום שבו הכנסת חוזרת לפעילות מלאה ליום שלם אחד.

צחי הנגבי: המפגש יתנהל בדרך הבאה: השר אופיר אקוניס, שהציג את החוק במליאה, יציג את עקרונותיו כאן.

צחי הנגבי: אני אבקש אחרי זה, בקצרה, גם מאנשי משרד התקשורת, המנכ"ל והיועצת המשפטית.

צחי הנגבי: לאחר מכן נעשה הפסקה בדברי הממסד, נעבור לדוברים המוזמנים, חברי הכנסת ונציגי משרדי הממשלה.

צחי הנגבי: השר, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: שלום לכם.

אופיר אקוניס: אני חייב להתחבר למשפט שאמרת פה על כך שבפעולתנו להצלת השידור הציבורי לא צריכה להיות קואליציה ולא צריכה להיות אופוזיציה.

אופיר אקוניס: אני מאמין שלחברי הכנסת ולחברות הכנסת, כמובן גם לעיתונאים, לוועדים, ליוצרים, לכולם יש אינטרס אחד עליון, והוא שב-31 במארס 2016 יחל לשדר במדינת ישראל תאגיד השידור הישראלי.

אופיר אקוניס: זאת המטרה שלנו.

אופיר אקוניס: יכולות להיות מחלוקות על הדרך, היו מחלוקות בעבר על הדרך, אבל המטרה צריכה להיות זהה לכולם.

אראל מרגלית: צריך להגיד את המילה "ציבורי".

אראל מרגלית: זה תאגיד בשידור הציבורי.

אופיר אקוניס: אמרתי במליאה, אני אומר כאן ובמקומות אחרים מה צריכים להיות העקרונות העיקריים של השידור הציבורי הישראלי .

אופיר אקוניס: הוא קודם כל צריך להיות מאוזן, הוא צריך להיות מגוון, הוא צריך לתת במה למגוון התרבויות של החברה הישראלית, עליו לשדר בשפות שונות.

אופיר אקוניס: בקיצור, חבר הכנסת מרגלית, הוא צריך להיות ישראלי.

אופיר אקוניס: זה הוא התיקון.

עיסאווי פריג': הוא לא היה ישראלי מאז שהוא הוקם?

עיסאווי פריג': מה, הוא גילה את אמריקה?

עיסאווי פריג': הוא ישראלי.

אופיר אקוניס: חלילה, אדוני היושב-ראש, לא אמרתי שהוא צריך להיות ציוני, שהוא צריך להיות יהודי, אמרתי, חבר הכנסת פריג', ישראלי, ואתה ישראלי.

אופיר אקוניס: גם התפישות שלך, התרבויות שלך, העמדות שלך יבואו לידי ביטוי בשידור הציבורי הישראלי.

אופיר אקוניס: כל הלעג, כל הפרשנויות וכל מי שחושב שזה דבר דקלרטיבי לקרוא לשידור הציבורי ישראלי יכול להמשיך ללעוג, זה לא יזיז אותי כהוא זה.

אופיר אקוניס: אני גאה על התיקון הזה.

אופיר אקוניס: הוא עוד ייכנס לשנים ארוכות.

אופיר אקוניס: אגב, גם הרדיו, חבר הכנסת פריג', ייקרא "קול ישראל".

עיסאווי פריג': אתה מאיים עלינו?

אופיר אקוניס: זה לא היה בחוק הקודם.

קארין אלהרר: אנחנו התעסקנו במהות.

אופיר אקוניס: אתם לא ממש התעסקתם במהות.

דוד ביטן: אי אפשר היה ליישם את החוק הזה, את יודעת את זה?

דוד ביטן: קבעתם שצריך למכור קרקעות כדי ליישם את החוק .

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אנחנו נחזור כדי שזה יובן.

דוד ביטן: יש דברים שאי אפשר לבצע ובגלל זה אי אפשר לקדם את הרפורמה.

דוד ביטן: איפה הייתם בחוק הקודם?

קארין אלהרר: מה עשיתם עד עכשיו?

נחמן שי: את שיתפת פעולה עם - - -

אופיר אקוניס: אני מבין, אדוני היושב-ראש, שהעובדה שהממשלה, על פי הצעתי - - אני שמח שהתקבלה ההחלטה לקרוא לשידור הזה ישראלי ולתחנות הרדיו קול ישראל.

אופיר אקוניס: זה כדי שגם המאזינים בחו"ל, לא רק בישראל, ימשיכו לשמוע.

אופיר אקוניס: לא היה בחוק הקודם, גברתי, קול ישראל מירושלים.

אופיר אקוניס: אם יש למישהו בעיה עם זה, הוא מוזמן להמשיך ולדוש בבעיותיו.

אופיר אקוניס: לא רק שאין לי בעיה עם זה, אני גאה על כך.

אופיר אקוניס: אני אמשיך עד אשר הדבר הזה ייכנס ויבוא לקריאה השנייה והשלישית.

עיסאווי פריג': תלך למהות עכשיו.

אופיר אקוניס: אנחנו, אדוני היושב-ראש, מקבעים בחוק הזה - כדי שלא יהיה ויכוח כפי שהיה בתחילת דרכנו ובתחילת הטיפול בחוק הזה - את ביטולה של אגרת הטלוויזיה.

אופיר אקוניס: הדבר הזה, על פי החוק שלך, חברת הכנסת אלהרר, הוצע.

קארין אלהרר: זה לא החוק שלי.

אופיר אקוניס: על פי החוק במתכונתו הקודמת, אני מזכיר לכם, אגרת הטלוויזיה הייתה חייבת, אדוני היושב-ראש, להיות משולמת על ידי אזרחי ישראל כל עוד רשות השידור בפירוק פעלה ופועלת גם בימים אלה.

אופיר אקוניס: על פי הצעתנו, וכפי שאושר בוועדת הכלכלה של הכנסת, היא פועלת בשלב זה עד סוף ספטמבר.

אופיר אקוניס: זה כרגע החוק.

אופיר אקוניס: אזרחי ישראל היו מחויבים לשלם אגרה.

אופיר אקוניס: כיוון שאנחנו מבקשים להאריך את קיומה של רשות השידור בפירוק כדי להבטיח את הקמת התאגיד ב-31 במרץ, לא לעשות דברים אחרים שאני תיכף אתייחס אליהם, נדרשת החלטה על ביטולה של אגרת הטלוויזיה.

אופיר אקוניס: זה מה שאנחנו עושים היום, כפי שכבר עבר בקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: אנחנו מציעים להתחיל את השידורים של התאגיד ב-31 במרץ 2016.

אופיר אקוניס: כדי להבטיח את תחילתם של השידורים בתאריך הזה, אנחנו מבקשים להוסיף סמכויות - אתם בוודאי תשמעו את הפירוט - למנכ"ל הזמני.

אופיר אקוניס: אני מזכיר לכם שמינויו של המנכ"ל הזמני נקבע בכנסת הקודמת על ידי ועדת אלהרר.

אופיר אקוניס: הצעתנו היא לתת לו את הסמכות לגיוס 400 עובדים וסמכות לאישור רכישת תוכן בסכום העולה על 250 אלף שקל.

אופיר אקוניס: המנכ"ל הזמני יכהן על פי הצעת החוק עד שנה מיום תחילת השידורים.

אופיר אקוניס: משרד האוצר יממן את הוצאות רשות השידור בפירוק בכפוף לשני דברים: הראשון, פינוי מתחם שרונה עד חודש אוקטובר.

יוסי יונה: האם הפינוי של מתחם שרונה לא תלוי בכך שיהיה מתחם אחר חלופי?

אופיר אקוניס: ודאי, זה ברור כשמש.

אראל מרגלית: תגיד לנו איפה יהיה המתחם האחר.

אופיר אקוניס: תקבלו את התשובות ממנכ"ל משרד התקשורת, מהכנ"ר, ואם נרצה בכך, גם ממנכ"ל רשות השידור.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על קיצוץ משמעותי בכוח האדם.

אופיר אקוניס: גם הדבר הזה יפורט מיד על ידי מנכ"ל רשות השידור.

עיסאווי פריג': אמרת שני תנאים לאוצר.

עיסאווי פריג': מה התנאי השני?

אופיר אקוניס: קיצוץ משמעותי בכוח האדם.

עיסאווי פריג': מה זה "משמעותי"?

<קריאה: לפטר את כולם, לזרוק את כולם.

עיסאווי פריג': השר אקוניס, בתנאי הראשון, שזה פינוי שרונה, היית ברור, בתנאי השני אתה לא ברור.

אופיר אקוניס: תקבל פירוט מדויק.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בנושא העובדים חשוב לי לתת הבהרה.

אופיר אקוניס: אני רוצה שזה יובהר פה בצורה ברורה, בצורה כזאת שלא יהיה עליה שום ויכוח.

אופיר אקוניס: אנחנו קיבלנו החלטה – זה היה יחד עם ראש הממשלה, שר התקשורת ושר האוצר - כפי שמחייב החוק, גברת בנדלר, על הארכת פעילות הרשות מ-30 ביוני 2015 עד 30 בספטמבר.

אופיר אקוניס: אני לא רוצה שיהיה ויכוח על הדבר הבא.

אופיר אקוניס: אם לא היינו מקבלים את ההחלטה הזאת, כל עובדי רשות השידור, כולם, ללא יוצא מן הכלל, היו עלולים להיות היום, לא בעוד 3 חודשים, לא בעוד 4 חודשים, לא בעוד חצי שנה, מפוטרים.

<קריאה: אתה לא עושה לנו טובה.

אופיר אקוניס: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, לא ציפיתי לאמירת תודה, זאת מילה שאיננה מקובלת בשיח הציבורי.

אופיר אקוניס: לא ציפיתי לאמירת תודה כאשר באומץ באתי למתקני רשות השידור על מנת לדבר עם העובדים בגובה העיניים, דבר שאף שר לפני לא עשה לפחות 20 שנה.

אופיר אקוניס: באתי לשם.

אופיר אקוניס: המוסר היהודי שלי אמר לי שלא יעלה על הדעת שעובדים ערב ראש השנה יפוטרו.

אופיר אקוניס: אני לא מדבר על אמירת תודה, אני מדבר על כפיות טובה.

אופיר אקוניס: על כפיות הטובה שלכם אני כן אדבר, משום שיש פה כפיות טובה בלתי מתקבלת על הדעת, בלתי מוסרית, בלתי אנושית.

אופיר אקוניס: על מה אתם מדברים?

אופיר אקוניס: אתם הייתם עכשיו צריכים להיות מפוטרים.

אופיר אקוניס: תודה לא ביקשתי.

יוסי יונה: 1300 הולכים להיות מפוטרים.

יוסי יונה: על מה יגידו תודה?

אופיר אקוניס: אתם כנראה לא מבינים את המשמעות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כבל יודע, היינו בהתייעצויות בעניין הזה, שעל כף המאזניים - - -

אראל מרגלית: ככה אתה רוצה "לשרוף" אותו?

אופיר אקוניס: לא, אני מאוד מעריך אותו, מאוד מכבד אותו.

אופיר אקוניס: הוא עומד בראש אחת הוועדות החשובות ביותר בכנסת שבמקרה גם אני עמדתי בראשה.

אופיר אקוניס: לבד עמדתי מול כולם שהמליצו לי לסגור ב-30 ביוני, לא להביא את צו הארכה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כבל, אתה יודע את זה.

אופיר אקוניס: אני מודה לך על תמיכתך ועל תמיכת ההסתדרות הכללית בעניין הזה.

עיסאווי פריג': לא אמרת מה זה קיצוץ משמעותי.

אופיר אקוניס: אני שומע בימים האחרונים, אדוני היושב-ראש, ביתר שאת, אני חייב להגיד לך, כולל מה שקראתי הבוקר אחרי פגישה עם נשיא המדינה, איזו שהיא תזה שאנשים הכניסו לעצמם, חוזרים עליה ומאמינים בה, שלא רק שהיא איננה נכונה, ההיפך הגמור הוא נכון, שאנחנו מביאים את תיקוני החקיקה כדי להשתלט על השידור הציבורי.

אופיר אקוניס: זה הבל הבלים, לא היה ולא נברא, אפילו משל לא היה.

אופיר אקוניס: אין לנו שום כוונה כזאת.

אופיר אקוניס: אגב, אפשר לשמוע ולראות חלק מתכניות רשות השידור, אפשר לראות את העצמאות שלהן, את האג'נדות שלהן.

אופיר אקוניס: אל תהיו תמימים.

אופיר אקוניס: כולם יודעים על איזה תכניות אני מדבר, על איזה אנשים אני מדבר.

אופיר אקוניס: כולם יודעים את זה.

אראל מרגלית: למה לא מיניתם את 12 חברי התאגיד הציבורי?

צחי הנגבי: אתה מוכן להגיד על מה מדובר?

אופיר אקוניס: ידידי, אתה יודע על מה מדובר, אתה יודע בדיוק על מה מדובר.

<קריאה: אנחנו באמת לא יודעים.

אופיר אקוניס: אתם כל כך תמימים.

אופיר אקוניס: אם אתם מאזינים לחלק מתכניות הרדיו וצופים בחלק מתכניות הטלוויזיה, אתם יכולים כצופה לראות על מה אני מדבר.

אופיר אקוניס: אני לא אפרט את זה.

<קריאה: לא ברור.

אראל מרגלית: למה לא מיניתם את 12 חברי התאגיד הציבורי?

אראל מרגלית: זאת שאלה קונקרטית.

<קריאה: השר אקוניס, אתה מטיח כאן - - -

צחי הנגבי: אתם לא ועדת ביקורת על הדברים של השר.

אופיר אקוניס: ההיפך הוא הנכון.

אופיר אקוניס: יעיד או תעיד עובד או עובדת ברשות השידור אם מאז שנכנסתי לתפקיד או מאז שראש הממשלה מונה לשר התקשורת הייתה התערבות בתכנים של שידורי הרדיו והטלוויזיה.

אופיר אקוניס: אין כאלה.

אופיר אקוניס: אף אחד לא קם, כמו שאומרים הגששים, וגם אף אחד לא יקום.

אופיר אקוניס: אני מסביר לכם את התפישה שאני בא ממנה.

אופיר אקוניס: אני יודע שגם אתה, אדוני היושב-ראש, בא ממנה.

אופיר אקוניס: תראו על מה הוויכוח.

אופיר אקוניס: כשאני אומר את המילה "איזון" פורצת פה בהלה, כשאני אומר את המילה "ישראלי" פורצת פה בהלה.

אראל מרגלית: הוויכוח הוא על התהליך של הקמת התאגיד.

אופיר אקוניס: אנחנו נבטיח שתרבויות שלמות שמודרות היום מהשיח, תרבותן תשודר בשידור הציבורי הישראלי.

נחמן שי: איזה תרבויות?

אופיר אקוניס: נכון, חבר הכנסת שי, זה קשה לך, אני יודע שזה קשה לך.

אופיר אקוניס: לי זה לא קשה, לי זה בא טבעי.

אופיר אקוניס: הדבר שאנחנו נקיים, אדוני היושב-ראש, זה שידור ציבורי ישראלי מגוון, מאוזן, שייצג את כל הפלגים והזרמים בחברה הישראלית.

צחי הנגבי: אני רוצה לתת למנכ"ל משרד התקשורת.

צחי הנגבי: תתייחס לשאלה של חבר הכנסת מרגלית בעניין המועצה.

<שלמה פילבר: אני אומר בקווים כלליים ובקצרה את הרציונל שעמד מאחורי ההליך שאנחנו מתעסקים איתו עכשיו, בעיקר מה יש ומה אין בו.

<שלמה פילבר: אנחנו קיבלנו תבשיל מבושל של הצעת חוק גמורה שעברה 3 קריאות והייתה צריכה להתיישם שנה לפני שנכנסתי לתפקיד.

עיסאווי פריג': לא היה לך חלק בה, לא הבעת את דעתך?

<שלמה פילבר: לא הייתי בה, לא הייתי שייך, לא הייתי קשור אליה.

<שלמה פילבר: אנחנו עמדנו בפני מצב שהיינו צריכים לראות איך אנחנו מיישמים את החוק הזה, ואני מדבר עכשיו ברמה המקצועית הטהורה.

<שלמה פילבר: כשניגשנו לעניין הזה ראינו שבהצעת החוק - אם התכוונו או לא התכוונו, אני לא שופט אף אחד - נוצרה סיטואציה שבה דבר קשור בדבר.

<שלמה פילבר: הדברים האלה גרמו לסיטואציה שבה שום דבר לא התקדם, שלא לומר שהיו גם בחירות בדרך שעצרו חלק מהתהליכים הממשלתיים הקיימים.

<שלמה פילבר: שר האוצר וראש הממשלה שהוא שר התקשורת מינו אותי ואת מנכ"ל האוצר לנסות לפתור את הבעיה או להציג איזה שהוא מתווה שמקדם את החוק ומיישם אותו.

<שלמה פילבר: אנחנו ישבנו על העניין הזה - מהבחינה המקצועית אני מדבר כרגע ,לא מבחינת התכנים - והגענו למסקנה שצריך לעשות הפרדה בין כמה וכמה דברים כדי להוציא את העגלה מהבוץ ולהריץ אותה.

<שלמה פילבר: הדבר הראשון זה לנתק את הנדל"ן מהמימון, מה שיגרום בעצם להתחלת הנעת התהליך.

<שלמה פילבר: את זה עשינו בהסכמת האוצר.

<שלמה פילבר: זה הסעיף של מתחם שרונה שדובר עליו.

<שלמה פילבר: הדבר השני הוא להגיע למצב שבו יש טיפול בעובדי רשות השידור הקיימים היום - כשאני מדבר על טיפול אני אפרט למה אני מתכוון - לפני שניגשים להקמת התאגיד החדש.

<שלמה פילבר: זאת הייתה אבן הנגף, המשקולת הכבדה ביותר שכרגע עצרה את התהליך.

<שלמה פילבר: אנחנו החלטנו שאנחנו מחלקים את יישום התהליך לשני שלבים.

<שלמה פילבר: הראשון הוא עד הר-1 באוקטובר.

<שלמה פילבר: אני אפרט עוד רגע מה אנחנו רוצים לעשות.

<שלמה פילבר: במידה והשלב הזה יצליח, אנחנו ניגש לשלב השני של הקמת התאגיד מ-1 לאוקטובר עד מרץ.

עיסאווי פריג': השלב הראשון אצלך הוא תנאי.

<שלמה פילבר: אני לא עשיתי תנאים.

עיסאווי פריג': אמרת את המילה "במידה".

<שלמה פילבר: אנחנו מדברים מבחינת עובדי רשות השידור על 3 קבוצות של עובדים.

קארין אלהרר: שמעתי את תגובת שר התקשורת בחדשות יום שישי.

קארין אלהרר: הוא אמר: "כרגע אני לא ממנה.

קארין אלהרר: אני לא יודע מתי יופעל השידור הציבורי".

<שלמה פילבר: נכון, בדיוק על זה אני מדבר.

אראל מרגלית: עזרא קמא העביר את שמות 12 המועמדים לפני יותר מ-3 חודשים, שזה חלק מאבן היסוד לתהליך.

אראל מרגלית: למה הקפאתם את התהליך?

<שלמה פילבר: עד שלא יוסדר הנושא עם עובדי רשות השידור.

<שלמה פילבר: זה לא קשור לתאגיד החדש, רובו הגדול לא קשור לתאגיד החדש.

<שלמה פילבר: העובדה היא שאנחנו נמצאים היום שנה אחרי כשהכל עומד.

<שלמה פילבר: אנחנו מתייחסים כרגע ל-3 קבוצות.

נחמן שי: מה עשיתם עם הוועדה הציבורית?

<שלמה פילבר: ההחלטה היא שעד שלא נפתור את סוגיית עובדי רשות השידור בהסכמה או באמצעים תפעוליים, שזה חלק ממה שקורה בהצעת החוק הזאת, אנחנו לא נתקדם לשלב מינוי המועצה.

<שלמה פילבר: זה יכול להיגרר הרבה מאוד זמן.

צחי הנגבי: זאת עמדת הממשלה.

אראל מרגלית: יש הקמת תאגיד.

אראל מרגלית: אנחנו לא מבינים את הקשר.

אראל מרגלית: זה הליך שלא רק בנוי על אדם אחד, הוא בנוי על מועצה.

<שלמה פילבר: אנחנו רוצים לטפל ב-3 קבוצות עובדים שנמצאות היום ברשות השידור.

<שלמה פילבר: הראשונה, קבוצת העובדים שלדעת כולם, כולל גורמי השידור שמפעילים אותם היום, לא נחוצים לצורך המשך השידור, הם יכולים לפרוש מידית.

<שלמה פילבר: אנחנו רוצים להוציא אותם בהקדם.

<שלמה פילבר: יש להם הסכמי פרישה שנסגרו כבר עם האוצר, נדיבים וטובים.

<שלמה פילבר: זאת קבוצה ראשונה.

יוסי יונה: מה מספרם?

<שלמה פילבר: על זה אנחנו דנים עכשיו עם כל הגורמים.

<שלמה פילבר: הקבוצה השנייה היא קבוצת העובדים שתישאר ברשות השידור מ-1 באוקטובר עד ליום תחילת התאגיד בחודש מרץ.

<שלמה פילבר: היא תמשיך להפעיל את רשות השידור במתכונת מצומצמת, לפי מספר העובדים הנדרשים.

<שלמה פילבר: הקבוצה השלישית היא קבוצת העובדים שתעבור מהתאגיד הקיים לתאגיד החדש.

<שלמה פילבר: כשנגמור את מערכת ההסכמים הזאת עד אוקטובר - אנחנו רוצים לעשות אותה בהסכמה עם העובדים, עם ההסתדרות, עם נציגי העיתונאים, עם האוצר - ונראה שהעגלה הזאת יצאה מהבוץ, אנחנו נעבור לשלב השני, אנחנו נקים את המועצה ונתקדם בהקמת התאגיד.

<שלמה פילבר: אם נראה שאנחנו מתבוססים בבוץ הזה עוד הרבה מאוד חודשים, אין טעם להקים את המועצה, כי לצורך העניין אתה יכול למנות היום 12 איש שישבו ולא יעשו שום דבר כי הם לא יודעים איפה הם יעבדו, עם איזה עובדים הם יעבדו, מתי זה יקרה.

נחמן שי: בלעדיהם אין פיקוח.

אראל מרגלית: למראית עין זה תאגיד שלא בנוי על אדם אחד, זה שידור ציבורי.

איתן כבל: הם לא מתאמנים לאולימפיאדה, הם בסך הכל צריכים לפקח.

איתן כבל: מה הם אמורים לעשות?

<שלמה פילבר: זאת ההחלטה.

<שלמה פילבר: אנחנו מתמקדים כרגע בכל ההסדרים שיאפשרו לנו לגמור את כל ההסכמים האלה עם העובדים, לדעת מי עובר ומי לא עובר.

<שלמה פילבר: אחרי זה ניגש לשלב השני.

<שלמה פילבר: אם לא נגיע לזה ונתחיל להיות בבתי משפט, נתחיל להיות בשימועים אין סופיים ובכל מיני דברים כאלה, התאגיד ממילא לא יהיה כי זה אחד במקום השני.

<שלמה פילבר: כל עוד לא נגיע למכניזם שבו יש העברת מקל מסודרת מרשות השידור הקיימת לתאגיד החדש, לא יהיה טעם בהקמת התאגיד.

<שלמה פילבר: לא יהיה טעם להקים תאגיד שישב ויהיה ריק מתוכן, כשהתאגיד הקיים ממשיך לפעול והעובדים הנוכחים לא נותנים את שיתוף הפעולה ולא ממשיכים.

<שלמה פילבר: אנחנו מאוד מקווים שזה יהיה בשיתוף פעולה, שזה יהיה בהסכמה ויביא למקום שבו נוכל להמשיך את השידור הקיים היום בתאגיד החדש.

<דוד האן: מוניתי מכוח החוק בקיץ הקודם למפרק רשות השידור.

<דוד האן: אני משמש בתפקיד הזה עד עכשיו.

<דוד האן: חשוב להבהיר כי יש בלבול בנושא אצל רבים.

<דוד האן: רבים טועים לחשוב שבמסגרת הפירוק אנחנו מתעסקים בהקמת התאגיד החדש.

<דוד האן: זה לא כך.

<דוד האן: החוק לא הסמיך אותנו לעסוק כלל ועיקר בהקמת התאגיד החדש, אלא לעסוק ברשות השידור הקיימת, לנהל אותה, להפעיל אותה ולדאוג להמשך רציפות השידור הציבורי עד שיוקם התאגיד החדש ויתחיל לשדר בפועל.

<דוד האן: כל תהליך הקמת התאגיד החדש מרוכז על ידי משרד התקשורת.

<דוד האן: יש כבר מנכ"ל זמני.

<דוד האן: אלה דברים שהם מחוץ לתחום הטיפול שלנו.

אראל מרגלית: מי זה "אנחנו"?

<דוד האן: אנחנו זה צוות הפירוק של רשות השידור בראשותי.

<דוד האן: כמובן שאנחנו נמצאים בקשרי עבודה שוטפים עם המנכ"ל הזמני של התאגיד החדש, משום שחלק מהתפקיד שהוטל עלי כמפרק לתקופת הפירוק שבה אנחנו מפעילים עדיין את רשות השידור זה להבטיח את רציפות השידור הציבורי.

<דוד האן: כמובן שביום שהתאגיד החדש יתחיל לפעול ולשדר צריך שיהיה לו איזה מלאי, ולו ראשוני, של תכניות, של הפקות שאיתן הוא יוכל לעלות לאוויר.

<דוד האן: לשם כך ברור שנדרשת היערכות מוקדמת מראש.

<דוד האן: מכיוון שהזמנת הפקות זה לא דבר שנעשה מהיום למחר אלא זה תהליך של כוננות חודשים קדימה, אז החוק צפה את הדברים האלה והוגדר בחוק שעוד בתקופה שהמפרק מפעיל את רשות השידור עליו לדאוג להזמנת הפקות לצורך השידור במסגרת רשות השידור.

<דוד האן: עליו גם למסור מסירה ראשונית לידי התאגיד החדש לכשיתחיל לפעול את המלאי הראשוני שאיתו הוא יוכל לצאת לדרך.

<דוד האן: נקבעו גם מנגנוני תיאום בין הנהלת התאגיד החדש לבין מפרק רשות השידור על מנת שדברים לא ייעשו בצורה אנוכית, בצורה בלתי מתואמת, בצורה שדברים ייעשו על דעת המפרק בלבד באופן שאיננו תואם את הכיוון שעליו חושבת הנהלת התאגיד החדש.

<דוד האן: כל עוד לא תוקן החוק אנחנו מוסמכים לפעול במסגרת רשות השידור עד ה-30.9.2015.

<דוד האן: זאת הסמכות הקיימת היום על פי חוק, לאחר האישורים שהתקבלו בוועדת הכלכלה.

<דוד האן: אנחנו ממשיכים מאז הקיץ הקודם, מאז 11 באוגוסט שאז נכנסתי לתפקיד, ועד עכשיו להפעיל את רשות השידור, כפי שאנשים יכולים להתרשם, פחות או יותר באותה מתכונת כפי שהייתה קודם, הן ברדיו והן בטלוויזיה.

<דוד האן: החוק הקיים כרגע גם דורש, מחייב, ואנחנו מכבדים זאת כמובן, לקיים את הרשות על כל צוות העובדים שלה.

<דוד האן: החוק קובע מציאות של אין יוצא ואין בא.

<דוד האן: אין סמכות למפרק לפטר עובדים היום מחמת התייעלות וצמצומים.

<דוד האן: מצד שני, גם אין סמכות לצרף עובדים חדשים, לקלוט עובדים חדשים בתקן.

<דוד האן: כל הדברים האלה נשקלו בחוק בשנה שעברה.

<דוד האן: עם זה אנחנו עובדים.

<דוד האן: כפי שצוין על ידי כבוד השר אקוניס, במהלך שנת 2015 השתנו הנסיבות במהלך הפירוק שכן החוק קבע במקור שלמימון רשות השידור צריך להוסיף לגבות אגרת טלוויזיה עד יום התחילה, קרי עד תחילת השידור הציבורי על ידי התאגיד החדש.

<דוד האן: הדבר הזה השתנה בהחלטת נבחרי הציבור במהלך שנת 2015.

<דוד האן: אנחנו עומדים בקשר עם משרד האוצר על מנת להתאים את יכולות המימון של רשות השידור למציאות המשתנה.

נחמן שי: הפסקתם לגבות, או שהציבור הפסיק לשלם?

נחמן שי: מה קרה פה?

<דוד האן: אנחנו לא גבינו אגרה מראשית 2015, חבר הכנסת שי.

<דוד האן: על מנת שרשות השידור תוכל להוציא הודעות גבייה, צריכה להיות קודם פעולה מינהלית עם חתימה של שר.

<דוד האן: מכיוון שהדבר לא נעשה, לא הייתה לנו סמכות.

עיסאווי פריג': כמה גביתם אגרה בשנה שכיהנת בתפקיד?

<דוד האן: גבינו במבצע גבייה שקיימנו בסוף שנת 2014 אל תוך ראשית שנת 2015 על חובות של 2014 ומעט אחורה תשלומים מרצון בלי קנסות.

<דוד האן: פנינו לאזרח.

<דוד האן: גבינו קרוב ל-50 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': מה יתרת החוב המצטבר של האגרה?

<דוד האן: חובות האגרה עכשיו הם רק על חובות עבר.

<דוד האן: סך חובות העבר משנים רבות אחורה מסתכם בקרוב ל-800 מיליון שקלים.

קארין אלהרר: כמה גירעון יש לכם?

<דוד האן: אנחנו מדברים על עשרות מיליוני שקלים.

<שי באב"ד: בוקר טוב לכולם.

<שי באב"ד: אני אתייחס במילה קצרה לגבי האגרה, לפחות איך אנחנו כמשרד האוצר רואים את כל האירוע.

<שי באב"ד: לגבי האגרה, הייתה החלטה של ראש הממשלה ושל שר האוצר לא להמשיך בגביית האגרה.

<שי באב"ד: במועד שבו נתנו את הארכה הנוספת לאוקטובר לא האריכו את האגרה, לכן אין יותר תשלומי אגרה.

<שי באב"ד: לא התקבלה החלטה או חקיקה להוסיף אגרה בתקופה הזאת.

<שי באב"ד: מה שקורה כרגע זה שאנחנו נמצאים באירוע שבו רשות השידור קיבלה הארכה של השר עד 1 באוקטובר, אלא אם כן יהיה תזכיר חקיקה שיאריך עוד יותר.

<שי באב"ד: בתקופת הזמן הזאת אין מקור תקציבי, אין תשלומי אגרה.

<שי באב"ד: אנחנו נדרשים לממן את הפעילות הקיימת.

<שי באב"ד: במסגרת הזאת ישבנו עם נציגי ההסתדרות, עם חיקה, עם אבי ניסן קורן, עם גורמי המקצוע בתוך משרד האוצר, עם נציגי הכנ"ר והמפרק על מנת להבין איך אנחנו מכנסים את האירוע הזה ומצמצמים עד כמה שיותר את העלויות שיש עד 1 באוקטובר.

<שי באב"ד: תחת המסגרת הזאת הגענו לשני סיכומים מרכזיים מבחינת הקיצוץ בעלויות.

<שי באב"ד: אחד, הוצאה של כ-300 עובדים עד ה-1 באוקטובר בתנאי פרישה מרצון.

<שי באב"ד: היו שמועות שאם יצאו עובדים יותר מאוחר הם לא יקבלו תנאים שהבטיחו להם, הם יקבלו תנאים אחרים או יענישו אותם.

<שי באב"ד: חשוב לציין ולומר באופן חד משמעי שאף אחד לא ייפגע בתנאים, לא יהיו תנאים אחרים.

<שי באב"ד: עובדים שלא יפרשו עכשיו ויפרשו יותר מאוחר, אין סיכום אחר, למעט הסיכום שהם יקבלו את כל התנאים שסוכמו מלכתחילה.

<קריאה: חיכינו לזה הרבה זמן.

צחי הנגבי: יש פה הבהרה חד משמעית, היא מופיעה בפרוטוקול.

צחי הנגבי: יש שמועות.

צחי הנגבי: השמועות האלו הופרכו כרגע על ידי משרד האוצר.

<שי באב"ד: מזכירה לי פה היועצת המשפטית להוסיף להבהרה שכל העובדים, בין אם הם יפרשו מרצון בשלב יותר מאוחר ובין אם הם ייכנסו להליך של פיטורי התייעלות בשלב יותר מאוחר, יקבלו את כל התנאים שהובטחו וכל התנאים שסוכמו.

<שי באב"ד: הם לא יקבלו תנאים אחרים.

<שי באב"ד: אנחנו נמצאים כיום בצומת שבו סיכמנו שיצאו 300 עובדים פעם ראשונה, ופעם שנייה יפונו מתחמי שרונה עד 1 באוקטובר כדי לעזור לנו לצמצם את העלויות.

<שי באב"ד: נכון לעכשיו אנחנו לא מתכנסים עם האירוע הזה.

<שי באב"ד: הודיעו לי אתמול שנרשמו כ-21 עובדים לתהליך הזה.

נחמן שי: אין להם אמון יותר.

<שי באב"ד: אני אומר איך אנחנו רואים את התהליך הלאה.

<שי באב"ד: במידה ולא נצליח להתכנס עם כמות עובדים מאסיבית ולצמצם את העלויות, מה שבתזכיר החקיקה כתוב שהפרישה מרצון היא רק בהתנדבות ולא ביכולת של המפרק לעשות את זה או הכנ"ר לעשות את זה, אנחנו נבקש לא לדחות את המועד כבר בתזכיר הנוכחי של החלת החוק, ולהיכנס בעצם לאירוע של מפרק מפעיל.

<שי באב"ד: ברגע שאתה נכנס לאירוע של מפרק מפעיל, המפרק רשאי לפטר, לצמצם וגם להתייחס להסכמי העסקה בצורה אחרת על מנת להפעיל במינימום את הגוף.

<שי באב"ד: עדיין יקוימו השידורים, אבל בצורה הרבה יותר מצומצמת ויעילה.

<שי באב"ד: עדיין כל עובד שיצא במסגרת הזאת, ואני חוזר ומבהיר את זה שוב, יקבל את כל התנאים המגיעים לו.

<שי באב"ד: אנחנו מבקשים וקוראים לעובדים לשתף פעולה בהליך הזה.

<שי באב"ד: המשמעות היא או דחייה של עוד כמה חודשים, או לעשות את זה היום.

<שי באב"ד: אני חושב שעל מנת לעזור להתכנס בצורה נכונה, וכדי שלא נגיע פה לפיצוצים או למקום שאין לנו יותר את המקור התקציבי לממן את האירוע הזה - - הגוף היום מונה כ-1500 עובדים.

<שי באב"ד: לדעת כל גורמי המקצוע שהיו איתנו במו"מ, כולל הגורמים מההסתדרות, הגוף החדש שיוקם צריך לנוע בין 800,900, 1000 עובדים.

<שי באב"ד: יש כאלה שאומרים 700, יש כאלה שאומרים 900 או 1000 בגרסה העליונה.

<שי באב"ד: גם אם לדעת העובדים צריכים להיקלט מרבית העובדים מהגוף הקיים לגוף החדש, שזה לא המצב, עדיין יש עודף של כ-500 עובדים, 600 עובדים, אם לא יותר.

<שי באב"ד: אנחנו מבקשים מהעובדים האלה לצאת לפרישה מרצון בהליך הקרוב שיהיה בחודשים הקרובים, על מנת שלא נגיע לחודש אוקטובר בלי מקורות תקציביים ונצטרך לפעול בצורה שזה לא יהיה בוולונטרי אלא בפיטורי התייעלות, כמובן באותם התנאים המלאים שהובטחו לעובדים מלכתחילה.

<שי באב"ד: אנחנו רוצים לנסות לכנס את האירוע הזה מבחינה תקציבית כמה שיותר מהר כי אין לנו את האגרה.

<שי באב"ד: היו סיכומים מסוימים שהיו לפני בערך חודש יחד עם נציגי הסתדרות העובדים.

<שי באב"ד: אני מאוד מקווה שאנחנו נתקדם ונעמוד בסיכומים האלה.

<אחיה גינוסר: על פניו נראה שנסוגתם מההסכמים האלה.

<שי באב"ד: ממש לא.

<שי באב"ד: כשישבתם אצלי אמרנו קבל עם ועדה שאנחנו מצפים ל-300 עובדים עד ה-1 באוקטובר.

<שי באב"ד: זה המספר שדובר עליו.

<שי באב"ד: נכון להיום - אנחנו נמצאים בתחילת אוגוסט - יש לנו 20 עובדים.

<שי באב"ד: זה לא האירוע שדיברנו עליו.

<קריאה: נרשמו 750.

<שי באב"ד: בוא נדייק.

<שי באב"ד: נרשמו להתעניינות ולבדיקה קרוב ל-700 עובדים.

<שי באב"ד: זה שהאדם מתעניין לא אומר שהוא פורש.

<קריאה: לא קראו לנו.

<שי באב"ד: אם הבעיה שבגינה נרשמו 21 איש זה רק בגלל שאנשים עדיין לא התייעצו, אנחנו נבדוק את זה, יש לנו עוד חודשיים לנוע.

<שי באב"ד: קיבלנו תגובות על כך שאנשים מתעניינים.

<שי באב"ד: בואו נשים את זה הכי פתוח ושקוף פה.

<שי באב"ד: אנשים אומרים: למה לי לפרוש עכשיו אם אני יכול לפרוש בעוד 3,4 או 6 חודשים כשהגוף ייסגר ואני אקבל את כל התנאים שמגיעים לי מלכתחילה.

<שי באב"ד: אנחנו, האוצר, אם האירוע הזה לא יתכנס עכשיו כי העובדים יגידו לעצמם "אני אשאר עד הרגע האחרון כי אני בכל מקרה אקבל את מה שמגיע לי", נאלץ, ואני אומר נאלץ כי אנחנו לא ששים וזה לא הפתרון הראשון שאנחנו קופצים עליו, לפנות למקום שבו המפרק יקבל סמכויות של פירוק של מפעיל.

<שי באב"ד: אז נוכל לכנס את זה במסגרת ההתייעלות.

<קריאה: זה איום על עובדים.

צחי הנגבי: זה לא איום, זאת עובדה.

<שי באב"ד: זה לא איום.

אראל מרגלית: מי שמתעכב זה לא רק העובדים, גם אתם התעכבתם.

אראל מרגלית: הם מסתכלים על שפת הגוף שלכם.

אראל מרגלית: אם אתם מתעכבים, למה שהם ימשיכו?

<שי באב"ד: שפת הגוף שלי לא מראה שאני מתעכב.

<קריאה: אנחנו לא מאמינים לכם.

אראל מרגלית: אמון זו פעולה - - -

<שי באב"ד: יותר ברור ונהיר ולא מתעכב ממה שהייתי ואמרתי פה אני לא יודע.

<שי באב"ד: אתם רוצים שאני אחזור ואדגיש את זה בצורה יותר חזקה?

<שי באב"ד: אני אגיד את זה בצורה יותר חזקה.

יוסי יונה: הם אומרים שאתה לא חוזר אליהם.

<שי באב"ד: אין אף אחד שפנה אלינו - - -

עיסאווי פריג': כל זה תלוי בפינוי שרונה, נכון?

<שי באב"ד: זה תלוי בכמה צעדים.

<שי באב"ד: על פינוי שרונה אנחנו די בפתרון, אני מקווה שנפתור אותו באופן מלא.

עיסאווי פריג': אם לא תממש את שרונה עד אוקטובר, לא תשלם לעובדים.

<קריאה: מאיפה יגיע המימון?

<שי באב"ד: אין מימון, זה מה שאנחנו אומרים כל הזמן.

<קריאה: זה איום עלינו.

<קריאה: אם לא נפרוש עכשיו - - -

<שי באב"ד: אנחנו לא מאיימים בשום דבר.

<שי באב"ד: אין פה איום, יש פה תיאור סיטואציה שבה משרד האוצר צריך לממן לתקופת מעבר את רשות השידור שעל פי חוק הייתה אמורה להיסגר.

<שי באב"ד: אנחנו היינו אמורים להפסיק לממן.

<שי באב"ד: נוצרה פה איזו שהיא דחייה שנעשתה שאנחנו אמורים למצוא לה מקורות מימון.

<שי באב"ד: אני אומר, ואני עומד על זה בצורה מאוד נחרצת, שאין לנו מקור מימון לממן את כל הפעילות של רשות השידור כפי שהיא הייתה עד היום.

<שי באב"ד: עד היום הפעילות עלתה כ-500 מיליון שקל לשנה, בקצבים של 40,50 מיליון שקל בחודש.

<שי באב"ד: אני אומר פה בצורה גלויה ומאוד נחרצת, אנחנו לא נעביר 40, 50 מיליון שקל.

אראל מרגלית: למה הפסקתם את האגרה?

עיסאווי פריג': ידעתם את זה לפני שהחוק - - -

דוד ביטן: זה לא מה שדובר עם האוצר.

<שי באב"ד: לפני כחודש היה בוועדת הכלכלה כינוס.

<שי באב"ד: אמרנו בדיוק את אותם דברים גם לפני חודש.

<שי באב"ד: הייתי שם בוועדה.

<שי באב"ד: אמרתי את עמדת האוצר לפני כחודש.

דוד ביטן: אמרת.

דוד ביטן: אתם לא קובעים לבד.

<קריאה: מה אמרת?

<שי באב"ד: אמרתי שאין לנו כסף לממן את זה.

<שי באב"ד: אמרתי שאנחנו נפעל ב-3 החודשים הקרובים על-מנת לצמצם את העלויות כי אין לנו מקור תקציבי לזה.

<שי באב"ד: גם אמרתי שיש לנו חוות דעת משפטית שאומרת שאסור לנו לממן את זה.

עיסאווי פריג': הכל תלוי אם יש מקור או אין מקור.

עיסאווי פריג': למה אני דן על החוק?

דוד ביטן: למה עושים הארכה אם לא מממנים?

עיסאווי פריג': ידעו את זה לפני החוק הקודם.

אראל מרגלית: זה לא האוצר קובע.

<שי באב"ד: יש כרגע שתי אופציות.

<שי באב"ד: האוצר לא מחליט על דעת עצמו מה הוא מממן ומה הוא לא.

<שי באב"ד: הוא פועל מתוקף חוק.

<שי באב"ד: כרגע אין חוק שאומר לו לממן את זה.

<שי באב"ד: אופציה ראשונה זה שנצליח להגיע ב-3 החודשים האלה עד אוקטובר להבנות עם העובדים, יצאו כמות משמעותית של עובדים, תפונה שרונה, אנחנו נצמצם בצורה משמעותית את העלויות החודשיות כך שאנחנו נצליח לצלוח עוד כמה חודשים עד שיקום הגוף החדש.

<שי באב"ד: האופציה השנייה אומרת שאם נראה שאנחנו לא מתכנסים לאירוע הזה, אנחנו נמליץ ללכת לפירוק מפעיל כמה שיותר מהר, ואז לכנ"ר יהיו הסמכויות לעשות את זה, מה שלנו כרגע אין סמכויות חוקיות לעשות.

<שי באב"ד: אלו שתי האופציות שעומדות בפני האוצר כל עוד אין מקור תקציבי.

קארין אלהרר: אני רוצה כמה הערות מקדמיות.

קארין אלהרר: הצעת החוק שעברה היא הצעת חוק ממשלתית, לא הצעת חוק פרטית של אף אחד.

קארין אלהרר: המטרה העיקרית מבחינת הוועדה הייתה הפרדת הפוליטיקה מהשידור הציבורי.

קארין אלהרר: את הדבר הזה ניסינו לעשות על ידי חברי מועצה שיהיו גוף מפקח ודירקטוריון שייתן הנחיות למנכ"ל.

קארין אלהרר: ההפרדה הייתה הפרדה ברורה וסדורה.

קארין אלהרר: ועדת האיתור, שהיא ללא פוליטיקאים, בחרה את חברי המועצה - שר התקשורת ימנה אותם כחותמת גומי בלי שיקול דעת - בדיוק כדי להפריד את הפוליטיקה מהשידור הציבורי.

קארין אלהרר: עכשיו תראו, היו בחירות.

קארין אלהרר: אני מבינה שזה היה מועד נוח ונעים לבטל את האגרה.

קארין אלהרר: אם לא נותנים מימון מכספי האוצר, אנחנו קצת מחרבים את כל העניין שלשמו הגענו.

קארין אלהרר: אני באמת לא מבינה מה הקשר בין מועד פיטורי או התפטרות העובדים לבין מינוי חברי המועצה.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שיש קשר בין הדברים.

קארין אלהרר: זה לא צריך להיות אחרי, זה היה צריך לבוא הרבה לפני.

קארין אלהרר: כל התירוצים המשונים והמגוונים שניתנים הם תירוצי סרק.

קארין אלהרר: אין שום היגיון בתירוצים שניתנים, וחבל בכלל שהם באים לעולם.

קארין אלהרר: הדבר הראשון שהייתם צריכים לעשות הוא למנות את חברי המועצה.

קארין אלהרר: הייתם צריכים לעשות את זה מזמן, לא לחכות לעכשיו, בטח לא לבוא בתירוץ שאוטוטו אנחנו פותחים את השידור החדש ורק אז נמנה את חברי המועצה.

קארין אלהרר: הדבר שייווצר כרגע הוא שיהיה מנכ"ל בלי דין ובלי דיין, כאשר היחיד שעומד מעליו יהיה שר התקשורת שיש לו את כל הסמכויות.

<שלמה פילבר: רק לא שר התקשורת.

<שלמה פילבר: הוא כפוף לאוצר.

קארין אלהרר: ממש לא.

קארין אלהרר: תקראו את החוק.

קארין אלהרר: בחוק כתוב בצורה ברורה וסדורה.

קארין אלהרר: אם אתם צריכים הבהרה, אני בטוחה שהיועצת המשפטית של הוועדה תשמח ליידע.

קארין אלהרר: השר הממונה הוא שר התקשורת, לא השר לענייני רשות השידור, לא שר האוצר ולא שום שר אחר.

קארין אלהרר: עכשיו נשמע לי לא הגיוני.

קארין אלהרר: רוצים באמת שידור ציבורי, רוצים לבוא ולומר שאין פוליטיקה בשידור הציבורי?

קארין אלהרר: בקשה, בואו נעשה את זה, לא רק נדבר על זה.

קארין אלהרר: זה דבר אחד.

קארין אלהרר: תראה, אדוני השר אופיר אקוניס, אני מאוד מעריכה את פועלך, אבל לבוא ולדבר במשך רבע שעה על השידור הציבורי הישראלי זה בעיני לבוא ולמרוח את התשובה, לא לתת תשובה אמיתית, כי היה גם קודם שידור ישראלי.

קארין אלהרר: אנחנו מדברים על שידור ישראלי נקי מפוליטיקה.

קארין אלהרר: זאת הייתה המטרה של כל המהלך מלכתחילה.

קארין אלהרר: עכשיו רוצים לבוא ולעשות מקצה שיפורים שלא מתכתב בשום צורה עם הצעת החוק המקורית.

קארין אלהרר: לפני שאנחנו מתקדמים עם תיקוני החקיקה המוצעים, הדבר הראשון שאני מבקשת לקבל זה התחייבות מהממשלה שתמונה המועצה כבר כעת.

קארין אלהרר: אני לא רואה סיבה, לא מצאתי שום סיבה בדברים שלך.

קארין אלהרר: חברי המועצה מונו, הם מחכים לאישור כחותמת גומי של שר התקשורת.

קארין אלהרר: הדבר הזה לא מגיע.

קארין אלהרר: הסיבה שנתתם היא לא סיבה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אני רק מבקשת בעניין הזה לא לחכות.

קארין אלהרר: אדוני מנכ"ל משרד האוצר, רציתם לבטל את האגרה כי זה נעים ונוח לציבור.

קארין אלהרר: אני מקבלת את זה.

קארין אלהרר: אם רוצים לבטל את האגרה, צריך גם לממן את התענוג.

קארין אלהרר: תתכבדו ותממנו, כי זה מה שכתוב בחוק.

אראל מרגלית: אני מאוד מברך על הדברים של חברתי, חברת הכנסת קארין אלהרר.

אראל מרגלית: השר אקוניס, אתה לא יצרת את הבעיה של רשות השידור, גם לא בנימין נתניהו.

אראל מרגלית: אתם נכנסתם לסיטואציה שהיא מאוד מאוד מורכבת.

אראל מרגלית: בואו נשים את הדברים על השולחן.

אראל מרגלית: אתם גייסתם את האופוזיציה בכנסת הקודמת, גייסתם חברים מכל חברי הבית.

אראל מרגלית: לנו יש מחויבות אחת.

אראל מרגלית: המחויבות שלנו היא להקמה של רשות שידור ציבורית ברמה לא פוליטית אלא ציבורית ואמיתית.

אראל מרגלית: לזה התחייבנו, לזה אמרנו שאנחנו הולכים איתכם, בין אם הסכמנו על כל הדברים או לא הסכמנו על כל הדברים.

אראל מרגלית: אני לא מסכים איתך, פרופ' דוד האן, שקודם מפרקים ואחר כך בונים.

אראל מרגלית: אני מבין שזה התפקיד שלך.

<דוד האן: לא אמרתי את זה.

אראל מרגלית: אני אבהיר את דבריי.

אראל מרגלית: חשבתי שאמרת.

אראל מרגלית: כדי להקים את השידור הציבורי חייבים להקים את התאגיד ולגרום לכך שיהיה אמון בקרב עובדים שיצטרכו להישאר או לעזוב.

אראל מרגלית: חייבים לבנות את האמון.

אראל מרגלית: בונים פה את האמון עם אלה שתמכו ברמה הפוליטית ורוצים לתת לזה תקציבים, יד ורוח גבית.

אראל מרגלית: יש לי הרבה מאוד כבוד אליך, כבוד השר, אבל האמת שאת הפנייה הבאה אני עושה לשר התקשורת עצמו, לבנימין נתניהו.

אראל מרגלית: אני מחזק את דבריה של חברתי, חברת הכנסת קארין אלהרר.

אראל מרגלית: עליך למנות מיד את חברי מועצת השידור הציבורי, כי אם לא, אנחנו מאבדים את הביטחון שלנו שיש פה שידור ציבורי שבנוי על אותם עקרונות שלא היו מושלמים אבל קבענו אותם ביחד.

אראל מרגלית: תראו, אין יותר אגרה, לקחו את האגרה.

אראל מרגלית: עכשיו עומדים עם פנקס שיקים שמרוכז על ידי גורם אחד באוצר והוא כאילו מחזיק את כל ההחלטות של כל הממלכה.

אראל מרגלית: זה לא יעבוד.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים להתקדם בתהליך כמו שקבענו אותו.

אראל מרגלית: חייבים להקים את רשות השידור הציבורי.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לראות כמה דברים.

אראל מרגלית: אתם מפנים נדל"ן?

אראל מרגלית: כירושלמי אני רוצה לראות את הנדל"ן בירושלים, אני רוצה לראות את ההסכמים.

אראל מרגלית: למה?

אראל מרגלית: כי אנחנו רוצים לראות שיש מקום, שיש עובדים.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לראות שהשידור במדינת ישראל, גם בחברות המסחריות היום, בא כולו מירושלים.

אראל מרגלית: זה חלק מהעוצמה של העיר הזאת, זה חלק מהחיות שלה, זה חלק מזה שאנשים יוצרים תוכן דוקומנטרי, תוכן מקורי, יוצרים תוכן של חדשות.

אראל מרגלית: אנחנו באנו והתחייבנו יחד איתכם לעמוד מאחורי הדבר הזה ולהקים אותו.

אראל מרגלית: לעינינו עומד channel 4 של ה-BBC, לעינינו עומד שידור ציבורי עולמי שעשה את זה בהצלחה.

אראל מרגלית: הדבר האחרון שאנחנו נהיה מוכנים אליו זה שזה יעבור לתהליך פוליטי שמרוכז על ידי שר אחד.

אראל מרגלית: למה אנחנו דואגים?

אראל מרגלית: זה לא בא מהשמיים.

אראל מרגלית: שר התקשורת בנימין נתניהו לקח על עצמו הסכם קואליציוני בו הוא מחייב את כל חברות הקואליציה לחתום מראש, לתת לו פרוקסי על כל החלטה בנושא תקשורת.

אראל מרגלית: הדבר הזה הוא בלתי מתקבל על הדעת, הוא לא קונסטיטוציוני, הוא דבר שלא נשמע.

אראל מרגלית: סוף סוף יש מועצה ציבורית שנקבעה, שנבחרה.

אראל מרגלית: זה חלק מהמעשה הטוב שנעשה בתוך התהליך.

אראל מרגלית: למה אוצרים את המעשה שנותן לנו ביטחון בשידור הציבורי?

אראל מרגלית: אנחנו לא רואים איפה זה הולך להיות מוקם בירושלים.

אראל מרגלית: אנחנו רואים שלוקחים נדל"ן, אנחנו לא רואים איפה מקימים את זה.

אראל מרגלית: זה לא יעבוד.

אראל מרגלית: יש פה כוח אדיר בתוך העובדים האלה שהחזיקו את השידור במשך שנים.

אראל מרגלית: כל מי שהלך לתחנות אחרות הלך מפה, לא ממקום אחר.

אראל מרגלית: תקימו את התאגיד הציבורי עכשיו.

אראל מרגלית: זה ייתן לנו את הביטחון ללכת איתכם, זה ייתן לנו את הביטחון ללכת אחריכם.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים שיקום פה שידור ציבורי, לא להפוך את זה לוויכוח פוליטי.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפנות לשר אופיר אקוניס.

יוסי יונה: דיברת יפה, דיברת בלהט, דיברת רהוט.

יוסי יונה: העניין הוא מאוד מאוד פשוט.

יוסי יונה: תשמע, ללהט, לרטוריקה משובחת אין משמעות אם היא לא מגובה בהסדרים פרוצדוראליים.

יוסי יונה: זה בסדר שאתה אומר, אני מאמין לך.

יוסי יונה: אתה יודע מה, אני מסכים עם העקרונות שהנחת פה לפנינו – איזון, פלורליזם תרבותי.

יוסי יונה: בוודאי.

יוסי יונה: אני לא חושב שיש מישהו סביב השולחן הזה שיתנגד לעקרונות המנחים.

יוסי יונה: כפי שאמרתי לפני כן, לדברים האלה אין משמעות אם אין להם איזה שהוא גיבוי פרוצדוראלי.

יוסי יונה: אני מסכים עם הנקודה שעלתה כאן על ידי חברתי, חברת הכנסת אלהרר ועל ידי חברי שיושב לצידי, אראל מרגלית לגבי המועצה הציבורית של התאגיד.

יוסי יונה: סומא עליך, אפילו לעניין של מראית עין, לבוא ולומר: תראו, אנחנו באמת רוצים להקים פה רשות שידור ציבורית.

יוסי יונה: זה יהיה הביטוי לכך שאנחנו פועלים.

יוסי יונה: אתה יודע את זה, כולנו יודעים שיש מסורת מאוד ארוכה של העדר אמון בין הציבור לבין פוליטיקאים.

יוסי יונה: בנו יש משבר אמון.

יוסי יונה: איך אנחנו יוצרים את האמון המחודש בינינו לבין הציבור?

יוסי יונה: רק על ידי כך שתהיה הפרדה מוחלטת, עד כמה שניתן, בין הפוליטיקה לשידור הציבורי.

יוסי יונה: את זה אין.

יוסי יונה: כפי שקראו לך לפני כן, גם אני קורא לך בעניין הזה לבוא ולעשות את הדבר המתבקש, וזה להקים את מועצת הרשות.

דוד ביטן: זה פותר את כל הבעיות?

דוד ביטן: זה לא פותר שום דבר.

דוד ביטן: אתם מתעסקים בטפל, לא בעיקר.

יוסי יונה: זה לא פותר.

<קריאה: אין לזה שום קשר לחוק.

דוד ביטן: המועצה תהיה לגמרי לבד, נכון?

צחי הנגבי: סעיפי החוק, כפי שהממשלה הציגה, לא מעיינים את המועצה.

קארין אלהרר: אז תמנו.

יוסי יונה: הם רק דוחים את הקמתה.

צחי הנגבי: אפשר להמליץ לשר התקשורת למנות את המועצה.

<אתי בנדלר: זו לא המצב.

<אתי בנדלר: המצב החוקי דורש את הקמת המועצה, דרש את מינוי המועצה.

יוסי יונה: אני אמחיש בפניך.

דוד ביטן: עכשיו יש תיקון לחוק.

<אתי בנדלר: לא בהקשר הזה.

יוסי יונה: אני אמחיש בפניך את הבעייתיות של מראית עין.

קארין אלהרר: הם היו אמורים כבר למנות.

צחי הנגבי: זה לא קשור לחוק.

צחי הנגבי: תיכף נשמע.

צחי הנגבי: היועצת המשפטית חושבת שכן.

דוד ביטן: אתה יכול למנות, אבל זה לא פותר את הבעיה שאנחנו מדברים עליה כרגע.

יוסי יונה: למנכ"ל שממונה, שאנחנו באמת לא רוצים ואף אחד כאן לא מפקפק ביושרה שלו, יש סמכות מידית למנות כ-400 מהעובדים החדשים של התאגיד החדש.

עיסאווי פריג': מי הבוס שלו?

יוסי יונה: הבוס שלו זה שר התקשורת, שזה ראש הממשלה.

יוסי יונה: אני רק מדמיין את המצב שבו הוא נמצא.

דוד ביטן: אתה חייב להקים את התאגיד החדש אם לא מסתדרים עם העובדים.

דוד ביטן: אם הוא לא מסתדר עם העובדים, יש לו את הסמכות לקחת 400 עובדים.

דוד ביטן: זה לא מה שיהיה.

דוד ביטן: בפועל הוא יסתדר עם העובדים הקיימים.

יוסי יונה: בוא ניקח את העניין של העובדים.

יוסי יונה: אדוני, הצגת כאן את הנתונים של 3 הקבוצות האלו, אמרת שאנחנו בהתדיינות, אבל מה זאת אומרת התדיינות כשאנחנו יודעים שאחד מהמאפיינים של התאגיד החדש הוא שמצבת כוח האדם שלו תהיה 750, כאשר מתוך ה-750 יקלטו 25% מהעובדים של התאגיד הקודם שמונה כ-1470 עובדים?

יוסי יונה: על פי המתווה הזה ימונו רק 180 מעובדי רשות השידור הוותיקה.

יוסי יונה: מה המשמעות של הדיון שאתה הולך ועושה עם העובדים הוותיקים כשאתה אומר שמלכתחילה התקרה היא 180 עובדים?

יוסי יונה: השר אקוניס, תשמע, אני מעריך את צינור החמצן שסיפקת לעובדי רשות השידור הציבורי.

יוסי יונה: אמרת להם: אנחנו לא הולכים לפטר אתכם מידית, אנחנו הולכים להרוג אתכם, אנחנו הולכים לעשות לכם גסיסה מתמשכת.

יוסי יונה: אתה רוצה לפטר 1300 מהם.

יוסי יונה: העניין של הקמת המועצה של התאגיד החדש מקובל על חלק ניכר מהאנשים שיושבים כאן.

יוסי יונה: התשובה שסיפקתם היא בהחלט תשובה לא מספקת.

יוסי יונה: מחר יכולה המדינה להגיד שהחסה ירוקה.

יוסי יונה: לא כל תשובה מקובלת עלינו.

יוסי יונה: התשובה לא הייתה מנומקת, לא הייתה עניינית.

יוסי יונה: נאמר כאן על ידי מר האן שהם מנסים לתחזק את רשות השידור כפי שהיא פועלת היום.

יוסי יונה: יושבים כאן יוצרים שלא קיבלו תשלום עבור העבודה שלהם.

יוסי יונה: האם אתה מוכן לתת מענה לאנשים שיושבים כאן שעבדו והשקיעו והיום אינם זוכים לתשלום?

<אחיה גינוסר: רציתי להדגיש שהמספר 300 לא עלה כהתחייבות של אף אחד.

<אחיה גינוסר: המספר 300 עלה כמשאלה של האוצר.

<אחיה גינוסר: אנחנו נשאלנו באופן מפורש אם אנחנו יכולים להתחייב על מספר.

<אחיה גינוסר: אמרנו - אבי ניסן קורן שאיננו כאן יאשר את דבריי - שאין לנו שום מושג כמה אנשים יפרשו, אנחנו לא יכולים להתחייב על המספר.

<אחיה גינוסר: אני רוצה את העניין הזה להבהיר.

<אחיה גינוסר: אדוני השר, אתה קורא לכל הדיון הזה הצלת רשות השידור.

אופיר אקוניס: נכון.

<אחיה גינוסר: אני רוצה להזכיר לכל מי שיושב כאן, לכל החברים שיושבים בוועדה שאנחנו מנסים להציל את רשות השידור מהחוק שחוקק לפני שנה.

אופיר אקוניס: אני התנגדתי למתווה של החוק, לא הצבעתי בעדו.

אופיר אקוניס: אני לא השתתפתי בדיון.

קארין אלהרר: אני זוכרת שראש הממשלה הרים את ידו בישיבת הממשלה על החוק הזה.

צחי הנגבי: ראש הממשלה תמך בחוק.

<אחיה גינוסר: אני רוצה להתייחס להארכה של החוק.

<אחיה גינוסר: אני באמת מקווה שאני לא פוגע פה באף אחד, אבל אני רואה את זה כדבר מובן מאליו.

<אחיה גינוסר: אין לכם ברירה, אחרת אתם, הממשלה הזאת, מפרי חוק.

<אחיה גינוסר: או שאתם מקיימים את החוק, או שאתם לא מקיימים את החוק.

<אחיה גינוסר: או שיש חוק, או שאין חוק.

<אחיה גינוסר: אם החוק אומר שעד תאריך מסוים הייתם צריכים לפעול ולעשות פעולה מסוימת ולא עשיתם, אתם מפרים אותו.

<אחיה גינוסר: הברירה היחידה בידכם הייתה להאריך אותו, אז הארכתם אותו.

<אחיה גינוסר: אל תצפה שיגידו לך תודה.

<אחיה גינוסר: אין לכם ברירה, הייתם צריכים לעשות את זה, וזה מה שעשיתם.

<אחיה גינוסר: יצאה הודעה ממשרדו של ראש הממשלה לפני חודש ומשהו על כך שהוא ישב עם שר האוצר והם הגיעו להחלטה לבוא לוועדת הכלכלה לבקש ארכה של 3 חודשים, זו שאנחנו חיים על פיה כעת.

<אחיה גינוסר: היה שם משפט מאוד מלבב: "תוך שימת דגש על טיפול בעובדים".

<אחיה גינוסר: אני זוכר שבאותו יום הייתה לי שיחה עם ניסן קורן שאמר לי: אתה רואה, יש דאגה לעובדים.

<אחיה גינוסר: אמרתי לו שלא ראיתי את המילה "דאגה", ראיתי את המילה "טיפול בעובדים".

<אחיה גינוסר: אני מוכרח להגיד שכנראה שהפסימיות שלי התממשה.

<אחיה גינוסר: מדוע?

<אחיה גינוסר: משום שבחוק הקודם, כפי שנאמר כאן, נאמר במפורש שעד הקמת הרשות החדשה איש לא יפוטר מהרשות הקיימת.

<אחיה גינוסר: במילים אחרות, התיקון הזה בא לעקוף את החוק הקיים, לפחות בעניין הזה שכן אפשר לפטר את האנשים.

<אחיה גינוסר: לצערי, זה התיקון.

<אחיה גינוסר: ישבנו לפני כחודש.

<אחיה גינוסר: היה איזה סיכום דיון.

<אחיה גינוסר: בסיכום הדיון אמרנו כך: אנחנו, העיתונאים, נעזוב את שרונה, נפנה לכם את הנדל"ן הפנטסטי והיקר הזה.

עיסאווי פריג': כמה הוא שווה?

עיסאווי פריג': כמה שווה שרונה?

<אחיה גינוסר: זה צד אחד של המשוואה.

<אחיה גינוסר: הצד השני של המשוואה היה שאנחנו נשב עם האוצר ונסכם על מספר העוברים לרשות החדשה.

<אחיה גינוסר: סיכום הדיון הזה הוא ב-5 סעיפים.

<אחיה גינוסר: הסעיף הראשון אומר שהאוצר יממן את הרשות, הסעיף השני שנעזוב את שרונה, והסעיף השלישי אומר שאנחנו נגיע בהסכמה למספר המועברים מהרשות הקיימת לרשות החדשה.

<אחיה גינוסר: אנחנו מסתכלים על המסמך הזה כיחידה אחת.

<אחיה גינוסר: בואו נדבר, נגיע להסכמות כפי שכתוב במסמך.

<אחיה גינוסר: צריכים להגיע להסכמה הזאת לגבי מספר המועברים.

<אחיה גינוסר: לא יכול להיות שכל הדברים שאנחנו חייבים לעשות ייעשו, כאשר רק הדבר הזה שהוא בעצם נשמת אפנו לא יקוים.

<אחיה גינוסר: לא יכול להיות שלא יהיה משא ומתן.

<אחיה גינוסר: היו שתי ישיבות שהיו אמורות להיות אצלך.

<אחיה גינוסר: שתיהן בוטלו.

צחי הנגבי: מה לא קוים?

<אחיה גינוסר: .

<אחיה גינוסר: לא קוימה ההסכמה לשבת ולהגיע להסכמה.

<אחיה גינוסר: זה בסך הכל 3 חודשים.

<אחיה גינוסר: זה זמן מאוד קצר להגיע להסכמות על מספר המועברים מהרשות הנוכחית לרשות החדשה.

<אחיה גינוסר: זה חלק מהסיכום של חמשת הסעיפים.

צחי הנגבי: הסיכום הזה מופיע בכתב?

<אחיה גינוסר: הסיכום יצא ברעש גדול, פורסם בעיתונות וכו'.

<אחיה גינוסר: הוא יצא על ידי שר האוצר.

<אחיה גינוסר: זה סיכום מוכר, דרך אגב.

<אחיה גינוסר: אף אחד לא מתכחש לסיכום.

<אחיה גינוסר: לך, גברתי, חברת הכנסת אלהרר, אני רוצה לומר כך.

<אחיה גינוסר: את אומרת כאן שכל המאמץ בחקיקת החוק, האנרגיות היו בלהפריד את הרשות מהפוליטיקה.

<אחיה גינוסר: הייתי שואל, אולי קצת מאוחר, מה קשורים 1490 העובדים שהיו צריכים להיות מפוטרים כדי להשיג את המטרה הזאת.

<אחיה גינוסר: בסוף הרי זה רק מה שנשאר.

<אחיה גינוסר: אומר מר באב"ד שעל פי חוק הוא לא יכול לממן את רשות השידור.

<אחיה גינוסר: אם כבר יושבת הוועדה הנכבדה הזאת, בואו בוועדה הזאת תחייבו אותו לממן.

<אחיה גינוסר: זה התיקון שמר באב"ד רוצה בחוק.

עיסאווי פריג': בחוק הקודם יש חיוב שלא מקוים.

<אחיה גינוסר: אפשר להדגיש את מה שהוא רוצה בוועדה הזאת.

<אחיה גינוסר: הוא רוצה את ההתחייבות לממן, תנו לו את ההתחייבות.

רועי פולקמן: עד מתי לממן?

<אחיה גינוסר: התחושה שלנו היא שכל הסכם, שכל חוק שקשור לרשות השידור לא מקוים.

<אחיה גינוסר: יש פה הפרה של החוק, של ההסכמים ושל ההבנות איתנו.

<אחיה גינוסר: התחושה היא קשה מאוד.

<קובי אמסלם: יש סוג של דז'ה וו על אירועי רשות שידור, לכן אני אשים אותם בצד, אני אתייחס לדברים של חיקה.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים נתונים כמה פרשו.

<קובי אמסלם: נורא חשוב לי לשים כמה אבני יסוד לדיון הזה.

<קובי אמסלם: דבר ראשון, בניגוד לאמירות עד כאן, אין שום הפרת הסכם.

<קובי אמסלם: החוק קבע מתווה.

<קובי אמסלם: בצד החוק היו הסכמים עם העובדים.

<קובי אמסלם: ההסכמים האלה עומדים על המדף, מחכים לשימוש.

עיסאווי פריג': מימון האוצר זה לא הפרת הסכם?

<קובי אמסלם: לא היה שום אירוע - - -

עיסאווי פריג': היועצת המשפטית אמרה וגם נתנה חוות הדעת.

עיסאווי פריג': איך אתה אומר שלא הייתה הפרה?

<קובי אמסלם: ההסכמים קבעו פרישה מרצון.

<קובי אמסלם: התנאים עומדים.

<קובי אמסלם: עכשיו צריך לגשר על אותו סימן שאלה שהעלה חבר הכנסת מרגלית לעניין האמון ולעניין המוטיבציה.

<קובי אמסלם: חדר לתוך הדנ"א של הסכמי הפרישה והמועד שבו החוק ייכנס לתוקף איזה שהוא דנ"א שבעצם לא נוצרה המוטיבציה לפרישה למרות התנאים הנכבדים.

<קובי אמסלם: את זה צריך לפתור.

<קובי אמסלם: זאת לא בעיה קלה.

<קובי אמסלם: יש הצעות קיצוניות שאומרות: בואו נרד מחר בבוקר - חלילה שלא ישתמע שאני תומך בזה – עם גרזן, סליחה על הביטוי, על מצבת כוח האדם ברשות השידור.

<קובי אמסלם: אני לא שם.

<קובי אמסלם: תבין שיש גם את המאידך גיסא.

<קובי אמסלם: עובדי רשות השידור הם לא האובים של אף אחד.

<קובי אמסלם: כמו שמגיעים להסכמות עם הרבה מאוד סקטורים על הרבה מאוד בעיות - - -

<קריאה: עובדי רשות השידור עוברים התעללות אין סופית.

<קובי אמסלם: אדוני, חבר הכנסת פריג', הבעיה היא בעיה שכובלת אותנו לסד מסוים.

<קובי אמסלם: את זה לא הצלחנו לפתור.

<קובי אמסלם: צריך לראות איך מעוררים מוטיבציה להסכמי פרישה שהתנאים בהם מאוד נדיבים.

<קובי אמסלם: יש מועד בחוק, אי אפשר לברוח מזה, לסגירת רשות שידור.

<קובי אמסלם: זה החוק שאתם קבעתם.

<קובי אמסלם: יש מועד, והוא לא קורה.

<קובי אמסלם: גם התקרבותו של המועד הזה לא מביאה לפרישת העובדים, מה שאומר שאנחנו תקועים בבעיה.

<קובי אמסלם: זו לא פוליטיקה, זה לא עניין של מפלגה כזאת או אחרת.

<קובי אמסלם: אנחנו תקועים עם אירוע בעייתי שלא מביא מוטיבציה לפרישה.

<קובי אמסלם: תנאי הפרישה ברשות השידור, אני אומר לך באחריות מלאה, היו הכי נדיבים שיש, ואתה גם עמדת על זה שזה יהיה כך.

<קובי אמסלם: שנינו היינו באותו חדר על האירוע הזה.

<קובי אמסלם: אני זוכר מה התחייבתי, אני זוכר מה ניהלנו מו"מ.

<קובי אמסלם: גם חברת הכנסת אלהרר עקבה באדיקות מלאה.

<קריאה: יש שם עובדים שפורשים עם פרוטות.

<קובי אמסלם: אני מבקש שהדיון שאתם מקיימים יהיה על בסיס מוצק, לפחות לגבי ההסכמים.

<קובי אמסלם: אני לא מסכים עם חברי חיקה.

<קובי אמסלם: אני לא מסוגל לקבל דנ"א כזה שאומר: בוא נקבע היום מי יהיו עובדי התאגיד החדש.

<אחיה גינוסר: זה ההסכם.

<קובי אמסלם: לא, זה לא ההסכם, ועוד יותר מזה, זה גם לא החוק.

<קובי אמסלם: תהיו מוטרדים מהנקודה הזאת.

דוד ביטן: צריך לאפשר לקבל עובדים שהם לא מהרשות הישנה, אחרת למה תיקנו?

דוד ביטן: אם זה היה ברור, לא היו צריכים לתקן.

<קובי אמסלם: הוא בוודאי מאפשר.

דוד ביטן: זה לא מאפשר.

דוד ביטן: החוק אמר שאפשר להעביר מפה לפה.

דוד ביטן: היום תיקנו את זה כך שאפשר יהיה לקבל גם מבחוץ.

<קובי אמסלם: תמיד היה ברור שאפשר לקבל מבחוץ.

דוד ביטן: למה תיקנת את הסעיף כך שאפשר לקבל 400 עובדים?

<שלמה פילבר: לפני כן רק 75% יכלו להגיע מבחוץ.

דוד ביטן: כי לא יכולת להפעיל את התאגיד עם 75%.

<שלמה פילבר: הסעיף הזה נועד לתת את הרצון הטוב לעובדים, לבוא ולהגיד להם: כדי שיהיה לכם את הביטחון, הנה האופציה, הכל בתנאי שאתם חותמים.

<קובי אמסלם: מה קבע החוק?

<קובי אמסלם: החוק קבע מינימום 25% לתוך התאגיד החדש.

<קובי אמסלם: חבר הכנסת יוסי יונה אמר "מנגנונים פרוצדוראליים".

<קובי אמסלם: נקבע בחוק מנגנון פרוצדוראלי שהם ייקלטו לתאגיד החדש על ידי המנהל של התאגיד החדש.

<קובי אמסלם: הבקשה היום, שאני לא אומר שהיא לא לגיטימית, להחליט מי יהיו העובדים של התאגיד החדש זאת בקשה לא בריאה.

<קובי אמסלם: מה אתם בעצם כולכם אמרתם?

<קובי אמסלם: לא שאני שותף למה שנאמר כאן.

יוסי יונה: למה רק 75%?

<קובי אמסלם: זה החוק הקודם.

<קובי אמסלם: אל תכניס אותי לשם.

<קובי אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לשם.

<קובי אמסלם: זה מה שאומר החוק.

עיסאווי פריג': איך אתה קולט 400 חדשים?

<קובי אמסלם: זה משהו אחר.

עיסאווי פריג': זה מקביל לזה.

<קובי אמסלם: מה שחשוב הוא לא לקבוע עובדות בשטח במובן זה שהיום תיקבע רשימת העובדים.

<קובי אמסלם: רשימת העובדים או מי ייקלט צריכה להישאר המשימה האחרונה.

<קריאה: האחוז.

<קובי אמסלם: לא מי ייקלט לגוף, אלא מי ייקלט מתוך רשות השידור.

אראל מרגלית: למה זאת המשימה האחרונה?

אראל מרגלית: אתה יודע, זה יוצר אמון כשאתה ממשיך לקלוט.

עיסאווי פריג': להמשיך לחיות עם אי וודאות?

עיסאווי פריג': כל העובדים כאן חיים באי ודאות, לא יודעים מה יקרה.

<קובי אמסלם: נקודת המוצא של החוק הייתה שלפחות25% מעובדי רשות השידור ייקלטו.

<אתי בנדלר: 25% מתוך עובדי התאגיד החדש.

יוסי יונה: 25% מה-750 של התאגיד החדש.

יוסי יונה: זה אומר 180 מ-1470.

<קובי אמסלם: זה מה שאמר החוק.

יוסי יונה: זה שונה.

<קובי אמסלם: לא.

<קובי אמסלם: נקבעה רצפה מינימאלית, מכסה מינימאלית של עובדי רשות השידור שייקלטו לגוף החדש.

<קובי אמסלם: זה יהיה בשיעור מסך התקן החדש של תאגיד השידור החדש.

<קובי אמסלם: ניתנה עדיפות לקבוצה לא מסוימת של עובדי הרשות ושל הטלוויזיה החינוכית בהקשר הזה שתעבור לתאגיד החדש.

<קובי אמסלם: אם המנהל החדש יחליט שהוא מקבל עובדים שעבדו קודם לכן ברשות שידור או בטלוויזיה החינוכית, יבושם לו, אבל את זה הוא צריך לעשות לא לפני שהוא נמצא על כיסא מנהל הגוף הציבורי החדש.

עיסאווי פריג': יש בעיה בסוגיה הזאת.

עיסאווי פריג': ה-25% מינימום שקבענו בחוק כולל את העובדים של הטלוויזיה החינוכית.

עיסאווי פריג': לעובדים של הטלוויזיה החינוכית יש את המחויבות של המערכת לתת להם המשך.

<קובי אמסלם: זה חלק מהעניין.

עיסאווי פריג': מה נגיד לשאר העובדים, שהם הרוב המכריע, שה-25% נאכל ברובו על ידי הטלוויזיה החינוכית?

<קובי אמסלם: יש שונות מסוימת בין עובדי רשות השידור לעובדי הטלוויזיה החינוכית.

<קובי אמסלם: לגבי רשות השידור נקבע בחוק שהיא נסגרת ושכל העובדים מסיימים את העסקתם.

<קובי אמסלם: את הטלוויזיה החינוכית לא סגרו, ועוד יותר מזה, מדובר בעובדי המדינה.

<קובי אמסלם: למדינה יש כללי הפעלה אחרים.

<קובי אמסלם: הם חלק מה-25%.

<קובי אמסלם: הם חלק מה-25%, אבל הם לא מאבדים את עבודתם כשרשות השידור תיסגר.

אראל מרגלית: קובי, היה לנו בשבוע שעבר את אותו דבר בדיוק עם רשות המו"פ החדשה.

אראל מרגלית: היו לנו את עובדי מתימו"פ שהם עובדי מדינה.

אראל מרגלית: תראה איך עברנו את זה.

אראל מרגלית: צריך להתחיל לקחת עובדים, לקחת שלד.

אראל מרגלית: חלק מהאנשים צריך לקלוט על מנת שיתחילו להקים, לא רק לפרק.

<קובי אמסלם: ולכן התיקון הזה אומר שהמנהל הזמני רשאי לקלוט עד 400 עובדים.

<קריאה: מאיפה?

<קובי אמסלם: אין בעיה של מכסת קליטה.

<קובי אמסלם: עד עכשיו אי אפשר היה לקלוט.

צחי הנגבי: קובי, אני רוצה שתתייחס למסמך העקרונות שנמסר לי פה.

צחי הנגבי: בסעיף 4 בו נאמר כך: "הצדדים יפעלו עד ה-1 באוקטובר 2015 להגיע לסיכום על מספר עובדי רשות השידור ושמותיהם שייקלטו בתאגיד השידור הציבורי החדש.

צחי הנגבי: לאחר ההסכמה על מספר רשימת העובדים, כל עובדי רשות השידור בכלל המתחמים שלא ייכללו ברשימה יפרשו בתנאי פרישה בהתאם להסכם העקרונות".

<קובי אמסלם: זה סיכום דיון שיצא בעקבות ישיבה אצל מנכ"ל משרד האוצר.

אראל מרגלית: מתי הייתה הישיבה הזאת?

<קובי אמסלם: לפני 3 שבועות, חודש.

<קובי אמסלם: אמרתי דבר אחד מאוד משמעותי בהקשר הזה.

<קובי אמסלם: אם היינו back to back כך שיום סגירת רשות השידור היה יום הקמת התאגיד והכל היה עובר בחצות הלילה, כלומר זה נסגר וזה נפתח, אז הסיכום הזה היה מכוון למקום הזה.

<קובי אמסלם: מכיוון שאנחנו נמצאים בפערי זמנים והסיכום הזה היה עוד לפני שהוגשה והונחה הצעת החוק, סברתי ואני סבור גם היום שהיכולת לקבוע היום בלי הוראת חוק מפורשת - לדעתי גם הוראת החוק הזאת קשה לעיכול - שמורה לקבוע מי יהיו העובדים מקרב עובדי רשות שידור וטלוויזיה חינוכית שיעברו לתאגיד החדש בלי שהמנכ"ל של הגוף עושה את זה, בעיני זאת הוראה מרחיקת לכת שלא נכון שתקרה לנו כרגע.

צחי הנגבי: זה הסיכום, אף אחד לא מכחיש.

דוד ביטן: ההוראה הזאת מתקנת את זה?

<קובי אמסלם: הסיכום הזה כולל גם הוראות לעניין צמצום מאסיבי במצבת כוח אדם של רשות השידור הקיימת, כדי שאפשר יהיה לעשות את אותה סגירה.

<קובי אמסלם: זו חבילה שלמה.

קארין אלהרר: למנכ"ל יהיו סמכויות להעסקה ולקניית תכנים .

קארין אלהרר: מה מקור התקציבי של דבר הזה מבחינתכם, בהינתן העובדה שלא כולם רוצים לפרוש בשלב הזה?

קארין אלהרר: איזה גוף פיקוח קיים מלבד המנכ"ל?

<קובי אמסלם: השאלה השנייה היא לא אלי.

<קובי אמסלם: לגבי השאלה הראשונה, יש פה את הנציג של אגף התקציבים שיודע לדבר בדיוק על המקורות.

רועי פולקמן: בחוק המקורי רשום שאת שיא כוח האדם ואת התקן קובע המנכ"ל בכפוף למועצה.

רועי פולקמן: זה לא תוקן בהצעת החוק שלפנינו.

רועי פולקמן: למנכ"ל הזמני אין סמכות חוקית לקבוע.

דוד ביטן: עד 400 עובדים.

<קובי אמסלם: שים לב שזאת לא קביעה שאומרת שזה שיא תקן כוח האדם בגוף החדש, כי יש גבול כמה אפשר לקלוט בכמה חודשים.

<קובי אמסלם: זאת מדרגת ביניים עד לקביעה.

רועי פולקמן: זה לא שיא כוח האדם.

יואב קיש: עובד שאמור להמשיך לתאגיד - - -

<קובי אמסלם: אף אחד לא ממשיך.

יואב קיש: פורמאלית הוא יפוטר, יקבל את כל הפיצויים?

<קובי אמסלם: כן.

יואב קיש: הוא ייקלט כעובד חדש בתנאי העסקה חדשים?

<קובי אמסלם: בהסכם קבענו שמי שייקלט מרשות השידור או מטלוויזיה חינוכית, תנאי השכר שלו יישמרו.

יואב קיש: תנאי השכר, אבל הפיצוי מתחיל מ-0.

יואב קיש: מה לגבי קביעות בדבר הזה?

יואב קיש: האם אחרי חצי שנה אפשר לפטר אותו?

<קובי אמסלם: זה לפי הסטנדרט שייקבע בתוך התאגיד החדש.

<קובי אמסלם: הרעיון הוא לייצר הסכמי עבודה בריאים יותר ממה שהיה עד היום ברשות שידור.

דוד ביטן: אם עכשיו הוא מתפטר, מה מגיע לו?

<קובי אמסלם: קבענו.

<קובי אמסלם: יש הסכם פרישה, הסכם תנאים.

<קובי אמסלם: זה הסכם סגור.

<קובי אמסלם: השכר של מי שיעבור יישמר.

<קובי אמסלם: השאיפה היא לעשות הסכם קיבוצי, כאשר בהסכם הקיבוצי הזה יוכנסו אלמנטים שיאפשרו לגוף להיות מנוהל יותר טוב לעומת הסכמי העבודה ברשות השידור.

<קובי אמסלם: השכר של מי שיבוא מרשות השידור או מטלוויזיה חינוכית יישמר.

יואב קיש: נושא הקביעות עוד לא הוסדר שם?

<קובי אמסלם: עוד לא הוסדר.

<אסף וסרצוג: אחרי שהחוק יעבור ובעצם יתאפשר למנכ"ל הזמני לקלוט עובדים, נצטרך לשבת עם המנכ"ל הזמני, עם התאגיד החדש, ולהגיע איתו להסדר בנושא הזה.

קארין אלהרר: זה רציני?

<אסף וסרצוג: למה לא?

קארין אלהרר: כי אתם לא יודעים אפילו מה המקור התקציבי.

<אסף וסרצוג: אנחנו נצטרך להגיע איתו להסדר הזה, כפי שהגענו איתו להסדר בנוגע - - -

קארין אלהרר: אתם רוצים להעסיק?

צחי הנגבי: השאלה נשאלה, זאת התשובה.

צחי הנגבי: אם זה רציני או לא רציני, כל אחד יכול לחשוב.

אראל מרגלית: חייבים להתחיל להקים משהו, שלד.

עיסאווי פריג': צחי, שמחתי לשמוע שאתה יושב-ראש הוועדה, השאלה מה אתה, צחי, רוצה לעשות.

עיסאווי פריג': אתה רוצה לעבוד על פי רוח המפקד ולהעביר את זה, להרים את היד, לתת להם לפתוח קיטור, לתת לח"כים ולכל האנשים כאן לפתוח ולהגיד: בסוף אנחנו הרוב, אנחנו קובעים וממשיכים?

עיסאווי פריג': האם לשם אתה מכוון, או שמכוונים לדיון ענייני?

עיסאווי פריג': אפילו בדיון הענייני יש דברים שלא יהיו לפי רוח המפקד, מה לעשות.

צחי הנגבי: כמקובל וכמסורת בכנסת הקואליציה תומכת בממשלה ומעבירה את החוקים שלה, אלא אם כן היא מתרשמת, וזה מה שקורה בחלק גדול מהדיונים בכל הוועדות, שיש לה יכולת לשפר את הנוסח שהממשלה הביאה, לפעמים לגרוע ,

צחי הנגבי: לפעמים להוסיף ולשפר.

צחי הנגבי: זאת המטרה.

צחי הנגבי: אנחנו לא נוציא מתחת ידנו משהו שרוב חברי הכנסת לא יחשבו שהוא הדבר הנכון לרשות השידור ולעובדיה.

צחי הנגבי: זה ברור.

עיסאווי פריג': תעמוד על זה.

עיסאווי פריג': אני מקווה שתעמוד על זה.

עיסאווי פריג': חברים, ועדת אלהרר שהוקמה שמה לה מטרה אחת - חומה סינית.

עיסאווי פריג': יאיר לפיד אמר את המילים "חומה סינית".

אופיר אקוניס: הוא חתם על תעודת הפטירה של רשות השידור, אם לצטט - - -

<קריאה: יחד עם חברך גלעד ארדן.

אופיר אקוניס: עכשיו תודו לו, חברים.

<קריאה: אנחנו מודים ליאיר לפיד וגם לגלעד ארדן.

<קריאה: לשניהם אנחנו מודים.

נחמן שי: אתם לא יכולים למחוק היסטוריה של שנה.

קארין אלהרר: עשיתי מקצה שיפורים.

עיסאווי פריג': הם דאגו שלא תהיה חומה סינית, כמו שדאגו שתרוצו עם מע"מ 0, תתעייפו ולא יהיה מע"מ 0.

עיסאווי פריג': זאת העובדה.

עיסאווי פריג': חברים, עזבו אותנו מהבלבול מוח והקשקוש שאנחנו מתעסקים בו.

עיסאווי פריג': יש כאן שני דברים שהם מחליטים .

עיסאווי פריג': לא חוק, ולא כל סעיפי החוק שאנחנו קוראים.

עיסאווי פריג': מה שקורה עכשיו זה שרוצים להחזיר את רשות השידור למחלקה במשרד ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: נונסנס, בולשיט.

אופיר אקוניס: אתה ממציא תזה שאתה חוזר עליה אלף פעם.

אופיר אקוניס: זאת שטות מוחלטת, חברים, קשקוש מוחלט.

עיסאווי פריג': רוצים להחזיר את זה למחלקה במשרד ראש הממשלה.

עיסאווי פריג': רוצים לתת לזה גיבוי חקיקתי.

עיסאווי פריג': אם אנחנו לא רוצים להגיע לשם, איפה החומה הסינית, איפה המועצה?

עיסאווי פריג': איך הולך להיות מנכ"ל זמני כשבעל הבית של המנכ"ל הזמני יהיה שר התקשורת שהוא ראש הממשלה?

עיסאווי פריג': תגידו לי איך.

צחי הנגבי: שר התקשורת יכול לפטר את המנכ"ל הזמני?

אופיר אקוניס: התשובה היא לא.

עיסאווי פריג': לא.

צחי הנגבי: שר התקשורת בחר את המנכ"ל הזמני?

צחי הנגבי: לא.

צחי הנגבי: תפסיק עם השקר הזה.

עיסאווי פריג': אני לא אפסיק עם זה כי זה ככה.

עיסאווי פריג': החוק חייב הקמת מועצה.

עיסאווי פריג': אתם מצאתם טריקים וכל מיני דברים בכדי לברוח מזה.

<שלמה פילבר: שנה מיום הקמת התאגיד יכהן מנכ"ל חדש שייבחר בהליך שכתוב בחוק.

<שלמה פילבר: לא שינינו את זה.

<שלמה פילבר: זה יישאר ככה.

<שלמה פילבר: כל מה שעשינו עכשיו זה הקמנו צוות הקמה, ניסינו לקצר הליכים כדי להביא את זה כמה שיותר מהר.

עיסאווי פריג': הדבר השני, צחי, הוא דבר לא פחות חשוב.

עיסאווי פריג': צר לי מאוד שבכל הרפורמות שאנחנו מעלים מה שקובע זאת שורת הרווח וההפסד, אין התחשבות במה שקורה מסביב.

עיסאווי פריג': האוצר מנהל את העניינים, לאו דווקא ברפורמה של רשות השידור, גם ברשות הדואר, בכל הרפורמות שנדונו, לפי שורת רווח והפסד כאילו אין מחויבות של המדינה לשידור ציבורי עצמאי לתושביה.

עיסאווי פריג': זה מקומם.

עיסאווי פריג': עכשיו שמעתי את זה.

עיסאווי פריג': המנכ"ל שי באב"ד אמר את זה, חזר ואמר, לא התבייש.

עיסאווי פריג': הוא אמר שזה מותנה ב-300 עובדים עד אוקטובר שיפרשו ובמימוש שרונה.

עיסאווי פריג': אם הדברים האלה לא יתקיימו, על מה אני מביא הצעת חוק להאריך את יום התחילה, את יום הפעלת הגוף החדש עד מרץ?

עיסאווי פריג': האוצר אומר: אני הריבון, אני החוק, תמשיכו לחוקק.

צחי הנגבי: אתה נגד פינוי מתחם שרונה?

עיסאווי פריג': אני לא נגד, אני בעד החוק.

עיסאווי פריג': דנו בזה לפני שנה.

עיסאווי פריג': את כל הטיעונים האלה שמענו לפני שנה.

עיסאווי פריג': עכשיו חוזרים ואומרים שלא מימשו ולא עשו.

עיסאווי פריג': איך עכשיו תיתן לי את הגרנטי שאכן יעשו?

עיסאווי פריג': אני כמחוקק מרגיש את עצמי מבוזבז כאן.

עיסאווי פריג': אם אני אחוקק חוק, יפרו אותו, יבואו ויתקנו אותו.

עיסאווי פריג': אני מרגיש מתוסכל, כי בסופו של דבר הפקיד באוצר יבוא ויחליט את הכל.

עיסאווי פריג': זאת סוגיה מאוד חשובה.

עיסאווי פריג': הכנ"ר אמר שבכדי להקים גוף חדש צריך מלאי ראשוני.

עיסאווי פריג': היוצרים הם אותו דבר כמו העובדים.

עיסאווי פריג': הם אולי עובדים מסוג אחר, אבל הם עובדים.

עיסאווי פריג': היוצרים, המפיקים, כולם קמו ודיברו איתנו, לחצו אותנו למצב שבו חוק טוב יאפשר להם להביא יצירה.

עיסאווי פריג': אני שואל את הכנ"ר ואת המערכת.

עיסאווי פריג': שנה עברה חוקקנו בחוק 250 עד 300 מיליון שקל שהולכים ליצירה על כל גווניה בכדי להכין מלאי ראשוני.

עיסאווי פריג': על פי זה היוצרים התחייבו, עשו חוזים, לחיצות ידיים, השוק התחיל, רק הכל נחתך.

עיסאווי פריג': האם יש מלאי להתחלת התאגיד החדש בחודש מרץ?

<קריאה: לא.

עיסאווי פריג': אם לא, אנחנו לא נעמוד בזה.

עיסאווי פריג': אין מלאי.

עיסאווי פריג': יש את כל אי הוודאות של כל העובדים האלה.

עיסאווי פריג': יש לנו מחויבות כמחוקקים לתת להם מענה כי הם בני אדם, הם לא רווח והפסד.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש ועדת ההתרשמות, כבר מזמן לא נראתה כזאת חותמת גומי כמוך, וזה לא מתאים לך.

איתן כבל: החוק הזה הוא לא יותר מאשר רימון עשן אחד גדול.

איתן כבל: כל הדברים כתובים כבר בחוק הקודם.

איתן כבל: הסעיף היחיד שהיה צריך להיות כאן זה מועד תחולה חדשה, הפעלה חדשה, זה הכל.

איתן כבל: אני מוכן לקבל את העניין של ישראלי, ירושלים, איפה שאתה רוצה, את עניין האגרה, אין בעיה.

איתן כבל: כל החוק הזה הוא רימון עשן אחד גדול.

איתן כבל: כולנו מתכנסים כדי להסתיר את מה שלא דנים עליו באמת.

איתן כבל: עם כל הכבוד למה שהמנכ"ל אמר כאן, הסיפור הוא השליטה.

איתן כבל: סיפור השליטה הוא הסיפור הגדול.

איתן כבל: אמרתי לך את זה, צחי, חברי, ואתה באמת חבר שלי, שהייתי מוכן לחתום על הכל.

איתן כבל: כל הדברים פה, עם כל הכבוד לחיקה, לאורחים, לוויכוח פה, ויכוח שם, ויכוח כזה או אחר, זה סיפור העובדים, כי קל להסית את העניין לעובדים.

איתן כבל: זה סיפור אמיתי, אין ויכוח.

איתן כבל: בסוף, פלוס מינוס, זאת מערכת שיש בה אמון, שאמורה לעבוד על פי כל מה שהחוק הגדיר בדין - מהשאלה מי ממנה, איך מתמנה, מתי חותמים.

איתן כבל: לגבי שאלת התקציב, כפי שהיועצת המשפטית יודעת, האוצר מחויב עם שרונה, בלי שרונה לשלם כדת וכדין את הכסף.

איתן כבל: אלה הם הדברים.

איתן כבל: זה כבר מביך אותי לטחון את עצמנו עד דק.

איתן כבל: זה גיבובי מילים.

איתן כבל: אנחנו כולנו, סליחה על הביטוי, מבלבלים את המוח.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי הוועדה את הדבר הכי פשוט בעניין הזה.

איתן כבל: מה קורה פה בעצם?

איתן כבל: יש כאן מנכ"ל זמני שצריך לחשוב מה יקרה איתו בעוד שנה.

איתן כבל: יושרך אינו מוטל בספק מבחינתי, אני אומר את זה ללא כחל ושרק.

איתן כבל: יש בינינו הערכה, ויותר מכך.

איתן כבל: כתוב: "לפתח חטאת רובץ".

איתן כבל: כולנו התחלנו צדיקים.

איתן כבל: עשרת הדיברות ניתנו לצדיקים.

איתן כבל: בסופו של עניין, אדוני היושב-ראש, מה מתקיים בין ההחלטה שהוא צריך לקבל במשך שנה עד הבחירה שלו בלי מועצה?

איתן כבל: יש כאן עניין של כוונה מה אדוני רוצה.

איתן כבל: השאלה, כמו שאדוני המנכ"ל אומר, זה לא שראש הממשלה קובע, לא קובע.

איתן כבל: אני כבר לא פותח את הדיון.

איתן כבל: איך משרד שהיה אמור להיות מפורק בכלל, שהיה צריך להיות איזה תאגיד כזה או אחר, אני לא יודע איך קראו לו, שהיה מזמן צריך להיות מפורק, לא רק שלא מקבל שר, ראש הממשלה בעצמו נוטל את הסמכויות לעצמו.

איתן כבל: אני שם את כל זה בצד.

איתן כבל: הנקודה המרכזית של כל התהליך שיצאנו לדרך איתו, ואני עוסק בעניין הזה שנים על שנים, הוא כדי לנסות ולהפריד את הפוליטיקה מתוך השידור הציבורי.

איתן כבל: אי אפשר שתהיה רוממות השידור הציבורי בגרוננו, מצד אחד, ומצד שני נחזיר את הפוליטיקה לסוגיה.

איתן כבל: היום זה נתניהו, מחר זה מישהו אחר.

איתן כבל: אני גם אומר לך, חיקה, ולכולנו כאן.

איתן כבל: אתה יודע, סיפור העובדים של כן התניה, לא התניה, שרונה תפןנה או לא, את כל הדברים אנחנו מכירים, אנחנו יודעים.

איתן כבל: זה באמת עניין של אמון.

איתן כבל: במשך השנים העובדים הרי לא היו הבעיה, אלא הניהול הכושל והמחפיר.

איתן כבל: כמו תמיד, העובדים הם אלה שמשלמים את המחיר.

איתן כבל: לא שכל העובדים היו צדיקים, הם לא צריכים להדליק משואה, אבל המשא הקריטית היא של אנשים שעשו עבודה יוצאת מן הכלל.

איתן כבל: בשורה התחתונה, אין אמון.

איתן כבל: הבעיה מורכבת משני אלמנטים.

איתן כבל: יש את אי האמון של העובדים כלפי ההנהלות המתחלפות.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך, אל כל אותם הנציגים שהם לא נציגי הליכוד, תתעלו, זאת לא שאלה פוליטית, זאת איננה שאלה מפלגתית, זאת שאלה דמוקרטית מן המדרגה העליונה.

איתן כבל: כל אחד מאיתנו שלא ילך על פי צו מצפונו פשוט יחטא.

איתן כבל: תזכרו את זה.

איתן כבל: אנחנו בעד השידור הציבורי, לא בעד החזרת הקומבינה.

<שלמה פילבר: אני רק רוצה להעיר לגבי העולם ההפוך שקיים פה.

<שלמה פילבר: אילו לא היינו מביאים את הצעת החוק הזאת לשולחן הזה, בעוד חודשיים החוק שחוקקה קארין אלהרר - - שני הג'נטלמנים האלה, שהם המועצה כבר במשך שנה, היו נשארים.

צחי הנגבי: לא מעניין אותו העובדים, מעניינת אותו השליטה.

צחי הנגבי: לא איכפת לו שלא יהיו עובדים, ככה התרשמתי.

צחי הנגבי: אני יושב-ראש ועדת ההתרשמות.

איתן כבל: צחי, אתה אומר פה אמירה מחוצפת.

איתן כבל: אני מצטער שאתה נותן לי קרדיט כזה שהעובדים לא מעניינים אותי.

איתן כבל: אני מבקש ממך לחזור בך.

צחי הנגבי: חזרתי בי.

איתן כבל: זה לא הוגן, זה לא יפה ומכוער.

<שלמה פילבר: שני הג'נטלמנים האלה, שהם בהחלט ראויים, הם היום השליטה של רשות השידור.

<שלמה פילבר: אם לא נקדם את החוק, שני האנשים האלה יישארו השליטה - לא ועדה, לא מועצה, לא מליאה ולא אף אחד.

איתן כבל: מי אישר את זה, אתה או הוועדה שאני עומד בראשה?

איתן כבל: מה אתה חושב, זה טקס הדלקת משואות?

נחמן שי: נכחתי בימיי בהרבה הלוויות, אבל בהלוויה ארוכה כמו זו של רשות השידור עוד לא נתקלתי.

נחמן שי: זאת סאגה שהתחילה לפני הרבה שנים.

נחמן שי: הייתי יושב-ראש רשות השידור לפני 15 שנה, 14 שנה.

נחמן שי: הייתי עובד רשות השידור לפני 45 שנה.

נחמן שי: חלק מהדברים שנשמעו אז נשמעים גם היום.

נחמן שי: הרעיון הזה של רפורמה ושינוי כבר נמשך 20 שנה.

נחמן שי: הוא לא מביא אותנו לשום מקום.

נחמן שי: הדבר היחיד שקורה זה שהגוף הזה נחבט מכל הכיוונים, מאבד את יכולת התפקוד שלו, את האנרגיות שלו.

נחמן שי: בלעדיהם הוא לא שווה בכלל, הוא לא יכול לייצר והוא דועך והולך.

נחמן שי: זה תהליך ארוך שלא נגמר.

נחמן שי: מה שקרה בשנה האחרונה היה הגרוע מכל, כי העבירו חוק אחד, חוק רע, ועכשיו לוקחים את החוק הרע ומרעים אותו עוד יותר.

נחמן שי: זה מה שעומד לנגד עינינו.

נחמן שי: לא יעזור שום דבר, אנחנו ניפגש פה בעוד 6 חודשים, בעוד 9 חודשים, בעוד שנה, אני אומר לכם, עם שרונה, בלי שרונה, כן, לא, לא, כן, וזה לא יקרה.

נחמן שי: אני אומר לכם, אי אפשר יהיה להוציא את זה לפועל.

נחמן שי: הרעיון שהממשלה רוצה להשתלט על רשות השידור ולנהל אותה הוא לא חדש, עשו את זה כל הממשלות בעבר.

נחמן שי: כולן רצו לשלוט ברשות השידור, אבל הפעם, נדמה לי, הממשלה הזאת הצליחה לבנות את הכלים כדי להשתלט.

נחמן שי: איך היא עושה את זה?

נחמן שי: בשני הצמתים החשובים ביותר.

נחמן שי: אחד זה מינויים, ושתיים זה תקציבים.

נחמן שי: אלה הדברים, אחרת אין לאן להשתלט.

נחמן שי: זה לא הרצון של ישראלי או לא ישראלי.

נחמן שי: אני מאמין בכנות כוונותיך, אמרת את מה שאמרת.

נחמן שי: אם הממשלה תצליח למנות עד 400 עובדים דרך המנהל הזמני, כבודו במקומו מונח, והוא יהיה כל חודש תלוי במימון הממשלתי, אז היא מנהלת את רשות השידור.

נחמן שי: איזה דבר זה ש-400 עובדים יתקבלו על ידי המנהל?

נחמן שי: לפי מה, לפי איזה קריטריונים?

נחמן שי: היו לנו מכרזים ברשות השידור.

נחמן שי: הצלחנו לצאת עם כמה ועם אחרים לא.

נחמן שי: למה?

נחמן שי: בגלל שאמות המידה מאוד מסובכות לקליטת עובד, למינוי עובד, לקידום עובד.

נחמן שי: אדם אחד ויחיד יוכל פה לקלוט 400 עובדים, יוכל לעצב את כל רשות השידור העתידית?

נחמן שי: כנ"ל לגבי הכסף.

נחמן שי: כל חודש יעלה הכנ"ר והמנכ"ל הזמני למשרד האוצר כדי לקבל עוד 30, 40 מיליון?

נחמן שי: שמענו שהכסף לא קיים.

נחמן שי: אמרו: נראה איך בעתיד לזהות את זה.

נחמן שי: לא שומרים קופה, לא מסמנים מקור, ואחר כך כל חודש יצטרכו לממן את זה?

נחמן שי: כשיהיה המצב קשה הכסף לא יהיה.

נחמן שי: זאת ההשתלטות.

נחמן שי: אלה הכפתורים שבגללם אי אפשר לשלוט ברשות השידור, ולכן הפיקוח הציבורי שאראל העלה ואחרים העלו פה הוא כל כך חשוב.

נחמן שי: הוא נועד לתת מטריה, לחסום את הכוחות האלה שמנסים להשתלט או לפגוע ברשות או לנווט אותה.

נחמן שי: כבר נעשה צעד אחד קדימה, כבר מינו איזו שהיא מועצה - אני לא יודע מי, זה כרגע לא חשוב - ועכשיו לוקחים צעד אחורה ומנטרלים אותה.

נחמן שי: בשלב הקריטי, הכי קריטי, שזה קליטת עובדים וקביעת מימון, אין פיקוח ציבורי על הרשות, שזה בעיני הדבר החמור ביותר.

ינון מגל: כמי שעבד ברשות 4 וחצי שנים אני שמח שיש מאמץ לשפר את המקום.

ינון מגל: אני באופן אישי הייתי מאוד מאוכזב מהאיכות של השידור הציבורי מבחינת המנגנון שלו.

ינון מגל: מבחינתי זאת הייתה חוויה קשה.

ינון מגל: זה להבדיל ממה שקורה בשוק האזרחי.

ינון מגל: לא הייתי במקומות אחרים – בנמלים, ברכבת או בחברת החשמל וכדומה, הייתי ברשות השידור, וזאת הייתה די טראומה לראות איך כספי ציבור מנוהלים בצורה מאוד לא רצינית, מאוד לא אחראית, איך מנגנון משתלט, איך הגולם קם על יוצרו ואנשים בסופו של דבר שומרים על משכורתם ועל התנאים שלהם.

ינון מגל: אני לא בא לאף אחד בטענות.

ינון מגל: אני לא חושב שאנשים אשמים.

ינון מגל: יש אנשים מצוינים ברשות השידור.

ינון מגל: אני לא טוב מאף אחד אחר.

ינון מגל: לא עשיתי את עבודתי טוב מאף אחד אחר.

ינון מגל: זה מבחינתי היה שיעור עצוב ליכולת של השירות הציבורי לנהל מנגנונים מורכבים.

ינון מגל: זה היה פשוט מדהים לאיזה פי פחת זה הגיע.

ינון מגל: זה היה פשוט נורא .

ינון מגל: אנחנו יושבים פה.

ינון מגל: יש פה הרבה עובדים.

ינון מגל: ושוב אני אומר, אני לא בא לאף אחד בטענות.

ינון מגל: זה הגיע למלחמות כמו שיש בין שבט הטוצי לשבט ההוטו שמחסלים אחד את השני.

ינון מגל: אני לא בא בקטע אישי לדבר על זה.

ינון מגל: אני מדבר על המנגנון הזה בהשוואה למה שקורה בשאר התקשורת.

ינון מגל: ראיתי וסבלתי גם מבעיות בשוק הפרטי.

ינון מגל: זה לא שבשוק הפרטי אין בעיות, רק שבשורה התחתונה רשות השידור קרסה.

ינון מגל: זה לא היה עניין שלא היה לה כסף.

ינון מגל: התקציב היה מדהים.

ינון מגל: היה המון המון כסף שהושקע ברשות השידור.

ינון מגל: כנראה שכשהכסף הוא לא מהכיס של אף אחד אלא כסף של המדינה זה נחרב.

ינון מגל: את זה צריכים לדעת כולנו כאזרחים במדינת ישראל שאיכפת לנו ממה שקורה כאן.

ינון מגל: אני יודע שיש אנשים שהם נגד השוק הפרטי באופן אידיאולוגי, שלא רוצים שהוא ישתלט וכדומה.

ינון מגל: יש פה בעיה אמיתית.

ינון מגל: אני שמח שהולכים למהלך הזה.

ינון מגל: אני באמת מקווה, בעזרת השם, שיהיה פה גוף הרבה יותר יעיל, הרבה יותר טוב.

ינון מגל: אני מאוד מעריך ומכבד את אלדד שמונה, את האנשים שיושבים בתפקידים.

ינון מגל: צריך לפתור את הבעיות של העובדים, לדאוג לאנשים שיהיו להם תנאים טובים.

ינון מגל: אני מקבל את זה שהנקודה שהעלה חבר הכנסת כבל וגם חבר הכנסת שי דיבר עליה היא לא שאלה פוליטית.

ינון מגל: מעבר לנושא של התפקוד שעכשיו דיברתי עליו, על הצורה של איך המנגנון מתפקד, יש את העניין של החופש העיתונאי.

ינון מגל: זה עניין שאני כשליח ציבור רואה בו אחריות רבה.

ינון מגל: מומו, תגיד לי למה לא מונתה המועצה, מתי היא אמורה להתמנות.

<שלמה פילבר: אמרתי בצורה מאוד ברורה שמנכ"ל האוצר ואנוכי קיבלנו מנדט משר האוצר ומראש הממשלה ב-3 החודשים האלה לבדוק איך מוציאים את העגלה מהבוץ, כי כמו שאמרתי, המועצה היום היא שני הג'נטלמנים האלה שהם ראויים לכל הדעות.

<שלמה פילבר: אם לא היינו נכנסים לטפל בעניין כנראה שהחוק הישן היה מתפוגג והם היו נשארים לאורך זמן.

ינון מגל: זה ברור.

<שלמה פילבר: אנחנו הגענו למסקנה שחייבים להסיר את אבן הנגף הזאת, את המכשול של ההסדרים עם כלל העובדים כדי להתקדם קדימה.

<שלמה פילבר: החלטנו שאנחנו עושים את זה בשני שלבים.

<שלמה פילבר: את השלב ראשון עד ה-1 לאוקטובר ננסה לסיים עד כמה שניתן בהסכמה.

<שלמה פילבר: פגשתי את חיקה יותר מפעם אחת באופן אישי.

<שלמה פילבר: אנחנו נפגשים איתם, אנחנו מדברים איתם כדי להגיע להסכמה עם העובדים על כלל ההסדרים של אלה שפורשים מיד, של אלה שנשארים עד לסוף מרץ ושל אלה שעוברים.

<שלמה פילבר: ברגע שזה ייגמר אנחנו נלחץ "פליי" על השלב השני של הקמת המועצה.

<שלמה פילבר: יהיו 6 חודשים עד להקמת התאגיד החדש.

<שלמה פילבר: כשתיבחר מועצה, כשייבחר מנכ"ל, כשיוסדרו כל ההסדרים - - -

ינון מגל: אלדד יתחיל לעבוד לפני שיש לו מועצה?

<שלמה פילבר: אלדד עושה כרגע עבודה טכנית בלבד.

<שלמה פילבר: הוא עושה עבודת הכנה שהוטלה עליו על ידי אחרים, לא על ידינו.

רועי פולקמן: 6 חודשים מ-1 באוקטובר?

<שלמה פילבר: מ-1 באוקטובר עד 31 למרץ זה 6 חודשים.

<שלמה פילבר: זה פרק זמן מספיק להתארגן, בהנחה שפותרים את הבעיה.

איתן כבל: הכל ייגמר עד אז.

<שלמה פילבר: אם המועצה הייתה מתמנה אתמול בבוקר, לא היה לה שום סמכות על השידור שקורה היום.

קארין אלהרר: זה כחלק מההקמה של השידור החדש.

קארין אלהרר: אתה רוצה להקים את החדש או לא?

קארין אלהרר: אתה כל הזמן אומר שהוא לא הוקם.

קארין אלהרר: תקים.

<שלמה פילבר: יש היום מינהלת זמנית בראשות המנכ|"ל הזמני שפועלת, שעובדת, שמכינה את כל התשתית הארגונית בעניין הזה.

<שלמה פילבר: צריך ליצוק לתוך הדבר הזה את הדבר העיקרי, וזה העובדים שיעברו.

דוד ביטן: צריך לפתור את הבעיות.

אראל מרגלית: צריך לתת את הכיוון.

אראל מרגלית: המועצה יכולה לתת את הכיוון.

אראל מרגלית: ברגע שיש כיוון אתה יכול לדעת מי גורם השלד שמקים את העניין, אתה יכול להתחיל לצקת תוכן.

אראל מרגלית: אי אפשר לפרק אונייה באמצע הים ולא להקים אותה מחדש כשהכל טובע.

ינון מגל: היות, לפי מה שאני מבין בחוק, ולא ברור מתי מתמנה המועצה - - -

<שלמה פילבר: ינון, היא תתמנה בתוך פרק זמן סביר.

<שלמה פילבר: היא תוכל לעשות את כל הכנותיה לפני פתיחת התאגיד החדש.

ינון מגל: אני מבקש שלתוך החוק יוכנס מתי ממנים את המועצה, כי אני חושב שזה לא נכון שאלדד יתחיל לעבוד כשמעליו אין את המועצה.

<קריאה: הוא כבר עובד.

ינון מגל: הוא עובד, אבל אני מבין שזה טכני.

ינון מגל: אני חושב שצריך להיות בתוך החוק מתי מתמנה המועצה.

<איילה חסון: חלק מהוויכוח, לצערי הרב, שמתנהל פה הופך את רשות השידור לרשות פוליטית.

<איילה חסון: תפסיקו לנהל את הוויכוח הזה על הגב שלנו, בבקשה.

<איילה חסון: שאף אחד לא ינסה פה לגזור קופון ולהגיד: "אני מגן על השידור הציבור, הוא שולט".

<איילה חסון: כולם חגגו.

<איילה חסון: די, מספיק.

<איילה חסון: חברים, אני אומרת דברים שאולי יזיקו לי, אבל זה בסדר גמור, תמיד אני מאמינה בגישה הזאת.

<איילה חסון: חשבתם על החוק הקודם, אבל, חברת הכנסת קארין אלהרר - אני מאוד מעריכה אותך - לא חשבתם עד הסוף.

<איילה חסון: אי אפשר לפרק את רשות השידור ואופס, לעשות קסם וב-31 במארס או ב-1 באוקטובר יקום השידור הישראלי.

קארין אלהרר: לא אמרנו ישראלי.

<איילה חסון: חברים, יש פה שני אלמנטים .

<איילה חסון: יש את האלמנט של העובדים, שזה בפן ההומניטרי, ויש את האלמנט של המחויבות שלכם ושלנו לשידור ציבורי ראוי שצריך להיות במדינת ישראל, נטול כל מעורבות.

<איילה חסון: אני מבקשת מכל החברים שאמרו פה את כל המילים היפות, לא לצלצל אחר כך ולשאול למה הפוליטיקה ירדה מהאוויר.

אופיר אקוניס: מעניין מי התקשר.

<איילה חסון: התקשרו.

אופיר אקוניס: זו אמירה מעניינת.

<איילה חסון: זה לא - - -

אופיר אקוניס: בטח לא ממשרד ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: מעניין מי התקשר.

אופיר אקוניס: איילה, את מטילה פצצות.

<איילה חסון: זה התפקיד שלי.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: את עושה אותו מצוין.

<איילה חסון: אני רוצה שתחשבו, מעבר לדיון הלוהט שהיה פה, איך פורטים לפרוטות את זה שהתאגיד הישן, זה שעדיין אנחנו עובדים בו, לא ימות וישרת את הציבור, לא אותנו ואת הפנסיות ואת התנאים שלנו, עד 31 במרץ.

<איילה חסון: אם אתה אומר שלא יתפטרו, ואנשים לא יתפטרו - - מי שלא יפטרו אותו לא יתפטר.

<איילה חסון: 20,30 כאלה שהגיעו לגיל 60 פלוס ומבינים שהם לא יעבדו, ייקחו את התנאים הטובים, כל השאר יישארו.

<איילה חסון: התנאי הזה שעשיתם, שאני יכולה להבין אותו, מישהו צריך לממן את העסק בסופו של דבר.

<איילה חסון: הוא יגרום לכך שלא יהיה כסף לעשות את התפקיד שלשמו אנחנו נמצאים.

<איילה חסון: אנחנו לא נמצאים שם כדי להתפרנס, אנחנו נמצאים שם כדי לעשות עיתונות וכדי לעשות שידור ציבורי, נכון?

<איילה חסון: עד מרץ לא יהיה שידור ציבורי.

<קריאה: לא יהיה כסף.

<איילה חסון: בלי כסף אי אפשר לעשות שידור.

<אלדד קובלנץ: אפשר על הגב שלנו.

<אלדד קובלנץ: שמים מוסיקה בחינם.

<איילה חסון: אפשר.

<איילה חסון: אני לא נכנסת עכשיו לחלוקה בין יוצרים לבין זה וזה.

<איילה חסון: אנחנו מתאבדים על העבודה הרבה שנים ברשות השידור.

<איילה חסון: אני מתחברת למה שינון אמר לי.

<איילה חסון: המקום הוא בלתי נהיל בימים אלה.

<איילה חסון: אני לא יודעת אם זה בכל המגזר הציבורי.

<איילה חסון: אני בסוג של שוק תרבותי מהמקום, מזה שאי אפשר לנהל אותו, אי אפשר להורות לעובדים מה לעשות, אי אפשר לפטר, אי אפשר לגייס, אי אפשר לעשות כלום.

<איילה חסון: הידיים בעצם קשורות בכל המובנים.

<איילה חסון: אי אפשר לתת לבן אדם איזה שהוא פרס אם הוא הביא הישג, אם הוא עשה איזו יצירה טובה, אם הוא הביא איזה הישג עיתונאי.

<איילה חסון: אי אפשר לתת לבן אדם איזו שהיא סנקציה אם הוא פעל נגד הארגון שהוא עובד בו.

<איילה חסון: הכל מסורבל.

<איילה חסון: אני לא יודעת אם זה בכל המגזר הציבורי, אבל המדינה הזאת היא נס.

<איילה חסון: רשות השידור היא בלתי נהילה בימים אלה.

<איילה חסון: אני מבקשת שתחשבו בצורה פרקטית, לא קטטות פוליטיות, אל"ף, איך גורמים לאנשים שמרגישים שהם מיצו את עצמם או שהם יודעים שהם לא ילכו הלאה, ללכת עכשיו ולא לגרור את העסק.

<איילה חסון: אי אפשר ללכת בחפיפה למוות ובנייה.

<איילה חסון: זאת מטפורה מצוינת של אראל שאמר שאי אפשר להטביע את האונייה באמצע אוקיינוס ולהגיד: "הנה עכשיו תהיה פה אונייה חדשה שתשוט לעבר יעדיה".

אראל מרגלית: אנחנו קרובים.

<איילה חסון: המנכ"ל החדש, הזמני, אני לא יודעת איך זה נקרא, זכאי למנות 400 איש.

<איילה חסון: ניסיתי לחפור מה המשמעות של זה.

<איילה חסון: אחד, עיתונאים לא קשורים.

<איילה חסון: הוא לא יכול למנות עיתונאים, נכון, אלדד?

<איילה חסון: זה החוק.

<קובי אמסלם: זה לא בדיוק.

<איילה חסון: אם כן, אנחנו מבקשים להיות מעורבים באופן מלא בנושא הזה.

יוסי יונה: איילה, אני רוצה לשמוע את המענה בנושא הזה.

יוסי יונה: האם רשאי המנכ"ל הזמני למנות עיתונאים?

<קריאה: אף אחד לא יודע.

<קריאה: הוא לא יודע, וגם איילה לא יודעת.

<קריאה: זה סתם פטפוטי ביצים.

<איילה חסון: מי ממנה אותם, אנחנו רוצים לדעת.

<איילה חסון: לא רק שאנחנו רוצים לדעת, אנחנו גם רוצים להיות מעורבים.

צחי הנגבי: למי את מתכוונת כשאת אומרת "אנחנו"?

<איילה חסון: עיתונאי רשות השידור.

אופיר אקוניס: יש פתרון שאנחנו מגבשים אותו כרגע.

אופיר אקוניס: מנכ"ל משרד התקשורת ואנוכי שוחחנו בעניין הזה אתמול.

איתן כבל: יסדרו את העניין.

אופיר אקוניס: איתן, קצת רצינות.

אופיר אקוניס: אנחנו עושים את זה לטובת העיתונות החופשית.

אופיר אקוניס: איילה, בעניין הזה אנחנו כנראה קלענו לדעת גדולים או גדולות במקרה שלך כי אנחנו חושבים על משהו.

אופיר אקוניס: כשיהיה לנו משהו מגובש שנעמוד מאחוריו, והוא כמובן יעמוד בלשון החוק או תיקון החוק - - -

קארין אלהרר: אבל אין כסף.

אופיר אקוניס: איילה, לא כל החוכמה נמצאת אצל קבוצה מסוימת.

אופיר אקוניס: אמירה כמו שלך היא אמירה נבונה, היא טובה, אנחנו חושבים על משהו.

<יאיר טרצ'יצקי: החוק המקורי קבע את הדרך לעשות את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: נלחמנו בשביל שיהיה ראש חטיבה עיתונאית, ראש חטיבת חדשות שיהיה לו מעמד, עצמאות, שייבחר על ידי המועצה, לא על ידי המנכ"ל, בטח שלא על ידי המנכ"ל הזמני.

<יאיר טרצ'יצקי: למה לבוא ולשנות את החוק הזה?

<יאיר טרצ'יצקי: רק אותו ראש חטיבה עיתונאית יכול למנות את העיתונאים.

<יאיר טרצ'יצקי: למה לעשות עכשיו בלגן?

דוד ביטן: מה שלי מפריע זה השתלטות האוצר על התהליך.

עיסאווי פריג': זה נכון.

דוד ביטן: זה לא יכול להימשך בצורה הזאת.

דוד ביטן: תכלית החוק הייתה שיישאר השידור הציבור במתכונת חדשה, לא במתכונת הקודמת, כיוון שאנשים לא רצו לשלם יותר את האגרה.

דוד ביטן: הרשות המאיסה את עצמה על הציבור בגלל הדברים האלה, למרות שהם עשו עבודה טובה.

דוד ביטן: אני, דרך אגב, רואה את ערוץ 1 ביום שישי, לא את ערוץ 2 ואת ערוץ 10.

דוד ביטן: מה הבעיה הכי גדולה שהייתה בדיונים שהיו בוועדת הכלכלה?

דוד ביטן: אני לא הייתי בכנסת הקודמת, גם לא הייתי ער לחוק.

דוד ביטן: מה היה?

דוד ביטן: הבעיה המרכזית זה שהייתה טעות בין מה שסברו כל המקצוענים שהכינו את החוק בנוגע לזמן שייקח הליך הפירוק, לבין מה שהיה בפועל.

דוד ביטן: כונס הנכסים הרשמי ומי שעבד אמר: "אנחנו לא מסוגלים לעמוד במצב הנתון בהליכי הפירוק, רק בעוד שנה וחצי, ולמה?

דוד ביטן: בעיה ראשונה, בעיית העובדים, הם לא מצליחים להגיע להסכם.

דוד ביטן: בעיה שנייה זה התנאים שהאוצר שם ברפורמה שקשורים למכירת הקרקעות".

דוד ביטן: שוכחים שבעצם הבעיה היא לסיים את התהליך של הפירוק ולהכין את הרשות החדשה.

דוד ביטן: מה האוצר עושה עוד פעם?

דוד ביטן: עוד פעם הוא שם תנאים לרפורמה.

דוד ביטן: בסוף החוק הזה הוא עוד פעם אומר: "אני לא רוצה מכירה, אני רוצה פינוי של מתחם שרונה".

דוד ביטן: הוא כבר ויתר על המכירה בשלב הזה.

דוד ביטן: הוא אומר: "התייעלות של 10 מיליון שקל".

דוד ביטן: זה מה שחשוב עכשיו, ההתייעלות הזאת?

דוד ביטן: הרי באפריל אנחנו הולכים לסיים את התהליך לפי החוק הזה.

דוד ביטן: עכשיו עוד פעם שמים תנאים כך שכשנגיע ל-30.9 שוב פעם יהיה אותו מצב.

דוד ביטן: מספיק כבר שהאוצר משתלט כל הזמן על כל תהליך שיש ועל כל רפורמה שיש.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לבוא ולהקים את הרשות החדשה, לפרק את הישנה, ועם כל הכבוד לאוצר, אם הוא ימכור את המתחם בעוד חצי שנה, לא יקרה לו כלום, הוא יקבל את הכסף.

רועי פולקמן: יותר.

דוד ביטן: יותר.

דוד ביטן: הערך יעלה.

דוד ביטן: אני רואה שזה עולה שם כל הזמן, דרך אגב.

דוד ביטן: לא ייגרם לכם נזק, ההיפך.

דוד ביטן: אנחנו צריכים בהליך החקיקה לדאוג שתהיה רשות חדשה שתיתן מענה לשידור ציבורי, כאשר בצד שני לדאוג שהאוצר לא ישתלט על כל דבר ועניין.

עיסאווי פריג': יש לי הצעה לסדר.

עיסאווי פריג': נקרא לחוק "חוק שרונה".

יואב קיש: לי יש שאלה קצרה לאוצר, אולי בהמשך לדבריו של דוד.

יואב קיש: ישב פה שי שאמר: "אם עד ה-30.9 איש יפרשו מרצון אנחנו נמשיך, ואם לא, נלך להליך.

יואב קיש: הוא בעצמו אמר שלאף אחד מהעובדים - גם שמעתי את זה קודם נאמר – אין שום אינטרס לבוא ולהתפטר, אלא אולי בגיל 60 כי אז ממילא את התנאים הם מקבלים, אף אחד לא נפגע.

יואב קיש: אני אומר, בואו נחסוך את הסאגה, שהאוצר יחליט מה הוא רוצה לעשות עכשיו.

יואב קיש: אם הדרך היחידה היא ללכת להליך פיטורים במהלך כזה, למה אתם מושכים את זה עד אוקטובר, הרי כשנגיע לאוקטובר לא יהיו?

יואב קיש: אין שום אינטרס לעובדים שזה יקרה.

יואב קיש: חבל על הזמן.

יואב קיש: אם אתה מחפש את הכסף, תפעל, ואז יהיה לך את הכסף.

יואב קיש: אם אתה תשאיר את זה בסיטואציה הזאת, אז בעוד 3 חודשים נהיה בעוד בלגן.

יואב קיש: בואו תעשו את ההחלטות שלכם, תלכו למהלך.

יואב קיש: החלטנו לסגור, בואו תעשו את מה שצריך לעשות, לא להתחבא כל פעם מאחורי מכבסות כאלו.

יואב קיש: או שתתגמלו את אלה שבאים לפרוש מוקדם, תנו להם עוד בונוס.

יואב קיש: אתה רוצה את החיסכון?

יואב קיש: תן משהו לכל מי שהולך לפרוש עכשיו.

יואב קיש: זאת גם דרך.

יואב קיש: לבוא ולהגיד מילים "אם יבואו או לא יבואו", לא יצא מזה כלום, חבל על הזמן.

רועי פולקמן: אנחנו עסוקים פה בדיון בין הביניים לקבוע.

רועי פולקמן: זה הוויכוח של כל העניין הזה.

רועי פולקמן: אני מסכים עם מה שאיתן אמר, שאנחנו עוסקים במסביב.

רועי פולקמן: החוק הגדיר הרבה מאוד דברים.

רועי פולקמן: התיקון - אני לא עו"ד – נראה לי מחורר מהמון מובנים משפטיים, אני חייב לומר את הקריאה שלי.

רועי פולקמן: אפילו במינוי העובדים רשום: "בהתאם להוראות סעיף 52".

רועי פולקמן: בסעיף 5 כתוב: "העובדים יעשו על פי הוראות סעיף 52".

רועי פולקמן: בחוק המקורי סעיף 52 כולו בנוי על קיומה של המועצה.

רועי פולקמן: אני לא מצליח להבין את מינוי העובדים.

רועי פולקמן: בעוונותיי פעם למדתי כימיה.

רועי פולקמן: גביש נבנה על הבסיס של הצורה.

רועי פולקמן: אם הוא לא היה משושה בהתחלה, הוא נהיה משושה אחר כך.

רועי פולקמן: ההקמה היא הדבר הקריטי ביותר, אדוני מנכ"ל המשרד.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים להחליט איך מקימים.

רועי פולקמן: אני לא מצליח להבין איך קולטים את העובדים, איך קולטים את העיתונאים.

רועי פולקמן: הדבר הבסיסי הוא שנבין חוקית מה עושים כאן.

<קריאה: קבלה של אדם לעבודה תיעשה במכרז.

רועי פולקמן: כתוב פה - - -

<קריאה: יש פה עוד תוספות.

<קריאה: זה לא שחור ולבן.

רועי פולקמן: המטרה כאן שתהיה רשות.

רועי פולקמן: אין ויכוח שהדיון הוא על איך עושים מהר את ההקמה.

רועי פולקמן: הדיון על המימון בתקופת הביניים, ואני אומר את זה גם לעובדים - - הרי מה הסיפור כאן?

רועי פולקמן: על מה הדיון שהאוצר מנהל או לא מנהל?

רועי פולקמן: הרי אפשר למשוך את ההקמה הזאת עוד 5 שנים.

רועי פולקמן: בינתיים מתקשקשים בתהליכים, המערכת לא מנוהלת.

רועי פולקמן: כמו שנאמר כאן, ליצירה אין כסף.

רועי פולקמן: הרי כל הדיבור היה שיהיה כסף ליוצרים.

רועי פולקמן: המטרה היא לא לממן מנגנון, המטרה היא לממן רשות שידור ציבורית, יצירה, הפקות, עניינים.

רועי פולקמן: מה האוצר כאן סך הכל אומר?

רועי פולקמן: האוצר אומר: "אנחנו לא רוצים במצב הביניים הזה לממן 50 מיליון שקל כל חודש למשך 5 שנים".

צחי הנגבי: תציעו הצעת חוק להחזיר את האגרה.

רועי פולקמן: ברור לגמרי שצריך לייצר כאן את ההקמה מהר, כי אחרת כל תהליכי המימון האלה - - אני כן מתחבר למה שנאמר כאן, לכל הדיבור של התהליך לגבי כמה יירשמו, ההסכמים.

רועי פולקמן: אם יש הסכמה על כך שהמפרק צריך לטפל בזה, זה צריך לקרות עכשיו, צריך להכניס את זה לתיקון הזה.

רועי פולקמן: צריך להיכנס לתהליכי הפרישה עם פיצויים, עם הסכמים.

רועי פולקמן: צריך לצאת לדרך, כי המטרה היא שבאמת עד מרץ תקום רשות.

רועי פולקמן: צריך שהכסף ילך להפקות, לעיתונאות.

אראל מרגלית: אתה מבין שצריך להיכנס לתהליך הבנייה.

רועי פולקמן: הדבר האחרון הוא לגבי המועצה, אדוני היושב-ראש.

רועי פולקמן: אני רואה כאן המון באגים עם הדבר הזה.

רועי פולקמן: אני לא מתרגש אם יקימו את המועצה עוד 3 חודשים, או יאשרו אותה בעוד 4 חודשים.

רועי פולקמן: מה שכן קריטי - ואני מתחבר פה למה שגם ינון אמר – זה איך ממנים את העובדים בינתיים.

רועי פולקמן: אם תהיה המועצה עוד 3,4 חודשים זה דבר אחד, אבל המנגנון הזה שרשום פה של איך ייקבע המכרז, מי מחליט - - הרי לא יכול להיות שיהיה מנכ"ל שימנה עכשיו 400 עובדים.

רועי פולקמן: לפי מה?

רועי פולקמן: את הדבר הזה אנחנו חייבים לייצר.

<איילה חסון: הערה חשובה של רועי מ"כולנו" בנוגע לנושא הזה של ההפקות.

<איילה חסון: יונה גילה לאחרונה - חבל שהוא לא מדבר על זה כאן - איך נבזז הכסף של הציבור, נגנב, איך אנשים גזרו קופונים מטורפים.

<איילה חסון: צריך פיקוח מאוד מהודק על הנושא הזה.

<אתי בנדלר: אני חייבת להתחבר לדבריו של חבר הכנסת פולקמן שאמר שהצעת החוק, למיטב הבנתו, מלאה חורים.

<אתי בנדלר: אני מסכימה עם העניין הזה.

<אתי בנדלר: אכן, להבנתי, יש הרבה מאוד שאלות פתוחות בנוסח הצעת החוק כפי שהונחה על שולחן הכנסת.

<אתי בנדלר: אני אעיר את הערותיי כשנגיע לשלב הקריאה של כל אחד מהסעיפים ואגיד מה נשאר פתוח להבנתי.

<אתי בנדלר: אני אתייחס עכשיו מאוד מאוד בקצרה רק לשני דברים שעלו כאן.

<אתי בנדלר: אחד הוא עניין המימון, השני הוא עניין המועצה.

<אתי בנדלר: אני מזכירה שוב את עניין המימון שנדון בוועדת הכלכלה כשהוארך המועד ל-30 בספטמבר.

<אתי בנדלר: החוק כפי שהתקבל הוא מאוד מאוד ברור.

<אתי בנדלר: הוא אמר כך: לרשות השידור בפירוק יש הכנסות מאגרה, מפרסומות, מהסכום הנוסף שמועבר על ידי משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, מה שהיה פעם תוספת אגרה לרדיו.

<אתי בנדלר: זה אמנם נבלע באגרת הרכב, אבל עדיין מועבר בחלקו לרשות השידור.

צחי הנגבי: זה לא בוטל.

<אתי בנדלר: זה לא בוטל.

נחמן שי: להיפך, זה הוגדל קצת.

<אתי בנדלר: אף אחד מסעיפי ההכנסות האלו לא בוטל.

<אתי בנדלר: מה שנאמר זה שהמפרק צריך להמשיך לנהל את רשות השידור באותו היקף שהיה ערב כניסת רשות השידור לפירוק, וככל שההכנסות לא יספיקו לניהול השוטף של רשות השידור בפירוק, האוצר יעביר את הכספים.

<אתי בנדלר: כידוע, הייתה החלטה שלא לגבות את האגרה וכתוצאה מכך הכנסות הרשות פחתו לעומת הצפוי.

<אתי בנדלר: קם האוצר ואמר: אם אין אגרה, אני לא מתכוון לעשות את ההשלמה כפי שנקבע בחוק.

<אתי בנדלר: הוא הסתמך ככל הנראה, כך נאמר לי, על חוות דעת משפטית שמעולם לא ראיתי אותה.

<דוד האן: אף אחד לא ראה אותה.

<דוד האן: רק במשרד האוצר מדברים עליה.

<אתי בנדלר: חוות דעת שלא קראתי אותה.

אראל מרגלית: אפשר לראות אותה?

<אתי בנדלר: אנחנו פנינו ליועץ המשפטי לממשלה, כיוון שלא ייתכן שמצד אחד החוק קבע שתהיה אגרה, כאשר המוסמך לכך החליט שלא לגבות בפועל את האגרה, ומצד שני המשרד השני אמר:

<אתי בנדלר: אם אין אגרה, אני לא מוכן להשלים.

<אתי בנדלר: זה סוג של מחלוקת בין משרדים.

<אתי בנדלר: ביקשנו את התייחסותו של היועץ המשפטי לממשלה.

<אתי בנדלר: עד ליום זה לא ידוע לי על חוות דעת בעניין הזה.

<אתי בנדלר: האוצר הגיע לסיטואציה שבה נוצר אצלו בור תקציבי.

<אתי בנדלר: הוא נאלץ לממן סכום שהוא לא תקצב מראש.

<אתי בנדלר: האם זה פוטר אותו מהתקצוב הזה?

<אתי בנדלר: להבנתי לא.

<אתי בנדלר: חוץ מאשר לומר את דבריי אני לא יכולה לחייב במימון.

<אתי בנדלר: היום כבר ברור לכל שהאוצר צריך לממן.

<אתי בנדלר: כיוון שמוצע, וטוב שכך, בהצעת החוק לבטל את חובת תשלום האגרה משנת 2015 כי מאוד לא ראוי שיהיה מצד אחד חובת תשלום אגרה ומצד שני לא יגבו אותה בפועל, האוצר התנה את המשך המימון בתנאים שונים.

<אתי בנדלר: חלק מהתנאים האלה מופיעים היום בהצעת החוק.

<אתי בנדלר: כפי שאמרתי, יש לי הרבה מאוד הערות לגביהם.

<אתי בנדלר: חלקם גם נשמעו כאן.

<אתי בנדלר: אנחנו נעיר בהמשך.

צחי הנגבי: האוצר אמר שיש להם שני ערוצי מימון: שרונה וההתייעלות.

<אתי בנדלר: לגבי מתחם שרונה, שכבר הבנתי שנאמר כאן שאין שום סיכוי שניתן יהיה לפנות את המתחם הזה עד לאותו מועד - - -

נחמן שי: עד 1 באוקטובר.

נחמן שי: חודש ימים.

רועי פולקמן: אמר היושב-ראש שזה יתוקן.

<אתי בנדלר: ברור שזה בלתי ניתן לביצוע עד 1 באוקטובר.

<אתי בנדלר: נאמר כאן שיביאו איזה שהוא ניסוח.

<אתי בנדלר: אדוני אפילו אמר שיובא לכאן איזה שהוא ניסוח שלא יחייב פינוי בפועל אלא משהו אחר.

צחי הנגבי: אפשר למצוא אג"ח.

צחי הנגבי: דרך ההתחייבות יכולה להיות משכנתא.

<אתי בנדלר: יכול להיות שמה שהם יציעו בסופו של דבר זו התחייבות להעתיק את המשרדים שנמצאים שם כרגע למקום אחר.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לכם שהעתקת המקום שממנו פועלת רשות השידור זה לא רק העברת העובדים למשרדים החדשים, זה גם הקמת אולפנים, שזה תהליך שלוקח זמן.

<אתי בנדלר: בקשר להתייעלות.

<אתי בנדלר: עם זה יש הרבה מאוד בעיות, משום שאנחנו נמצאים כרגע, להזכירכם, בחודש אוגוסט.

<אתי בנדלר: הצעת החוק הזאת, אם היא תתקבל ותהפוך לחוק, לא תהיה לפני חודש ספטמבר.

<אתי בנדלר: במתכונת הנוכחית של החוק, אם ההצעה לא תשונה על ידי הממשלה, יש צורך לתת לעובדים הודעה מוקדמת על הפיטורים שלהם, יש צורך בהליך של שימוע, ולכן אין שום סיכוי בעולם שב-1 באוקטובר אכן יהיה ניתן לעמוד באחד משני התנאים האלה.

<אתי בנדלר: ברור ששני התנאים האלה לא יתקיימו.

<אתי בנדלר: ואז, כפי שאתה, חבר הכנסת ביטן, שאלת, נשאלת השאלה: מה קורה ב-1 באוקטובר.

<אתי בנדלר: האוצר יפסיק את המימון.

<אתי בנדלר: זה מופיע כבר בהצעת החוק.

<אתי בנדלר: אם הוא לא יעביר את המימון, המסך יוחשך.

<אתי בנדלר: אם התוצאה תהיה החשכת מסך, זה יהיה מצב קשה יותר מאשר אם היה נדחה התאריך.

<אתי בנדלר: אם התאריך לא נדחה לתחילת פעילותו של תאגיד השידור הציבורי החדש - יש 2 חוות דעת שאינני יודעת לפסוק מה מהן היא חוות הדעת הנכונה – יש חוות דעת אחת שאומרת שיהיה צריך לסגור את רשות השידור, להחשיך את המסך.

<אתי בנדלר: חוות דעת אחרת אומרת: סליחה, המפרק לא פועל לגמרי בחלל ריק.

<אתי בנדלר: אמרו שיש לו את כל הסמכויות של המועצה במתכונתה הקודמת וכו', אבל הוא פועל בחסות בית המשפט.

<אתי בנדלר: הוא לא יכול לעשות שום צעד משמעותי, בוודאי שלא להחשיך את המסך בלי לפנות לבית המשפט, ואז לא כל כך ברור שבית המשפט היה מורה לו אכן להפסיק את שידורי רשות השידור שבפירוק.

<אתי בנדלר: אני חוזרת לעניינינו.

<אתי בנדלר: אני רוצה לעבור לענייני המועצה.

<אתי בנדלר: למועצה נקבעו בחוק תפקידים שונים.

<אתי בנדלר: חלק מהתפקידים המנכ"ל אינו יכול לבצע בלי שהמועצה תקבע את הכללים כיצד הם יבוצעו.

<אתי בנדלר: אני הכנתי רשימה של כל תפקידי המועצה.

<אתי בנדלר: אני לא אקרא אותה עכשיו.

<אתי בנדלר: אני אפנה רק לסעיף שחבר הכנסת פולקמן הזכיר.

<אתי בנדלר: מדובר בסעיף 5(4) להצעת החוק, שבו מוצע להוסיף לסעיף 95 לחוק העיקרי את סעיף קטן (ח1).

<אתי בנדלר: באותו סעיף נאמר: "בלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (ז) ו-(ח), המנהל הכללי רשאי לקבל לעבודה לפני יום התחילה עד 400 עובדים לשם היערכות תאגיד השידור הישראלי לקיום השידורים ביום התחילה.

<אתי בנדלר: קבלת העובדים לפי פסקה זו תיעשה בהתאם להוראות סעיף 52".

<אתי בנדלר: מה יש בסעיף 52 שאנחנו מדברים עליו?

<אתי בנדלר: הוא אומר כך: "(א) קבלה של אדם לעבודה תיעשה במכרז; (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), נושא משרה ייבחר בהליך של ועדה לאיתור מועמדים באישור המועצה;"

עיסאווי פריג': הכל מותר כאן.

<אתי בנדלר: חברי הוועדה יהיו המנהל הכללי ושני נושאי משרה שאינם חברי המועצה שיבחר המנהל הכללי.

<אתי בנדלר: (2) חובת המכרז לא תחול על משרות: עיתונאי - אני מניחה שברור שבין 400 העובדים יהיה צורך לגייס גם עיתונאים – עורך חדשות או מגיש תכניות בחטיבת החדשות.

<אתי בנדלר: המועצה תקבע, בהחלטה מנומקת, כללים לעניין המשרות האמורות ומספר העובדים המרבי שעליהם לא יחולו התנאים שתקבע חובת המכרז; קבלת אדם למשרה כאמור תיעשה בידי מנהל חטיבת החדשות בהתבסס על שיקולים מקצועיים".

<אתי בנדלר: לצורך מינוי של מנהל חטיבת החדשות אנחנו צריכים את המועצה באישור המנהל הכללי.

רועי פולקמן: יש כאן אמירה חשובה שאומרת שלא קולטים עד התאריך הזה עיתונאים.

רועי פולקמן: בואו נכתוב את זה בחוק, ואז כשתמונה המועצה ייקלטו עיתונאים.

רועי פולקמן: אני חי עם זה בשלום.

צחי הנגבי: אנחנו לא בשלב של מציאת הפתרונות.

<אתי בנדלר: חוץ מעיתונאים יש עוד משרות שיש להניח שיהיה צורך לקלוט אותן שלא במכרז, למשל מומחים לעניין מסוים.

<אתי בנדלר: מומחה להקמת אולפן, עיצוב אולפן, קרוב לוודאי שזה לא ייעשה במכרז.

<אתי בנדלר: אינני יודעת, בזה דנה פסקה (3).

<אתי בנדלר: נוסף על האמור בפסקה (2), המועצה רשאית לקבוע, בהחלטה מנומקת, כללים בדבר משרות וסוגים של משרות שעליהם לא תחול בתנאים שתקבע חובת המכרז.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) כתוב שהמועצה תפרסם בהודעה ברשומות משרות וסוגים של משרות שנקבע לפי סעיף קטן (ב) כי לא תחול עליהן חובת המכרז וכו'.

<אתי בנדלר: אגב, לא ברור אם הכלל של 25% חל לעניין ה-400 עובדים.

<אתי בנדלר: ברור, להבנתי, שהמנהל הכללי, גם אם יעניקו לו את כל הסמכויות שמוצע להעניק לו בהצעת החוק, לא יוכל בפועל.

<שלמה פילבר: נכון מאוד.

<שלמה פילבר: אנחנו מסכימים לכל זה.

<שלמה פילבר: אנחנו שמנו על עצמנו בלמים.

<שלמה פילבר: יש לו את האפשרות לקלוט.

<שלמה פילבר: תארי לעצמך שאנחנו ממנים מועצה, המועצה קובעת את הכללים, הוא מתחיל לקלוט עובדים, אנחנו מגיעים למצב שאף אחד מעובדי רשות שידור לא הלך ובמקום להגיע ל-800 עובדים שרצינו אנחנו נהיה עם 1900 עובדים, 1500 ועוד 400.

<אתי בנדלר: לאיזה צורך נותנים - - - ?

<שלמה פילבר: קבענו מתודולוגיה שבה יצאו עובדים שלא צריך, רק אחר כך נתחיל בקליטה של עובדים.

צחי הנגבי: יש פה הערה שאומרת כך: התהליך לאחר שאנחנו מאשרים את הסמכות למינוי 400 עובדים לא יכול להתנהל ללא קיומה של מועצה.

צחי הנגבי: זה עלה בדיונים?

<שלמה פילבר: ודאי.

<שלמה פילבר: אנחנו הכנסנו את הסעיף הזה מסיבה אחת פשוטה.

<שלמה פילבר: אנחנו רצינו להגיע להסכמה עם נציגי העובדים על כמות העובדים ושמות העובדים.

<שלמה פילבר: אמר, ובצדק, הממונה על השכר: "עם כל הכבוד למנכ"ל האוצר, למנכ"ל משרד התקשורת, היחיד שיכול לקבל עובדים לתאגיד זה מנכ"ל התאגיד".

<שלמה פילבר: אם היינו הולכים בדרך שהחוק קבע, היה לוקח לנו בין 6 ל-8 חודשים עד שהיה לנו מנכ"ל כזה.

<שלמה פילבר: הם יושבים ומחכים על הכיסא.

<שלמה פילבר: סביר להניח שכל האירוע הזה לא היה קורה אם החשכת המסך הייתה מתקבלת.

<שלמה פילבר: באנו ואמרנו שניתן את האפשרות התפעולית, הטכנית לחתום.

<שלמה פילבר: עוד לא להפעיל, עוד לא למנות לתפקידים, עוד לא לעשות שום דבר, רק לחתום על חוזה, כי כמו שאמרו החברים, יש בעיית אמון.

צחי הנגבי: עם מי לחתום על חוזה?

<שלמה פילבר: חוזה עם התאגיד החדש.

צחי הנגבי: אי אפשר למנות עובדים בלי שהמועצה קובעת את הכללים הראשוניים.

<יאיר טרצ'יצקי: הבעיה היא שחולבים את רשות השידור הישנה בשביל להכריח אותנו להסכים - - -

דוד ביטן: אין פה בעיה, כי על העובדים שנקלטים מהרשות הישנה זה לא חל.

אראל מרגלית: אני לא יודע כמה אנשים פה ניהלו חברות, פיטרו, לקחו.

אראל מרגלית: שלמה, אני מאמין בכוונות שלך.

אראל מרגלית: אתה חייב להיות מפוקס על איך אתה מקים את הרשות החדשה.

אראל מרגלית: תתחיל בזה.

אראל מרגלית: אתה זוכר את הבחור הזה שעבר בין התאומים על חבל דק ובסוף נפל?

אראל מרגלית: אתה יודע מתי הוא נפל?

אראל מרגלית: כשהוא חשב 3 חודשים קודם איך לא ליפול.

אראל מרגלית: תפסיק לחשוב איך לא ליפול, תתחיל לחשוב איך לעבור לצעד הבא.

אראל מרגלית: אתה חייב את המנגנון, והיא נותנת לך אותו פה, להקים את הרשות החדשה.

אראל מרגלית: בכל מה שאתה צריך אנחנו נגבה אותך.

אראל מרגלית: יש מנכ"ל זמני ראוי.

אראל מרגלית: הוא צריך מועצה ציבורית כדי להתחיל לעבוד.

<אתי בנדלר: ברור שמתוך 400 העובדים שמוצע לאפשר למנכ"ל הזמני לקלוט, לא כולם יהיו עובדי רשות השידור ועובדי הטלוויזיה החינוכית.

דוד ביטן: את אלה שהם עובדי רשות השידור הם יכולים לקלוט.

<אתי בנדלר: לא עיתונאים.

<יונה ויזנטל: אני חושב שבחודש מרץ האוצר הבין שיש הרבה חורים ובעיות בצד התפעולי של הוצאת החוק לפועל.

<יונה ויזנטל: באותו רגע, פחות או יותר, הוא הפסיק את תקצוב רשות השידור כמעט לחלוטין.

<יונה ויזנטל: הוא חונק את רשות השידור מאז ועד היום, את כל הפעילות השוטפת, את כל היצירה המקורית.

<יונה ויזנטל: גם בסעיפים שנכנסו לחוק האוצר ממשיך בדיוק באותו כיוון.

<יונה ויזנטל: ברור לגמרי שמה שהאוצר עשה לא יכול לקרות ב-1 באוקטובר.

<יונה ויזנטל: האוצר יודע שמתחם שרונה לא יכול להיות מפונה, גם בהסכמים שאנחנו מנסים להגיע אליהם היום, לפני ה-31 במרץ.

<יונה ויזנטל: אני לא מצליח להבין את ההיגיון למה הרשות הקיימת צריכה לטפל בזה אם יש רשות חדשה שקמה ב-31 במרץ.

<יונה ויזנטל: הרבה יותר הגיוני שהיא תעשה את זה.

<יונה ויזנטל: כך נחסוך הרבה כסף ברשות השידור של היום בכל תהליך המעבר הזה.

<יונה ויזנטל: כל הנושא של פרישת העובדים.

<יונה ויזנטל: אמרה אתי שאין סיכוי שזה יקרה ב-1 באוקטובר.

<יונה ויזנטל: גם הפרישה מרצון נעשית ללא פיקוח, ללא ניהול.

<יונה ויזנטל: אם תחליט מערכת הנהלת החשבונות ברשות השידור לפרוש, רשות השידור קורסת ב-1 באוקטובר.

<יונה ויזנטל: אפילו שכל העיתונאים יישארו, אין רשות שידור ב-1 באוקטובר.

<יונה ויזנטל: אם עובדי מדור שכר פרשו, אין רשות שידור ב-1 באוקטובר.

<יונה ויזנטל: כל הניהול הזה נעשה ללא פיקוח, ללא בקרה, ביד חופשית.

<יונה ויזנטל: אין ארגון בעולם שב-cut שליש מהעובדים שלו הולכים, כאשר הוא אמור לשמור על הפעילות הקיימת שלו.

אראל מרגלית: יש דברים כאלה.

<יונה ויזנטל: שהלכו ב-cut?

אראל מרגלית: כן.

<יונה ויזנטל: איפה?

אראל מרגלית: בכל מיני חברות.

דוד ביטן: אתה ניהלת חברה פרטית.

דוד ביטן: שם אתה אומר - - -

אראל מרגלית: גם חברה פרטית לא יכולה להתקיים אם לא קובעים לה את דרך הפעולות שלה.

<יונה ויזנטל: גם בסיסקו עשו את זה בתהליכים.

<יונה ויזנטל: זה לא קורה cut ביום אחד.

<יונה ויזנטל: פה יש איזו שהיא ציפייה שביום אחד 500 איש ילכו הביתה.

<יונה ויזנטל: לא קורה הדבר הזה.

דוד ביטן: זה כבר שנה וחצי, לא יום אחד.

<יונה ויזנטל: לא, סליחה, זה ביום אחד.

דוד ביטן: ביום אחד הם הולכים, אבל אתה מנהל איתם מו"מ.

דוד ביטן: יש איזה תהליך.

<יונה ויזנטל: יש חורים תפעוליים גדולים מאוד בשינוי החקיקה הזה.

<יונה ויזנטל: אומרים על עובדי רשות השידור הקיימת שיעברו במסגרת 400 העובדים.

<יונה ויזנטל: האם יהיו שם מעט או הרבה?

<יונה ויזנטל: מה קורה כשהם עוזבים את הרשות הקיימת?

<יונה ויזנטל: הם לא עוזבים מהיום למחר.

<יונה ויזנטל: איך הרשות הקיימת תמשיך לשדר?

<יונה ויזנטל: חשוב לכם השידור הציבורי?

<יונה ויזנטל: תחשבו, לצורך העניין, שאיילה חסון, אריה גולן הלכו לרשות החדשה, מי ישדר בערוץ 1, מי ישדר ברדיו?

<יונה ויזנטל: איפה שיקול הדעת הזה?

<יונה ויזנטל: לא קיים.

<יונה ויזנטל: עם כל הכבוד לשרונה ולכסף שזה שווה, חבר'ה, יש 1500 עובדים ברשות השידור.

<יונה ויזנטל: חלקם הגדול זה אנשים טובים ואיכותיים.

<יונה ויזנטל: הם חיים באי ודאות של שנה שלמה.

<יונה ויזנטל: אני לא מאחל לאף אחד לעבוד בתנאים של אי ודאות.

<יונה ויזנטל: זה מצב בלתי אפשרי.

<יונה ויזנטל: תהיו לכל הפחות אנושיים כדי לתת את התשובות הנכונות.

<גלילה הורנשטיין: אני מבינה שכשחוק לא מסתדר לכם אתם מחוקקים עוד חוק או מתקנים את החוק.

<גלילה הורנשטיין: אמרה היועצת המשפטית שבתיקון הזה יש כל כך הרבה חורים, שגם התיקון הזה, כפי שאנחנו יודעים, לא יעזור.

<גלילה הורנשטיין: אתה לא היית בדיון בשנה הקודמת.

<גלילה הורנשטיין: הפסדת.

צחי הנגבי: לא זכיתי.

<גלילה הורנשטיין: לא שלא זכית, הפסדת.

צחי הנגבי: קארין לא הזמינה אותי.

צחי הנגבי: אני הזמנתי אותה.

<גלילה הורנשטיין: הפסדת כי חלק גדול מהדיון הזה היה מתייתר.

<גלילה הורנשטיין: מה שאמרו פה היום, גם חבר הכנסת פריג' וגם חבר הכנסת כבל, זה כאפס קצהו ממה שנאמר ב-3 חודשים מ-08:00 בבוקר עד 20:00 בלילה כל יום.

<גלילה הורנשטיין: אם יש פה למישהו מכם איזה שהוא רצון כן לעשות משהו, אנחנו לא חושבים שזאת הדרך הנכונה.

<גלילה הורנשטיין: אנחנו גם אז התנגדנו לחוק.

<גלילה הורנשטיין: הגענו לאיזה סיכום עם האוצר.

<גלילה הורנשטיין: תשימו לב לסיכום הזה.

<גלילה הורנשטיין: לא רק שאי אפשר לגרש 1500 עובדים, גם 100 עובדים אי אפשר.

<גלילה הורנשטיין: אנחנו מייצגים עובדים, אנחנו יודעים מה זה.

עיסאווי פריג': פינוי.

<גלילה הורנשטיין: גירוש.

<גלילה הורנשטיין: כשאמרנו בחוק הקודם: "תן לנו אפשרות שהאנשים יפרשו מרצון", אמרו לנו: "אין לנו כסף".

<גלילה הורנשטיין: פעם ראשונה הייתה המילה הגסה "הלוואת גישור".

<גלילה הורנשטיין: הם אמרו שיתנו הלוואת גישור כדי שהעובדים יוכלו לפרוש.

<גלילה הורנשטיין: מאז ועד היום פרשה קבוצה קטנה.

<גלילה הורנשטיין: עוד לא שילמו כסף לאלה שפרשו שנתיים קודם.

<גלילה הורנשטיין: דיברו פה על חוסר אמון.

<גלילה הורנשטיין: ברור שזה בילט אין, זה גלום.

<גלילה הורנשטיין: כולם הפכו להיות סוחרי נדל"ן.

<גלילה הורנשטיין: כולם דיברו על מוכרים, קונים, מפנים, מכניסים, מוציאים.

<גלילה הורנשטיין: אין סיכוי בחיים, ואתם יודעים, שיקרה משהו עד 1 בחודש בעניין הזה.

<גלילה הורנשטיין: מנכ"ל האוצר או הממונה על השכר מאיימים ואומרים: אם עוד חודש לא ילכו מרצון, נהפוך את זה לפירוק מפעיל.

<גלילה הורנשטיין: אני לא מפחדת מפירוק מפעיל.

<גלילה הורנשטיין: מזה אני מתפרנסת.

<גלילה הורנשטיין: יגיד לך גם פרופסור האן שזה לא כל כך פשוט.

<גלילה הורנשטיין: גם אמרה את זה היועצת המשפטית.

<גלילה הורנשטיין: יש בית משפט.

<גלילה הורנשטיין: לא כל אחד עושה מה שמתחשק לו.

<גלילה הורנשטיין: בית משפט פועל לפי הכללים שלו.

<גלילה הורנשטיין: הממונה לא יכול לבוא ולאיים.

עיסאווי פריג': הם הרוב, הם ניצחו בבחירות.

<גלילה הורנשטיין: מה לעשות, אני לא אתלה את עצמי בגלל זה.

<גלילה הורנשטיין: בפעם הבאה אולי, לא בפעם הזאת.

<גלילה הורנשטיין: אני לא יכולה לעשות שום דבר בעניין.

<גלילה הורנשטיין: יש כאן התניה.

<גלילה הורנשטיין: פעם אחת מדברים פה על 400, מדברים על הסכמות.

<גלילה הורנשטיין: יש כאן תיקון דיקטטורי.

<גלילה הורנשטיין: אולי יש מאחורי זה משהו.

<גלילה הורנשטיין: הם אומרים שהמדינה לא תעביר למפרק את הסכום הנדרש למימון יתרת ההוצאות לתשלום, אלא אם כן מתקיימים שניים אלה.

דוד ביטן: אל תדאגי, זה לא יהיה.

<גלילה הורנשטיין: אני לא דואגת.

<גלילה הורנשטיין: אתם צריכים לדאוג לאן הולכים 1500, לאן מגרשים אותם.

דוד ביטן: לא מגרשים אותם.

<גלילה הורנשטיין: אחד התנאים זה פינוי מתחם הרשות, שזה מתחם שרונה.

<גלילה הורנשטיין: זה עורבא ופרח.

אופיר אקוניס: את שערי צדק אפשר לפנות לפני.

אופיר אקוניס: בשביל מה לקחתם אותו בכלל?

אופיר אקוניס: מה אתם עושים שם כל כך הרבה שנים?

<גלילה הורנשטיין: מי עשה?

אופיר אקוניס: הנהלות השידור למיניהן.

אופיר אקוניס: מתקן עתיק שהוא לשימור.

אופיר אקוניס: מה אתם עושים שם, אני רוצה לדעת.

אופיר אקוניס: תצאו משם.

<קריאה: זה לא אנחנו, זה ההנהלות.

אראל מרגלית: לפני עשרים ומשהו שנה טדי קולק נתן את זה.

אראל מרגלית: זה כמו שאתה עושה בהתנחלויות.

<קריאה: איפה תשב ההנהלה, ברחוב?

דוד ביטן: רק על תשכחי שההסתדרות פיטרה המון עובדים.

<גלילה הורנשטיין: אני לא שוכחת שום דבר.

<גלילה הורנשטיין: אני אתן לך רשימה של מפעלים שההסתדרות הצילה ושיקמה.

<גלילה הורנשטיין: התנאי השני היה התייעלות בעלויות השכר בחודש אוקטובר בסכום שאינו פוחת מ-10 מיליון שקלים בחודש.

<גלילה הורנשטיין: איך עושים את ההתייעלות?

<גלילה הורנשטיין: זה אומר שצריך לפטר עובדים בסדר גודל של 10 מיליון.

<גלילה הורנשטיין: זה פעם אחת.

<גלילה הורנשטיין: פעם שנייה בא האוצר ואומר: לא תקבלו שקל אם לא ילכו ככה וככה עובדים.

<גלילה הורנשטיין: מאידך, הייתה פגישה בהסתדרות שהגיעו לכל מיני סיכומים והסכמות.

יואב קיש: ממתי הפגישה?

יואב קיש: זה הסיכום שהציגו?

<גלילה הורנשטיין: לפני חודש בערך.

צחי הנגבי: תקריאי את הסעיף הראשון לפני הסעיף שאת רוצה להקריא.

<גלילה הורנשטיין: אני אקריא את מה שאני צריכה.

<גלילה הורנשטיין: אני לא אומרת לך מה להגיד.

<גלילה הורנשטיין: הצדדים יפעלו עד ה-1 באוקטובר 2015 להגיע לסיכום על מספר עובדי רשות השידור ושמותיהם שייקלטו בתאגיד השידור הציבורי החדש.

<גלילה הורנשטיין: אלה שלא ייכללו ברשימה יפרשו בתנאי פרישה בהתאם להסכם העקרונות.

<גלילה הורנשטיין: יש סיכום מראש איך התהליך צריך להיות.

<גלילה הורנשטיין: עכשיו הם צריכים להיכנס למו"מ.

<גלילה הורנשטיין: לפני זה אין סיכוי, כמו שאנשים אמרו כאן, שאנשים מרצונם ירצו ללכת.

<גלילה הורנשטיין: צריך להגיע להסכמות, רק אז יקרה מה שצריך לקרות.

<תמנה עורב: אין לנו אמון באוצר.

<תמנה עורב: התיקון לחוק נראה תיקון לפיטורי עובדים.

<תמנה עורב: זה מה שאתם רוצים.

<תמנה עורב: אמרנו שאין לנו אמון באוצר בסיומי הדיונים בשנה שעברה.

<תמנה עורב: אני אומרת את זה שוב עכשיו.

<תמנה עורב: האוצר אמר בשנה שעברה שיש כסף צבוע לפרישת עובדים.

<תמנה עורב: עכשיו הוא מתנה את זה בפינוי שרונה.

<תמנה עורב: פתאום כולם נעשו פה ביולוגים, דנ"א, סוחרי נדל"ן.

<תמנה עורב: מספיק להיות ביולוגים ולדבר על דנ"א.

<תמנה עורב: גם אל תדברו לי על נדל"ן.

<תמנה עורב: יש כאן עובדים.

<תמנה עורב: אף אחד לא יפרוש מרצון אם לא תתנו לו איזה שהם צעדים בוני אמון כדי לפרוש.

<תמנה עורב: אנחנו שומעים שאין מימון.

<תמנה עורב: נראה לי שהתיקון לחוק הזה שנעשה וגם החוק הקודם של חברת הכנסת קארין אלהרר סודר בכל מיני חדרים שאור השמש לא חדרה אליהם.

<תמנה עורב: זה הדבר הכי עדין שאני יכולה להגיד.

<פאני ביטון: רציתי להבהיר מספר נקודות שהעלו אנשי האוצר שהן ממש לא מדויקות.

<פאני ביטון: לגבי עובדים שיעברו או לא יעברו, יש סעיף בחוק שאומר שעובד שיעבור לתאגיד החדש תישמר לו הזכות לפרוש בתנאים הקיימים 3 שנים מיום העברתו לתאגיד.

<פאני ביטון: את זה אף אחד לא אומר לעובדים.

צחי הנגבי: באיזה סעיף?

<פאני ביטון: זה בהסכם העקרונות.

צחי הנגבי: זה לא חלק מהחוק.

צחי הנגבי: יש הסכם שבו יש את הסעיף הזה.

<פאני ביטון: הוא טוען שלא.

<פאני ביטון: הוא טוען שעובד שיעבור לתאגיד החדש יעבור עם מכרז ובלי שום עבר.

דוד ביטן: הוא אמר באוצר שההסכם הזה לא קיים.

<פאני ביטון: לגבי מספר העובדים שפורשים.

<פאני ביטון: הוא טוען שיש 21 שפורשים וחתמו.

<פאני ביטון: יש 500 עובדים שביקשו לפרוש.

<פאני ביטון: יש שאלות, אבל אין מענה.

צחי הנגבי: מה זאת אומרת "עובדים שביקשו לפרוש"?

צחי הנגבי: יש תהליך?

<פאני ביטון: יש רישום.

<פאני ביטון: כל אחד שרוצה לפרוש נרשם.

<פאני ביטון: יש 500 עובדים.

צחי הנגבי: עובדים שהתעניינו.

<פאני ביטון: הם רוצים לדעת מה הזכויות שלהם.

צחי הנגבי: איך הם התעניינו, איך זה מתבצע?

<פאני ביטון: בתוך המשרד.

צחי הנגבי: יש מקום שבו אפשר להירשם?

<פאני ביטון: יש "בנפיט" שנותנת את הנתונים.

<פאני ביטון: הנתונים לא ברורים, יש שאלות, יש תנאים שחסרים ברישום.

צחי הנגבי: את מתרשמת שיש אנשים שאם היו מקבלים מענה ענייני הם היו עוזבים, למרות שהדעה פה היא שהם לא היו עושים את זה?

<פאני ביטון: נכון.

<פאני ביטון: אני מנהלת מחלקת ספקים.

<פאני ביטון: אני יושבת כל היום בטלפונים ואומרת לאנשים שאין כסף, שלא ניתן לשלם.

עיסאווי פריג': מה החוב לספקים?

<פאני ביטון: החוב לספקים עומד היום על למעלה מ-70 מיליון שקל.

<פאני ביטון: אנחנו למעלה מחודשיים לא משלמים.

<פאני ביטון: הכל תקוע.

<פאני ביטון: איפה האוצר, הוא התחייב על פי ההסכם?

עיסאווי פריג': למה האוצר לא מעביר כסף?

<פאני ביטון: אי אפשר להמשיך לשבת ולעבוד.

<קריאה: האוצר עושה מה שהוא רוצה.

<פאני ביטון: אנשים מתקשרים, אנשים בוכים.

<פאני ביטון: יש חד הוריות עם ילדים.

<פאני ביטון: המצב ברשות הוא קטסטרופה.

<פאני ביטון: אני לא כל כך מאמינה שניתן להמשיך להריץ את השידור הקיים עד להקמת התאגיד.

<פאני ביטון: אין סיכוי שכזה.

<פאני ביטון: אני אומרת לספקים: תגישו תביעות חוב.

<פאני ביטון: אין מה לעשות, אני לא יכולה לשלם.

<פאני ביטון: לאנשים אין איך לשלם מזונות, אין איך לשלם מעונות.

<פאני ביטון: המצב הוא קטסטרופה.

<פאני ביטון: אין למי לפנות.

<פאני ביטון: לא ייתכן שהאוצר אטום.

<פאני ביטון: את כל הנתונים שהוא ביקש העברנו.

<פאני ביטון: כל חשבון שאנחנו קולטים אנחנו סורקים כדי שהוא יקבל את הנתונים.

<פאני ביטון: הכל תקוע.

<פאני ביטון: זה השלב הקשה ביותר.

<פאני ביטון: לא ניתן להמשיך לעבוד.

<פאני ביטון: העובדים מרבית היום כמעט ולא עובדים כי הם כל היום סביב מה יהיה, מי יהיה, מי נשאר, מי הולך, מה עושים, למי נותנים, כמה.

<פאני ביטון: משהו קטסטרופה.

<פאני ביטון: לבוא לשם זה לבכות.

<פאני ביטון: זה המצב הקיים.

<פאני ביטון: יש תביעות חוב.

<פאני ביטון: הוגשו תביעות לרשות, ויש תביעות חוב שהוגשו לכנ"ר.

<פאני ביטון: הכל עומד בלי טיפול.

<פאני ביטון: אנחנו לא מקבלים מענה לזה.

<אורי אפלבאום: רק בקצרה לעניין הטענה על ההסכמים.

<אורי אפלבאום: מה שאת מתייחסת אליו זה הסכם העקרונות שנחתם בשנה שעברה, מסמך העקרונות.

<אורי אפלבאום: זה לא אותו מסמך שהתייחסו אליו קודם, שזה איזה שהוא סיכום דיון שהיה אצל מנכ"ל משרד האוצר.

<אורי אפלבאום: העקרונות שנקבעו לגבי ה-3 שנים הם עדיין בתוקף.

<אורי אפלבאום: הכל נשאר אותו דבר.

<פאני ביטון: כן, אבל העובדים לא יודעים.

<אורי אפלבאום: המצב הוא אותו דבר.

צחי הנגבי: לאדם שהוא עובד רשות השידור ונקלט ברשות החדשה יש 3 שנים לפרוש אם הוא רוצה?

<אורי אפלבאום: נכון, לפי התנאים האלה.

צחי הנגבי: זה לא השתנה.

<קריאה: פאני דיברה על הספקים.

<קריאה: הם לא מקבלים כסף.

<קריאה: יש לנו אנשים שמינואר לא מקבלים כסף מהרשות.

צחי הנגבי: יש פה מישהו שיודע להגיב על העניין הזה?

<יונה ויזנטל: זה באחריות אגף התקציבים.

<יונה ויזנטל: האוצר לא מעביר את המימון לרשות השידור, למרות שהוא צריך להעביר את זה על פי כל פרשנות משפטית.

קארין אלהרר: למה לא מעבירים?

<דוד האן: שני גורמים צריכים לתת תשובה, שזה אגף התקציבים והייעוץ המשפטי של משרד האוצר.

<דוד האן: הם מדברים ומתעקשים על כך שבשל כך שאין אגרה אי אפשר להזרים כסף לרשות השידור.

<דוד האן: אני כמפרק מפר יום יום התחייבויות במיליוני שקלים מול ספקים, כי משרד האוצר חונק אותי כספית.

<אסנת טרבלסי: דוד, אתה צודק, זו בדיוק הבעיה.

<אסנת טרבלסי: הם גם משקרים כל הזמן.

<קריאה: על זה אני מדברת, על חוסר אמון.

<אסף וסרצוג: האוצר לא שולט ברשות השידור זאת גם לא הייתה הכוונה.

<אסף וסרצוג: המימון אמור להתבצע, או ההשלמה שהיועצת המשפטית לוועדה הציגה זה רק אחרי שנגבית אגרה.

<אסף וסרצוג: מאחר ולא נגבית אגרה, צריך מחר - - -

<קריאה: כל העולם יודע שאין אגרה, אז מה הסיפור?

<אסנת טרבלסי: לא נערכתם שנה וחצי מאז החוק.

<אסנת טרבלסי: לא הכנתם סעיף תקציבי.

<קריאה: יש כסף צבוע, הם אמרו שנה שעברה.

<אסף וסרצוג: ולכן נדרשת הסמכה מפורשת בחוק.

דוד ביטן: יש הסמכה.

<אסף וסרצוג: זה התיקון שמוצע כאן.

<אסף וסרצוג: אנחנו גם פועלים עם הכנ"ר.

<אתי בנדלר: למה נדרשת הסמכה בחוק?

<אסף וסרצוג: להעביר תקציב מדינה גם בגין החלק של האגרה.

<אסף וסרצוג: דרך אגב, משרד האוצר כבר העביר השנה סכומי כסף נכבדים לרשות השידור על חשבון.

<קריאה: כמה?

<אסף וסרצוג: קרוב ל-100 מיליון שקל.

<יונה ויזנטל: זה לא נכון.

<יונה ויזנטל: מדובר על 2014.

<אסף וסרצוג: דווקא בכספים שניתנו ב-2014 השתמשו ב-2015.

<אסף וסרצוג: אפשר לפתוח את הדיון הזה בהזדמנות אחרת.

<קריאה: בוא נפתח את זה עכשיו.

<אסף וסרצוג: ניתנו השנה כבר תקציבים על חשבון הפתרונות שאמורים לבוא.

<אסף וסרצוג: בהתחלה זה היה על חשבון זה שתיגבה אגרה בהמשך השנה, עכשיו זה על חשבון זה שאמור לבוא פתרון.

<אסף וסרצוג: אנחנו יושבים עם הכנ"ר, יושבים עם הרשות.

<אסף וסרצוג: אחרי שהחוק יעבור וניתן יהיה להעביר את התקציב - - -

<עמית ליאור: זה שאני מרגיש כמו סטטיסט בתוך ההצגה הזאת, מילא, אבל זה שאתם סטטיסטיים זה בהחלט מפתיע אותי.

<עמית ליאור: הכנ"ר אמר את האמת, אחד לאחד.

<עמית ליאור: זה נורא פשוט.

<עמית ליאור: האוצר עושה מה שהוא רוצה.

<עמית ליאור: יש את סעיף 113 שאתי בנדלר עמדה עליו בפעם הקודמת, שאומר בפירוש שבמידה ולא נגבית אגרה האוצר צריך להוסיף את הכסף הזה.

<עמית ליאור: אתם רציתם להעביר איזה חוק כדי להיות מאוד נחמדים לפני הבחירות.

<עמית ליאור: לא גביתם את האגרה הזאת.

<עמית ליאור: נאמר שהאוצר צריך לעשות את זה.

<עמית ליאור: כל היתר זה קשקושים, כי האוצר עושה מה שהוא רוצה.

<עמית ליאור: הוא משקר לנו פעם אחרי פעם.

<עמית ליאור: אנחנו מתקשרים לשי באב"ד, הוא מפנה אותנו לעופר, עופר מפנה אותנו לנדב.

<עמית ליאור: סיפרו לנו בפעם הקודמת שכסף יגיע ליצירה, אבל הוא לא מגיע ליצירה.

<עמית ליאור: אסנת טרבלסי, שתיכף תדבר, מייצגת אנשים שכבר יצאו לעבודה, שמחויבים לבנקים, שמחויבים לאנשים שלהם.

<עמית ליאור: פתאום אומרים להם "לא".

<עמית ליאור: אנחנו מדברים עם יונה, יונה אומר: "עבר הכסף".

<עמית ליאור: אנחנו מודיעים לחברים שלנו שעבר הכסף סוף סוף אחרי שנה וחצי.

<עמית ליאור: מה שקורה זה שהאוצר לא מעביר לו את הכסף, הכל מוקפא.

<עמית ליאור: אנחנו עכשיו סטטיסטיים.

<עמית ליאור: כולנו סטטיסטיים פה.

<עמית ליאור: אנחנו עובדים אצל האוצר.

<עמית ליאור: האוצר עושה מה שהוא רוצה.

<עמית ליאור: אתם לא שולטים, האוצר שולט במדינה הזאת.

<עמית ליאור: האוצר שולט במדינה הזאת, לא אתם.

יואב קיש: ולכן אנחנו צועקים פה על האוצר.

<קריאה: על מי?

<עמית ליאור: אני אראה לך את כמות האס אם אסים שיש לי משי באב"ד, שמבטיח שהכסף יעבור.

<עמית ליאור: הם עושים מה שהם רוצים.

<עמית ליאור: הם מביאים חוות דעת, הם מספרים סיפורים.

יואב קיש: יש עוד שותף אחד לאוצר ששולט, שזה היועץ המשפטי.

יואב קיש: אלה שני הגורמים ששולטים במדינת ישראל.

<עמית ליאור: הם מספרים לכם על חוות דעת.

<עמית ליאור: אנחנו שומעים על חוות הדעת הזאת מאז שסעיף 113 היה אמור להיות מקוים.

<עמית ליאור: הם לא הראו את חוות הדעת הזאת לאף אחד, לאיש הם לא הראו את זה.

<עמית ליאור: חבר'ה, לא המצאתם כלום.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים לראות את חוות הדעת.

<עמית ליאור: שני בנים היו לאדם וחוה, קין והבל, קניין ורוח.

<עמית ליאור: לא המצאתם כלום.

<עמית ליאור: הקניין הורג את הרוח.

<עמית ליאור: עזבו את מה שאתם חייבים לנו.

<עמית ליאור: המדינה הזאת במשך שנים החסירה מיליארדים בהוראת שעה מהרוח, מהתרבות בישראל, ועכשיו אתם פשוט ממשיכים לעשות את זה.

<עמית ליאור: החוב שלכם כלפי היצירה הוא של 2 מיליארד שקל.

<עמית ליאור: ב-2014 אתם אומרים שסגרתם את החוב.

<עמית ליאור: לא סגרתם אותו, יש עדיין חוב של 50 מיליון שקל ליצירה ב-2015.

<עמית ליאור: זה על פי בג"ץ.

<עמית ליאור: הלכנו לבג"ץ, כי אף אחד לא העביר את הכסף.

<עמית ליאור: 90 מיליון שקל צריכים לעבור.

<עמית ליאור: מסכן יונה, אין לו עם מה לעבוד.

<עמית ליאור: מה אלדד ישדר?

<עמית ליאור: הוא ישדר ספורט, במקרה הטוב, וחדשות, במקרה הטוב.

<עמית ליאור: עושים צחוק מאיתנו.

<עמית ליאור: השר אקוניס, אני מאוד מכבד אותך.

<עמית ליאור: אני רוצה להציע לך משהו.

<עמית ליאור: אם אנחנו מדברים על השפה העברית וטלוויזיה ישראלית, תחליפו את המילה "מפלגה" במילה "אגודה" כי כל מה שאתם עסוקים בו זו פלגנות.

<עמית ליאור: אתם מתעסקים בבית הזה בפלגנות.

<עמית ליאור: אתם כל הזמן משלמים מס שפתיים ליצירה שאתם לא באמת מתעניינים בה.

<עמית ליאור: אתם מדכאים פה את הרוח.

דוד ביטן: התחלת טוב, סיימת לא טוב.

יואב קיש: אל תערבב.

יואב קיש: לך על סעיף 113.

דוד ביטן: מה זה שייך?

<עמית ליאור: אני אסכם את דבריי בזה שאני אחזור בי מהמילה "פלגנים".

<עמית ליאור: אתם עוסקים בכל דבר חוץ מפלגנות.

דוד ביטן: תדבר לעניין.

<עמית ליאור: אנחנו פה כלי בידיים של האוצר שעושה בנו מה שהוא רוצה.

<עמית ליאור: הוא משלם מס שפתיים.

<עמית ליאור: בראש האוצר יש שר האוצר שקורא לעצמו חברתי.

<עמית ליאור: הוא מתעלל פה באנשים.

<עמית ליאור: הוא לא חברתי, הוא לא נעליים.

<עמית ליאור: יש פה חובות.

<עמית ליאור: מתעללים פה בעובדים.

<עמית ליאור: מסיתים אותנו נגד העובדים ואת העובדים נגדנו.

<עמית ליאור: רק דבר אחד לא קורה - לא מעבירים תקציב לתרבות כבר 10 שנים.

<אסנת טרבלסי: אני רוצה דווקא ללכת למשהו מאוד מאוד פרטני.

<אסנת טרבלסי: לפני שנתיים יצא מכרז על 15 פרקים של תולדות ארץ ישראל.

<אסנת טרבלסי: השלישי היה בטרילוגיה.

<אסנת טרבלסי: היא התחילה בעמוד האש, נמשכה בתקומה.

<אסנת טרבלסי: 5 מפיקים קיבלו את המנדט לעשות כל אחד 3 פרקים.

<אסנת טרבלסי: כדי לעשות את ה-3 פרקים האלה כל מפיק נדרש היה לשעבד 90 אלף שקל עוד לפני שהוא התחיל לעבוד, עוד לפני שהוא קיבל כסף.

<אסנת טרבלסי: כל יום אני מקבלת הודעות מאנשים שאין להם איך לשלם לעובדים.

<קריאה: נכון מאוד.

<קריאה: גם בטלפון הזה.

<אסנת טרבלסי: אתם לא מבינים את זה.

<אסנת טרבלסי: אתם לא מבינים מה זה להיות עצמאים.

<ענת: אני כבר 4 ישיבות נמצאת פה.

<ענת: הדבר הראשון שכולם מחויבים אליו זה קודם כל האינטרס הציבורי, האזרח בבית שיושב ורואה טלוויזיה.

<ענת: אתם לא רואים אותו.

<ענת: זו לא טובה שעושים למישהו.

<ענת: גם באמריקה יש שידור ציבורי.

<ענת: פה מתייחסים אליהם כמו עיוורים, כמו חירשים ורפי שכל.

<ענת: אנחנו מבינים מה קורה פה.

<ענת: זה רצון לשליטה טוטאלית.

<ענת: שוק התקשורת הוא בכאוס מוחלט.

<ענת: זה המקום היחיד שאמור לתת לנו תשובות – השידור הציבורי.

<ענת: יושבים פה כולם כמשת"פים, כולל בוועדת הכלכלה האחרונה, עם אמירות מאוד יפות, עם מילים מאוד נוצצות – רגולציה על כל סעיף ועל כל נושא.

<ענת: האזרחים לא טיפשים.

<ענת: אנחנו לא מתכוונים להעביר ולתת יד לחוק הזה.

<ענת: 20 שנה עשקו את כל האיגודים, נתנו שקל ליצירה.

<ענת: כל הכסף הזה הלך בתוך רשות השידור.

<ענת: יש עשבים שוטים, כל השאר אלה אנשים שלא היו צריכים לפטר.

<ענת: את העשבים השוטים, שחלקם הם חברי מרכז הליכוד, תעיפו הביתה.

<ענת: שום בן אדם אחר לא צריך ללכת.

<ענת: כשבונים משהו לא חייבים להרוס.

<ענת: יונה ויזנטל, שהוא בן אדם שבחסד הגיע לכל האנשים פה, הוביל מהלך.

<ענת: הוגשו 455 הצעות מקסימות ששום מסך טלוויזיה לא הציג עדיין.

<ענת: זה לא נעשה אף פעם.

<ענת: עבדנו במשך 10 חודשים.

<ענת: כאשר הגענו לשלב מסוים אמרו לנו: סטופ, תעצרו.

<ענת: מי שרוצה לבנות לא עושה התחשבנויות על שקלים.

<ענת: את השר כחלון, שר האוצר החברתי, לא ראינו פעם אחת.

<ענת: הוא לא מדבר.

<ענת: יש לו כל מיני נערים, ילדים, שגם הם עסוקים מאוד.

<ענת: שי הולך, קופץ, מביא.

<ענת: למה אנחנו לא יכולים לקבל מענה?

<ענת: איפה הוא?

<ענת: זה פוטין?

<ענת: ברוסיה היו בודקים איפה הוא חי.

<ענת: יש משהו יותר חשוב שהוא מתעסק בו עכשיו?

צחי הנגבי: הוא לא הוזמן לישיבה הזאת.

<ענת: הוא לא מתעסק בגז.

<ענת: למה הוא לא נמצא בפגישה אחת איתנו בוועדת הכלכלה?

<ענת: מדוע הוא לא נמצא?

<ענת: זה לא נראה לכם אבסורד?

<ענת: זה לא פוגע?

<ענת: תקומו.

<ענת: אראל מרגלית צודק, ביבי לא יכול להיות שר התקשורת.

<אסנת טרבלסי: אני עומדת מול 350 יוצרים שאנחנו מייצגים באיגוד שלנו שעומדים בפני שוקת שבורה כל יום מחדש.

<אסנת טרבלסי: זה בלתי אפשרי.

יואב קיש: כמה החוב שלא הועבר?

<אסנת טרבלסי: 50 מיליון של 2014 לא הועברו.

<אסנת טרבלסי: מדובר במאות אלפי שקלים כל חודש שצריך לשחרר לאנשים כדי שפשוט יוכלו לעבוד.

<אסנת טרבלסי: הם התחייבו.

<אסנת טרבלסי: אלה אנשים שנשארים לא רק בלי כסף בסוף החודש, אלה אנשים שהולכים לפשוט את הרגל.

<אסנת טרבלסי: אני רוצה לשאול את הבחור מהתקציבים.

<אסנת טרבלסי: אני מפיקה.

<אסנת טרבלסי: כשאני מכינה תקציב, ויגידו את זה יונה ואיתי שיושבים כאן, יש לי בלתי צפוי.

<אסנת טרבלסי: אם אין לי איך לשלם סעיף מסוים, יש לי בבלתי צפוי.

<אסנת טרבלסי: בשביל זה הוא משלם.

<אסנת טרבלסי: למה אין לכם בלתי צפוי?

<אסנת טרבלסי: אתם לא יכולים לשלם לאנשים?

<אסנת טרבלסי: למה אתם לא יכולים לעמוד בהתחייבויות שלכם?

<אסנת טרבלסי: מה זה המשחק הזה?

<אסנת טרבלסי: מה פתאום אני מקבלת תשובה ממנכ"ל משרד האוצר שהם משלמים לכדורגל במקום לשלם לנו?

<אסנת טרבלסי: זאת התשובה שאני אמורה לקבל אחרי שאני כמו כלב רודפת אחריו לתשובות?

<אסנת טרבלסי: כבר חודשיים הוא אומר לי שהם החליטו לשלם לכדורגל.

<אסנת טרבלסי: מה פתאום הוא מתערב בתוכן?

<אסנת טרבלסי: אני אמורה להילחם עכשיו ביונה ובהחלטות שלו כדי לקבל כסף להפקות שלנו?

<אסנת טרבלסי: היה אמור להיות תקציב.

<אסנת טרבלסי: הרשות הייתה אמורה להתחיל לעבוד.

<אסנת טרבלסי: אם לא הייתה נופלת הממשלה, החוק היה אמור להיות, התאגיד החדש אמור היה לפעול ושיהיה לו תקציב.

<אסנת טרבלסי: איפה הכסף הזה?

<אסנת טרבלסי: מה שבעצם יוצא פה זה שמשרד האוצר לא שריין כי הוא מראש לא האמין שהחוק הזה עומד לצאת לפועל, או שהוא פשוט עובד עלינו באיזו שהיא דרך אחרת.

<אסנת טרבלסי: משרד התקשורת צריך לתת תשובה בעניין הזה.

<יוסי גיספן: אני רוצה לחזק את עובדי רשות שידור, לתמוך בהם בכל מה שאני יכול, כי אני מכיר את הסיטואציה הזאת שהשכר שלך עומד בסימן שאלה.

<יוסי גיספן: כולכם מכירים בטח תופעה שמשרד המשפטים זיהה אותה בזמנו, גינה אותה.

<יוסי גיספן: מדובר בתופעה עבריינית חמורה, מה שנקרא עקיצות בשוק העסקי.

<יוסי גיספן: חברות שנפתחו אמרו: בוא נפזר שיקים, נפזר התחייבויות, נקנה, נסגור, נעבור לחברה שליד, נקרא לה אברהם במקום משה - ונמשיך.

<יוסי גיספן: האדם ממשיך לנהוג במרצדס, לגור בוילה, אבל החברה פשטה רגל.

<יוסי גיספן: בית המשפט קורע במצב כזה את הנושים.

<יוסי גיספן: זה מה שאתם, מדינת ישראל, עושים לנו היום.

<יוסי גיספן: אתם החלפתם את הכובע.

<יוסי גיספן: במקום רשות שידור a יש רשות שידור b.

<יוסי גיספן: רשות השידור b לא חייבת לכם, תמותו.

<יוסי גיספן: בהסכם שהתחייבתם לו ברשות השידור a אתם לא מכירים.

<יוסי גיספן: בית המשפט קבע שגם בתנאי פירוק חייבים לקיים את ההסכם, חייבים לשלם לנושים.

<יוסי גיספן: כמו שמשלמים לעובדים מטיפת האגורה האחרונה שנמצאה בקופה, כך צריך לשלם ליצירות שעושים בהן שימוש.

<יוסי גיספן: יש לכם 8 ערוצי רדיו, 3 ערוצי טלוויזיה.

<יוסי גיספן: עושים שימוש במוסיקה.

<יוסי גיספן: מוסיקה היא גם מזון תרבותי.

<יוסי גיספן: אני, כאחד מתוך 8000 חברים באקו"ם, אומר לכם שהסכום הזה שמדברים עליו, הביג דיל הגדול הזה שמסוכם עם רשות השידור הוא 23 מיליון פר שנה על כל ערוצי הרדיו 24/7.

<יוסי גיספן: מה-23 מיליון, בשביל לסבר לכולם את האוזן כדי שלא יגידו "וואו, יוסי גיספן מיליונר", גוזרים מע"מ.

<יוסי גיספן: 20% ממה שנשאר הולך עבור תפעול המבנה הזה שקוראים לו אקו"ם, ואז ממה שנשאר 52% הולכים לקניית יצירה זרה כי הרי מנגנים גם לועזי.

<יוסי גיספן: מתוך ה-48% שנשארו, אני, יוסי גיספן, מתחלק עם עוד 8000 חברים, ומשלם על זה 50% מס.

<יוסי גיספן: מהפרוטות, מהלחם עוני הזה שאנחנו עושים יצירה באהבה אנחנו צריכים להתקיים.

<יוסי גיספן: בא הכונס, פרופסור האן - אני מבין את המגבלות שהציבו לו - ומבלי לשים לב עובר על החוק.

<יוסי גיספן: הוא עושה בדיוק את התופעה הזאת שהזכרתי קודם של להחליף כובע ולנטוש את הנושים מאחורה.

<יוסי גיספן: הוא אמר שההסכם שרשות השידור מחויבת כלפי אקו"ם לא נראה לו.

<יוסי גיספן: אין בעיה, מותר לשבת, לחלוק על זה, לפתוח את ההסכם מחדש, אבל עד אז בית המשפט קבע שצריך לקיים אותו.

<דוד האן: רק תזכיר לנו איזה בית משפט.

<יוסי גיספן: בית הדין להגבלים קבע שהתמלוג הזמני יהיה התמלוג האחרון שסוכם.

<יוסי גיספן: גם בזה אתם לא עומדים.

<יוסי גיספן: אני מבין שאין לכם כסף.

<יוסי גיספן: אני לא מאשים שאתה לא רוצה.

<יוסי גיספן: בוא נלך איתכם לימים שהייתה אותה ועדה.

<יוסי גיספן: אני ישבתי בבית ושמעתי אזעקות.

<יוסי גיספן: שני שרים בממשלת ישראל, במקום ללכת לישיבות הקבינט הביטחוני התכנסו כאן בלילה להחליט על סגירת רשות שידור כי זה יותר מסוכן מהאיום האיראני.

<יוסי גיספן: זה מה שקורה כשמחוקקים חוק בצורה מבוהלת, בצורה פזיזה, לא אחראית.

<יוסי גיספן: זאת הסיבה שגם היועצת המשפטית מצאה הרבה חורים.

<יוסי גיספן: הם מיהרו לגזור את הקופון, שקל ליום הציבור צריך לשלם.

<ירמיהו קדושי: בתור יוצר מהפריפריה לא קיבלתי במשך שנים ביטוי ברשות השידור.

<ירמיהו קדושי: אומנים כמוני לא קיבלו ביטוי משיקולים כאלה ואחרים.

<ירמיהו קדושי: הרפורמה הזאת נוצרה כדי לתת איזון.

<ירמיהו קדושי: כל הזמן מנסים להגיד דברים אחרים, אבל אני חושב שטוב עשו ראש הממשלה נתניהו, אופיר אקוניס וכל מי שבעניין הזה שהקימו את הרפורמה, כי הרפורמה נוצרה בשביל לעשות איזון, שיהיה פה יותר גיוון תרבותי.

<ירמיהו קדושי: בקדנציה הקודמת מה שנעשה לא בדיוק קרה, כי ההנהלה החדשה פסלה את ההפקות משיקולים לא אמיתיים, משיקולים לא עניינים.

<ירמיהו קדושי: הבעיה שלהם הייתה הבמאי, המפיק, החברה שהייתה מאחורי זה, וכל מיני דברים כאלה ואחרים.

<ירמיהו קדושי: זאת התערבות בחופש היצירה.

<ירמיהו קדושי: דבר כזה אסור שיקרה.

<ירמיהו קדושי: באים פה ואומרים שראש הממשלה רוצה להשתלט על השידור הציבורי, אבל מי היום שולט בשידור הציבורי?

<ירמיהו קדושי: קבוצה קטנה שנותנת רק לעצמה את ההפקות.

<ירמיהו קדושי: עם כל הכאב ליוצרים שיושבים כאן היום, ואני מבין את הכאב שלהם, לנו לא חייבים כסף, כי אף פעם לא הכירו אותנו, לא הכירו בקהל שלנו שיושב בפריפריה.

<ירמיהו קדושי: חייב להיות כאן איזון, לתת גם לקהל בפריפריה את הבמה שלו.

<ירמיהו קדושי: 3 שנים אנחנו רצים ברשות השידור עם הפקה ועם סדרה שאושרה על ידי ההנהלה הקודמת.

<ירמיהו קדושי: ההנהלה החדשה פסלה את זה משיקולים לא ענייניים.

<ירמיהו קדושי: שאלו אותנו מי הבמאי שיבוא לביים את זה.

<ירמיהו קדושי: לא מתאים להם במאי שיש לו הגדרות כאלו ואחרות.

<ירמיהו קדושי: זה מה שהיה.

<ירמיהו קדושי: כפיתם עלינו לעבוד עם חברת הפקה אחרת.

<ירמיהו קדושי: למה?

<ירמיהו קדושי: כי חשבתם שאנחנו לא מספיק טובים לכם.

<ירמיהו קדושי: השיקולים פה לא עניינים.

<ירמיהו קדושי: אני מציע שרשות השידור החדשה שתקום לא תתערב בהפקות אלא תרכוש הפקות מוכנות.

<ירמיהו קדושי: עכשיו באים ואומרים כאילו החוק הזה הוא לא הוגן.

<ירמיהו קדושי: הבעיה היא בזה שהרפורמה וההנהלה שהייתה לא השיגה את מטרתה.

<ירמיהו קדושי: אין היום גיוון תרבותי, זאת הבעיה.

<ירמיהו קדושי: אני חושב שהחוק הזה הוא טוב והוא צריך להיות, כדי שבאמת יעזור לקבוצות אוכלוסייה אחרות.

<ברוך אסקורב: אתם מתגייסים ומתכנסים כדי להושיע את רשות השידור הציבורי, הממלכתי ציבורי מהמצוקה הזאת, מהרגע להרגע, מהיום למחר.

<ברוך אסקורב: אי אפשר לקנא בכם, אבל אתם גם אל תקנאו בנו.

<ברוך אסקורב: אני רוצה מתוך כל שלל הדברים שאפשר להגיד על החוק שחוקק בחקיקת אמוק להגיד דבר אחד שייתן את הרציונל למה צריך לעיין בהכל מחדש, כך אני חושב, או לשוב להסכמי הרפורמה ולעשות מהם את השינויים הנדרשים.

<ברוך אסקורב: אמר מנכ"ל משרד התקשורת: "הגענו למסקנה שלמנות מנכ"ל" - הוא אומר את זה בראשית אוגוסט 2015 – "ייקח 8 חודשים".

<ברוך אסקורב: אמרת?

<ברוך אסקורב: זה מביא אותנו לסוף מרץ 2016.

<ברוך אסקורב: החוק שכאילו ביישוב דעת חוקק מדבר על הקמת רשות, לא מינוי מנכ"ל, במרץ 2015.

<ברוך אסקורב: זה רציני?

<ברוך אסקורב: לא, זה לא רציני.

<ברוך אסקורב: אם על מנכ"ל, תתארו לכם על דברים פחות חשובים.

<ברוך אסקורב: אם לא תעברו על כל החוק – אני אומר את זה ברצינות, לא מאינטרס צר – אתם תתקלו בעוד סיפור של עוד שבועיים, עוד מימון ביניים וכן הלאה.

<ברוך אסקורב: ברצינות, צריך לרפא את כל החוק הזה.

<ברוך אסקורב: אם רוצים קיצור דרך, אז דרך דברים שהושגו ברפורמה.

<ברוך אסקורב: הפרישה שמדברים עליה היא מהרפורמה שמתווה לנדס שיקץ כל כך.

<ברוך אסקורב: בסוף הוא שואב ממנה את כל הרציונאלים והאיזונים.

<ברוך אסקורב: זאת הצעתי.

<איאד חרב: שמענו כאן שכולם דיברו על הצלת השידור הציבורי, על הדמוקרטיה, על החוק, על שרונה, על הכל, אבל בשוליים דיברו על העובדים.

<איאד חרב: מספר העובדים של רשות השידור עומד היום על כ-1500 עובדים.

<איאד חרב: אולי נגיע בתאגיד החדש ל-800.

<איאד חרב: על פי הצעת החוק הקיימת רוצים לקחת כ-25%, שזה 200 עובדים.

<איאד חרב: זה אומר שמה-31 למרץ, 1 לאפריל, כל העובדים של רשות השידור, כמעט כולם, יפוטרו.

<איאד חרב: מה אני אמור לבוא להגיד לעובדים שלי שהולכים לפטר אותם ב-31 במרץ וב-1 באפריל לא תהיה להם עבודה, לא תהיה להם פרנסה?

<איאד חרב: אתם נציגי העם, אתם צריכים לבוא ולדאוג לעובדים האלה שכן יישארו.

<איאד חרב: אני לא חושב שיש לנו בעיה לעבור לתאגיד החדש.

<איאד חרב: למה צריך להביא אנשים מבחוץ?

<שלמה פילבר: בגלל הפרשי שכר של כמעט 2.5 בין מחירי השוק למחיר עובד רשות השידור.

<שלמה פילבר: זאת הסיבה.

<איאד חרב: מה היית אמור להגיד?

<שלמה פילבר: זה לא אני אמרתי, זאת הייתה ההחלטה.

<איאד חרב: מה השכר שלך כמנכ"ל?

<איאד חרב: אולי השכר של אדוני הוא יותר מאשר העובדים שלנו.

<שלמה פילבר: כשעשו השוואה בין המחיר של צלם בכל ערוצי הטלוויזיה האחרים למחיר של צלם ברשות השידור, ראו שזה לא ממש קרוב.

<איאד חרב: אני לא יודע מה השכר של אדוני.

<איאד חרב: אולי השכר של אדוני - - -

<שלמה פילבר: לא אני עשיתי את העבודה הזאת.

<קריאה: אתם לא רוצים עובדים, אתם רוצים עבדים.

<איאד חרב: אני חושב שאפשר לפתור את הבעיה של העובדים.

<איאד חרב: יש ברשות השידור הרבה עובדים מעל גיל 55, בסביבות 700,800 עובדים מעל גיל 55.

<איאד חרב: חלק ניכר מהעובדים האלה רוצים לפרוש, רוצים ללכת הביתה.

<איאד חרב: שאר העובדים הם מתחת ל-50, הם בני 40,45.

<איאד חרב: מה הם אמורים לעשות?

<איאד חרב: איפה הם ילכו לעבוד?

<איאד חרב: חשבתם על זה?

<איאד חרב: לכל מקום שהם יפנו לא יקבלו אותם, יגידו להם: "אתם בני 40".

<איאד חרב: אתם אחראים על האנשים האלה, אתם לא יכולים לזרוק את האנשים האלה החל מ-1 באפריל לרחוב.

<איאד חרב: מי יפרנס את המשפחות שלהם?

<איאד חרב: יש לנו אימהות חד-הוריות, יש לנו נכים, יש לנו אבא שמפרנס את כל המשפחה והילדים שלו.

<איאד חרב: מי יפרנס את האנשים האלה?

<איאד חרב: אתם יכולים לתת להם כסף?

<איאד חרב: הפיצויים שאתם מציעים להם הם אפסיים.

<איאד חרב: דיברו מקודם על הפיצויים שמקבלים אנשים.

<איאד חרב: איזה פיצויים?

<איאד חרב: כנציג עובדים, כיו"ר ועד העיתונאים ב"קול ישראל" באו אלי אנשים שאחרי 30 שנה נותנים להם פנסיה של 6000 שקל.

<איאד חרב: האם ניתן לפרנס משפחה עם סכום כזה?

<איאד חרב: לא.

<איאד חרב: אני מבקש מכם כנציגי העם, תדאגו לעובדים, לא להזניח את העובדים, לא לזרוק אותם החוצה.

<איאד חרב: אין שום בעיה לקלוט את העובדים שעובדים ברשות.

<איאד חרב: אנחנו בנינו את הרשות.

<איאד חרב: למה לא לקלוט את כולנו?

אופיר אקוניס: אנחנו יושבים פה 3 שעות ו-42 דקות.

אופיר אקוניס: זה לא דיון קצר, זה דיון נוקב.

אופיר אקוניס: הקשבתי לדברים מרתקים וחשובים שנשמעו פה, גם כאלה שחלקתי עליהם.

אופיר אקוניס: אמרתי את זה כשבאתי לרוממה וכשבאתי לאולפן בתל אביב.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, החוכמה לא ניתנה רק למחוקק, לממשלה או למשרד האוצר.

אופיר אקוניס: החוכמה, ברוך השם, מתחלקת בין רבים מאוד במין האנושי, ויש להם הערות נבונות, הערות טובות.

אופיר אקוניס: חלקן נקבל, אולי, חלקן לא נקבל.

אופיר אקוניס: אני בטוח שהדברים שנשמעו פה יצאו מן הלב, ואני מוכרח להגיד שגם נכנסו אל הלב.

אופיר אקוניס: כדאי פשוט לדעת מה הייתה האלטרנטיבה ואיפה היינו היום.

אופיר אקוניס: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, עם כל הצניעות, שרק אדם אחד עמד מול סוללה שלמה של אנשים, שחלקם קיבלו כאן מחיאות כפיים, שאמרו לי: הדבר הנכון ביותר הוא לסגור את רשות השידור ב-30 ביוני 2015, שזה אומר כבר לפני חודש ו-3 ימים.

<איאד חרב: מי אמר?

אופיר אקוניס: כולם כולל כולם שעוסקים בדבר.

אופיר אקוניס: לא מדובר על היושב-ראש הנגבי ועל חבר הכנסת יונה.

אופיר אקוניס: לא עליהם מדובר.

אופיר אקוניס: גם לא על היועצת משפטית בנדלר.

אופיר אקוניס: הייתה המלצה כזאת.

אופיר אקוניס: זה היה עד 72 השעות האחרונות שבהן נדרשה הכרעה בוועדת הכלכלה כדי לקבל את הארכה הזאת עד סוף ספטמבר.

אופיר אקוניס: אמרתי שם בהגינות וביושר שאני רוצה את הארכה הזאת כדי לבחון הכנסתם של תיקוני חקיקה שיבטיחו הקמת תאגיד שידור ישראלי בסוף מרץ 2016.

אופיר אקוניס: יש לי כאן עדה.

אופיר אקוניס: הגברת בנדלר ליוותה אותי כיושב-ראש ועדת הכלכלה, ואחר כך כחבר בה במשך 4 שנים בכנסת ה-18.

אופיר אקוניס: היו קמפיינים מדהימים, אני מוכרח להגיד לכם, של ערוץ 10, של עובדי ערוץ 10, של ועדי העובדים.

אופיר אקוניס: הם לקחו את עצמם, שמו לעצמם פלסטרים על הפנים, עשו פה למטה הפגנות מחאה בנוסח "נתניהו והליכוד רוצים לסגור אותנו, סתימת פיות".

<קריאה: בסוף זה הצליח.

אופיר אקוניס: אתה לא יודע איפה אתה חי כנראה, כי הערוץ הראשון במדינת ישראל שקיבל רישיון על פי חוק המעבר מזיכיונות לרישיונות ל-15 שנה הוא ערוץ 10.

אופיר אקוניס: לפני שאתה אומר לי שאני טועה ושזה הצליח, תבדוק את הפרטים.

אופיר אקוניס: למה אני נותן, אדוני היושב-ראש, את ערוץ 10 כדוגמה?

אופיר אקוניס: כי אותן סיסמאות "רוצים להשתלט על השידור" כבר משעממות.

אופיר אקוניס: מי רוצה להשתלט על השידור הציבורי?

אופיר אקוניס: אם הייתי רוצה להיות בשידור הציבורי או בשידור המסחרי, לא הייתי מידרדר לפוליטיקה ב-96.

אופיר אקוניס: הייתי גם ברשות השידור, גם בעיתונות הכתובה.

אופיר אקוניס: החלטתי – אולי טעיתי, אני לא יודע – שאני רוצה להיות פה.

אופיר אקוניס: הצלחתי, ברוך השם, להגיע למשהו.

אופיר אקוניס: אף אחד לא יגיד לי, לראש הממשלה, לחבר הכנסת הנגבי או לחבר הכנסת יונה שמשתלטים על השידור, שרוצים להפוך את "קול ישראל" לקול הליכוד.

אופיר אקוניס: תקשיבו לשידורי "קול ישראל", תקשיבו בשבתות.

<איילה חסון: קול ישראל היום.

אופיר אקוניס: לא קול ישראל היום, ולא קול ישראל מחר.

אופיר אקוניס: אני מודיע לך שאם מישהו בבית הזה יעלה הצעה כלשהי, אומללה כפי שהייתה ההצעה לסגור את "ישראל היום", שתיגע ב"ידיעות אחרונות", ב"גלובס", ב"דה-מרקר", ב"הארץ" או בעיתונים אחרים, אני אתנגד לה בדיוק כפי שהתנגדתי לחוק ההוא.

אופיר אקוניס: איזה מן דבר זה שמדינה בחקיקה סוגרת?

<קריאה: למה אדוני לוקח את זה באופן אישי?

אופיר אקוניס: זה בוודאי לא אישי.

יוסי יונה: אנשים טוענים שהאוצר השתלט על התאגיד.

אופיר אקוניס: זה עניין פנימי של הממשלה.

אופיר אקוניס: הדבר הזה שבו פקידות, חשובה וטובה ככל שתהיה, מנסה לקבוע מדיניות זאת הסכנה הכי גדולה לדמוקרטיה שקיימת, בלי קשר, אדוני היושב-ראש, לדיון על רשות השידור.

אופיר אקוניס: זה דבר שצריך להדאיג את היוצרים, זה דבר שצריך להדאיג את מנדל, את ימין, את נירית, את דנה ואת כל אזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: אין דבר כזה.

אופיר אקוניס: יש דמוקרטיה.

אופיר אקוניס: הריבון הוא הבית הזה - זאת אפילו לא הממשלה - שצריך להחליט.

<קריאה: מה עושים בנדון?

אופיר אקוניס: זאת באמת שאלה.

אופיר אקוניס: אנחנו, אדוני היושב-ראש, שמענו פה מגוון של הצעות, הערות ותובנות, חלקן מצוינות, חלקן פחות.

אופיר אקוניס: שימו לב שההסכמה כאן היא לא להצביע אפילו על סעיף אחד.

אופיר אקוניס: אנחנו, הממשלה, נלך לעשות את שיעורי הבית שלנו, בהתייעצות איתך, אדוני היושב-ראש, בהתייעצות איתך, הגברת בנדלר.

אופיר אקוניס: אני תמיד מוכן לשמוע את עובדי רשות השידור.

אופיר אקוניס: הטלפון שלי באותו מספר כבר 12 שנה.

אופיר אקוניס: יודעים שאפשר לסמס, ווטסאפ או לטלפן אלי.

אופיר אקוניס: אני מוכן לשמוע, כדי שנבוא לפה בסוף אוגוסט, כך אני מניח שתקבע, לקראת הקריאה השנייה והשלישית הצפויה ב-2 בספטמבר ונדאג להעביר שינויי חקיקה שיבטיחו את פעילותו של התאגיד בחודש מרץ.

<יאיר טרצ'יצקי: צריך להאריך את תחולת החוק, על זה אין מחלוקת.

<יאיר טרצ'יצקי: אין בעיה לקרוא לו ישראלי, סבבה, אבל למה פשוט לא לעשות את זה ובמקביל למנות מועצה לשידור הציבורי החדש שתתחיל לבנות?

<יאיר טרצ'יצקי: במשך 3 שעות לא קיבלנו תשובה על זה.

<יאיר טרצ'יצקי: ישבו פה שורה של חברי כנסת ששאלו את מנכ"ל משרד התקשורת שאלה פשוטה.

<יאיר טרצ'יצקי: הם לא קיבלו תשובה.

<יעקב מנדל: לנו יש בעיה עם המועצה הזאת.

<יעקב מנדל: אין שם ביטוי לאומנים ויוצרים בתוך המועצה הזאת.

<יעקב מנדל: המועצה הזאת לא טובה לנו כאומנים.

<שלמה פילבר: אם נבחר את המועצה היום, אתם תבואו בעוד חודשיים לפירוק בבית משפט כי לא יתנו כסף.

אופיר אקוניס: אני מבקש מכם לא להפוך את עניין המועצה למהות.

אופיר אקוניס: זו לא המהות.

אופיר אקוניס: המהות היא העבודה שלנו.

אופיר אקוניס: אמרתי לאלדד, למנכ"ל משרד התקשורת וגם ליועצת המשפטית, שאנחנו לוקחים על עצמנו עבודה שהיא עבדות.

אופיר אקוניס: אנחנו עובדים 20 שעות ביממה כדי להבטיח את הדבר הזה, כדי להבטיח שזה יקרה.

אופיר אקוניס: המועצה היא לא המהות, אבל כיוון שאני חושב כמוכם, וגם ראש הממשלה חושב כמוכם, אין מצב שבו הדבר הזה יעבוד ללא פיקוח.

אופיר אקוניס: כפי שהסביר בצורה מאוד ברורה מנכ"ל משרד התקשורת, אנחנו בשני השלבים.

אופיר אקוניס: ברגע זה אנחנו בשלב הראשון שבו אנחנו מתניעים מהלך שלא היה קיים שנה מאז שהחוק הזה נכנס לתוקף, שזה ב-11 באוגוסט 2014, וזה להתחיל לטפל ברשות הקיימת בפירוק.

אופיר אקוניס: אין מצב שזה יעבוד ללא מועצה.

אופיר אקוניס: אני מעריך, אני לא יכול להתחייב על זמן, שבהקדם אתם תראו שאנחנו מעבירים את אישור המועצה לוועדת ברנר.

אופיר אקוניס: היא תבחן אחד אחת את המועמדות והמועמדים.

אופיר אקוניס: צודק מנדל בעניין אחד.

אופיר אקוניס: אני רוצה לראות במועצה הזאת מבחינה עקרונית, לא פרסונאלית, שיקוף רחב יותר לעולי ברית המועצות, עולי אתיופיה, חרדים, אומנים.

צחי הנגבי: ראשית, אני מודה לשר, אני מודה לחברי הכנסת שהיו פה בהרכב מאוד מאוד רחב, ואני מודה לכם.

צחי הנגבי: אני אתאם איתם את המפגש הבא.

צחי הנגבי: לוח הזמנים הוא פשוט.

צחי הנגבי: אין כנסת במובן הזה שהכנסת בפגרה.

צחי הנגבי: יום אחד שבו הכנסת מתקבצת על 120 חבריה לאישור תקציב המדינה הוא ב-2 בספטמבר, ולכן סד הזמנים הוא כזה שאם לא נחוקק את התיקונים לחוק, לא משנה כרגע ניסוחם, עד ה-2 בספטמבר, הכנסת מתפזרת עד ה-12 באוקטובר, ואתם מבינים מה התוצאה לגבי הנושים והתחולה של החוק.

צחי הנגבי: מה שעלה פה בדברי כולם זה ההבנה שאל"ף, מה שהיה לא יכול להיות.

צחי הנגבי: יש לאנשים רעיונות לגבי מה שצריך להיות.

צחי הנגבי: אי אפשר להשאיר את המצב על כנו.

צחי הנגבי: יש איזה שהוא ספק כזה או אחר שאולי אם לא נחוקק ואם לא נאריך יקרה בבית המשפט איזה שהוא נס ויצילו את הרשות מפירוק.

צחי הנגבי: יש לזה סיכוי סטטיסטי כזה או אחר, קטן או גדול, אבל זה הימור.

צחי הנגבי: אני לא חושב שאנחנו יכולים להמר על גורלם ופרנסתם של 1500 אנשים.

צחי הנגבי: על זה, אני חושב, יש הסכמה.

צחי הנגבי: צריכים לעשות מעשה שתכליתו בסופו של דבר ליישם ולממש את החוק שעבר בכנסת הקודמת.

צחי הנגבי: הוועדה הזאת קיבלה סך הכל מנדט מאוד מאוד מצומצם.

צחי הנגבי: היא קיבלה חוק שהממשלה הביאה לכנסת והכנסת אישרה בקריאה ראשונה.

צחי הנגבי: הוא מונה כמה וכמה נושאים.

צחי הנגבי: אפשר קצת לשחק איתם ולחזר אחריהם, אבל בפועל אלה הדברים שאנחנו עוסקים בהם.

צחי הנגבי: בדיון נשמעו נושאים הרבה יותר רחבים והרבה יותר עמוקים ומשמעותיים מכתב המנדט הספציפי שלנו.

צחי הנגבי: אני לא רואה שבדיון אחד או בדיון נוסף נוכל להעמיק בכל הסוגיות.

צחי הנגבי: מה שחשוב לנו שעד ה-2 בספטמבר נשלים את הניסוח של הדברים שעלו פה.

נחמן שי: עד ה-2 בספטמבר אתה רוצה לגמור את הכל?

אופיר אקוניס: את התיקונים.

צחי הנגבי: אני צריך להביא חוק שב-2 בספטמבר הכנסת תצביע עליו.

צחי הנגבי: זה מה שיש.

צחי הנגבי: אין לנו דרך אחרת.

צחי הנגבי: בסך הכל מדובר על כמה תיקונים.

צחי הנגבי: לגבי התיקונים האלה הועלו כמה הערות, תובנות, בין היתר גם סימני שאלה שהעלתה היועצת המשפטית.

צחי הנגבי: אנחנו צריכים לתת מענה לכל אחד ואחד מהנושאים האלה.

צחי הנגבי: חלק מהנושאים הם מינוריים, חלק יותר משמעותיים.

צחי הנגבי: זו חובתה של הוועדה.

צחי הנגבי: על זה חברי הכנסת יצטרכו לשאת באחריות.

צחי הנגבי: יש את הנושא שהועלה כאן לגבי האוצר ושליטתו ועוצמתו וכו'.

יוסי יונה: סוגיה מאוד בעייתית היא אם האוצר יכול לסגור הלכה למעשה - - -

צחי הנגבי: אני לא פותח את הדיון מחדש

נחמן שי: צריך להיות מאמץ שלא לתלות אותם בחסדיו של האוצר.

צחי הנגבי: אתם שניכם שייכים לאופוזיציה, אני לא יכול לבוא אליכם בטענות.

צחי הנגבי: הקואליציה או הממשלה הביאה לנו כרגע איזה סוג של מתכונת.

צחי הנגבי: אנחנו רוצים למצוא פתרון למתכונת הזאת.

צחי הנגבי: אנחנו לא יכולים לבטל את מקומו של האוצר, אין לנו דרך לעשות את זה.

צחי הנגבי: הדבר שעלה בהקשר של מתחם שרונה, שזה עלה בדיון מקדים שקיימנו כהכנה לדיון הזה - - אנחנו הבנו, גם המנכ"ל, גם השר, גם היועצת, גם אני וכל מי שהיה בדיון, שאי אפשר להשאיר על כנו את הנוסח שהובא בעבר בקריאה הראשונה שמתנה את מימון הפעילות בפינוי של המתחם, כי לא יהיה פינוי של המתחם עד היום הרלוונטי.

צחי הנגבי: אנחנו נצטרך למצוא בשיח בין משפטנים לאנשי המקצוע את הנוסח שנביא לוועדה, בתקווה שהוועדה תתכנס מאחוריו, שהוא אל"ף, מעניק לאוצר את התחושה שלא גוזלים את הסיכוי לקבל את המימון הזה, ובי"ת, לא תופס את העובדים כשבויים או כבני ערובה של אותו פינוי.

צחי הנגבי: לעניין הזה נצטרך לתת את הפתרון, ונעשה את זה בינינו.

צחי הנגבי: נושא אחר שנוגע זה הערות שדובר בהם לגבי אותם 400 אנשים שעוברים והאם אכן יש פה תלות בהקמתה של מועצה.

צחי הנגבי: גם אם המועצה קמה אתמול ולא היום, לבצע עד התאריך הרלוונטי את כל הדברים האלה שמפורטים זה בלתי אפשרי.

צחי הנגבי: כרגע המשימה שלנו היא לוודא שהעובדים לא נפגעים כתוצאה מזה שלא נעשה את החקיקה, ב-2 בספטמבר נתפזר ללא חקיקה, ונגיע ל-30 בספטמבר עם החשכת מסך.

צחי הנגבי: זאת הסכנה הכי גדולה שקיימת.

צחי הנגבי: בי"ת, נצטרך לבדוק מחדש את האמון - דובר פה הרבה על הנושא הזה - איך מעניקים לעובדים אמון שהתהליכים שהאוצר הוא חלק מהם הם תהליכים אמיתיים שבסופו של דבר מתגמלים את אלה שפורשים ומאפשרים לאנשים אחרים להיקלט בהמשך הדרך.

צחי הנגבי: זה פחות בידיי, זה יותר בידך ובידי המערכת הממשלתית שצריכה ליצור את האמון הזה.

צחי הנגבי: אני יצאתי אופטימי מהאמירה שנאמרה פה על ידי פאני ביטון ואחרים, שאם באמת יש אמון כזה, יהיו מאות אנשים שיבינו שכדאי להם לנצל את התהליך ולפרוש.

צחי הנגבי: כולם מבינים, כולל ההסתדרות, כולל הרשות, כולל המנהלים, כולל העובדים, שגם אם ייקלטו 1000 עובדים בתאגיד החדש, יש היום 1500.

צחי הנגבי: 500 איש צריכים למצוא איזה שהוא תהליך שהם לא ממשיכים לעבוד ברשות.

צחי הנגבי: זה כואב.

צחי הנגבי: אם כל אחד מאיתנו היה במקום אחד מה-500 האלה, כל עולמו היה מטלטל.

צחי הנגבי: כנראה שאין מנוס מהעניין הזה.

צחי הנגבי: אנחנו צריכים להיות אמיצים כלפי עצמנו וכנים כלפי עצמנו כדי להבין שזה תהליך בלתי נמנע.

צחי הנגבי: החלופות לתהליך הזה הן שכל ה-1500 ייפגעו או מרביתם.

צחי הנגבי: אם לא יקום תאגיד חדש, אנחנו מבינים מה המשמעות לגבי שידור ציבורי, איזונים, פריפריה וכל הדברים היפים שעלו כאן.

צחי הנגבי: בסוף הם כולם תולדה של העובדה שקם תאגיד חדש, יש מערכות אופרטיביות שמקיימות אותו ומחיות אותו.

צחי הנגבי: אנחנו נתאם עם הח"כים, שהם בסוף האנשים החשובים לעניין הזה, מועד למפגש נוסף.

צחי הנגבי: נעשה את זה לפני ה-2 בספטמבר, הרבה לפני, כדי שניתן יהיה לעשות את הדברים לא ברגע האחרון.

צחי הנגבי: אני מודה לכל המשתתפים.

צחי הנגבי: תודה, הישיבה נעולה.