ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 46, 2015-08-10 10:50

איתן כבל: ברשותכם, אנחנו פותחים עוד ישיבה של ועדת הכלכלה של הכנסת, ואנחנו עושים זאת בשמחה רבה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, חברי הכנסת, רשמת, חברים יקרים, הנושא עכשיו על סדר יומנו הוא תקנות הגנת הצרכן (גילוי פרט מהותי לגבי שירות משלוח טובין).

איתן כבל: ברשותכם, מי מציג את הנושא?

איתן כבל: משרד הכלכלה?

איתן כבל: הם עדיין מתפללים שם שחרית?

איתן כבל: כבר עבר.

<נמרוד הגלילי: ראיתי פה את היועצת המשפטית של הרשות להגנת הצרכן.

<לאה ורון: זה מצוין שראית אותה.

<לאה ורון: ..

איתן כבל: זה יפה מאוד, אבל אנחנו - - -

<לאה ורון: אדוני, תקריא את המכתב של כבוד השר.

איתן כבל: האמת, זה די מביך שאין מי שיהיה כאן כדי להציג את התקנות שהשר מבקש.

איתן כבל: השר חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי, שר הכלכלה, פנה אלי: "לכבוד חבר הכנסת איתן כבל, יו"ר ועדת הכלכלה, שלום רב.

איתן כבל: הנדון: תקנות הגנת הצרכן (גילוי פרט מהותי לגבי שירות משלוח טובין), התשע"ה-2015.

איתן כבל: 1.

איתן כבל: מצורף למכתבי טיוטת התקנות שבנדון.

איתן כבל: 2.

איתן כבל: במסגרת המלצות הוועדה להגברת התחרות והסרת חסמים בתחום הייבוא שאומצו בהחלטת ממשלה 1564 (מיום 24.4.2014), הוחלט על חיוב חברות השילוח בפרסום תעריפי הסכומים הנגבים מהצרכן הישראלי לשם קבלת המוצר לביתו ממדינת חוץ לישראל.

איתן כבל: הטלת חובה זו היא חלק ממערך כולל להסרת חסמים קיימים לייבוא אישי.

איתן כבל: 3.

איתן כבל: התקנות מבקשות לחייב את חברות השילוח לגלות לצרכן באינטרנט את כלל מרכיבי התשלום, את סכומם ואת נסיבות גבייתם, כשמטרתן להביא לידיעתו של הצרכן את כלל מרכיבי התשלום שיושתו עליו או שעשויים להיות מושתים עליו בגן עיכובים בשחרור הטובין מהמכס.

איתן כבל: 4.

איתן כבל: עוד מבקשות התקנות לקבוע כי על החשבונית לא יופיע רק הסכום הכולל ששולם, אלא גם פירוט של רכיבי התשלום שחויב בהם הצרכן בפועל.

איתן כבל: 5 לנוכח האמור, אודה לך אם תעלה את אישור התקנות לסדר יומה של ועדת הכלכלה בהקדם.

איתן כבל: בכבוד רב, חה"כ אריה מכלוף דרעי, שר הכלכלה".

איתן כבל: קודם כול, ברשותכם, זה רעיון מצוין.

איתן כבל: יש לי חוק, אולי את לא זוכרת אותו, שאני סוחב אותו כבר הרבה זמן, לגבי גילוי נאות.

איתן כבל: האם אתם מכירים את זה שחברות, בעיקר תקשורת, אבל לא רק, חברות גז, כותבות דמי שימוש קבועים?

איתן כבל: יש דמי שימוש קבועים.

<לאה ורון: ודאי שאני זוכרת.

איתן כבל: מה זה דמי השימוש הקבועים האלה למען השם?

<לאה ורון: בגז דמי השימוש הקבועים יותר גבוהים אצל חלק מהצרכנים מאשר צריכת הגז עצמו.

אורי מקלב: בבזק אותו דבר.

איתן כבל: אפרופו בזק.

איתן כבל: אני יכול לספר לך, אתה זוכר שפעם היה עפרוני ועוד משהו?

איתן כבל: היו שני הטלפונים, עפרוני וזמיר.

אורי מקלב: 10 שקלים בכל חודש.

איתן כבל: הסתבר, דרך אגב – אני אז עליתי על זה – שמה שהם קראו לו "דמי שימוש קבועים".

איתן כבל: החברה כבר נסגרה, כבר החזירו את התשלום.

מיקי לוי: העפרוני כבר הפסיק לצייץ.

איתן כבל: והעפרוני הפסיק לצייץ.

אורי מקלב: אבל במקום 61 זה נהיה 21.

איתן כבל: קודם כול, אני שמח שהתקנות האלה, כפי שהן מובאות כאן על-ידי השר, אין ספק, הן תקנות ראויות לחלוטין מבחינתו של הצרכן.

איתן כבל: ואני מקווה שכל המערכות כולן תלמדנה, תעסוקנה ותפעלנה בהתאם.

איתן כבל: הגברת חנה טירי, עו"ד חנה מהרשות לסחר הוגן – אמרתי נכון?

<חנה וינשטין-טירי: הגנת הצרכן וסחר הוגן.

איתן כבל: הגנת הצרכן וסחר הוגן.

איתן כבל: דרך אגב, אתם עוד אמורים לשלוח לי את סיפור הדרך.

<חנה וינשטין-טירי: לא שכחנו.

איתן כבל: את כבר פה, אז אני מזכיר לך.

<לאה ורון: של אופן הטלת העיצומים הכספיים.

איתן כבל: קיבלנו כבר דוח אחד, את המסמך הראשון.

איתן כבל: אני מקווה מאוד שתעזרו לנו בעניין הזה בשונה מהפעמים הקודמות, שתהיה חשיפה מלאה של כל אותם משפטים שכתוב סביבם "דמי שימוש קבועים".

איתן כבל: בכל מערכת שכתוב "דמי שימוש קבועים" – ואני כבר לוקח את מה שהשר שלך כתב פה, לוקח אותו צעד אחד קדימה – בכל מקום שכתוב "דמי שימוש", יהיה פירוט שלם של מהם אותם דמי שימוש קבועים בכל מערכת שמתקיימת, לא משנה איזה.

איתן כבל: זאת צריכה להיות הוראה גורפת, שבכל מקום שיש את הכותרת הזאת "דמי שימוש קבועים" – על מה?

איתן כבל: מי?

איתן כבל: מו?

איתן כבל: – כמו פה.

איתן כבל: מה בעצם כל הסיפור פה?

איתן כבל: כולה הוא רוצה שקיפות, שאם הצרכן מוצא את עצמו נעקץ בדרך זו או אחרת – אוי סליחה, טעיתי – כמו שקרה לנו בדברים אחרים – אוי סליחה, טעינו, לא שמנו לב – שתינתן לצרכן האפשרות בכלל לחשוב או לראות את הדברים כפי שהם.

איתן כבל: עד שהגעת, בינתיים קראתי את מכתב הפנייה של השר, ובפעם הבאה תצאי שעה קודם.

איתן כבל: אין לכם פה רכבת תחתית.

<חנה וינשטין-טירי: הגענו עוד קודם, רק המתנו שיסתיים הדיון.

איתן כבל: זה במסגרת "שתו לי", "אכלו לי".

איתן כבל: נמרוד הגלילי, איגוד לשכות המסחר, בבקשה.

<נמרוד הגלילי: אני אתן, ברשותך, לליאור שגיא, מנכ"ל UPS להתחיל, ואם יהיה לי מה להוסיף - - -

איתן כבל: אני מקווה שרק שניכם באתם ולא מעבירים את זה למישהו נוסף.

<ליאור שגיא: תודה רבה.

<ליאור שגיא: ראשית, אני רוצה להגיד שאנחנו בעד סחר.

<ליאור שגיא: מדובר פה בסחר אלקטרוני, ואנחנו בעד הסחר, אנחנו אפילו מתפרנסים מזה.

<ליאור שגיא: אנחנו בעלי סחר ולכן אנחנו בעד המשתמשים או בעד הצרכנים.

<ליאור שגיא: אבל צריך לבחון - - -

איתן כבל: חיכינו לזה, ל"אבל".

<ליאור שגיא: גם אנחנו צרכנים, אבל צריך לבחון את הישימות של התקנות המוצעות לאור העובדות, והעובדה היא שכשאנחנו קונים באתרי סחר אלקטרוני, אנחנו נכנסים לאתרים של המוכרים ועושים שם את הקנייה.

<ליאור שגיא: רובנו הגדול בדרך כלל לא נכנס לאתרים של חברות השילוח.

<ליאור שגיא: הפעם הראשונה שאנחנו נתקלים בהוצאות שיש בעת השחרור כשזה מגיע לארץ זה כשאנחנו מקבלים את המשלוח עם החיוב, עם החשבון, לא במועד הקנייה.

<ליאור שגיא: לכן זו די בעיה באתרי הסחר, ב"איביי" או ב"אמזון" או ב"עליבאבא" ודומיהם להציג, וגם לא אנחנו אלה שמסוגלים לעשות את זה.

איתן כבל: תציע פתרונות, אתה נותן לי את כל הבעיות שאנחנו מכירים.

<ליאור שגיא: אני אגיע.

<ליאור שגיא: אני פה בתפקיד של העלאת הבעיות כדי שתקבלו את ההחלטה הנכונה.

<ליאור שגיא: צריך גם לזכור שרוב רובם של הרוכשים בסחר אלקטרוני לא משתמשים בחברות שילוח.

<ליאור שגיא: אני אולי מחדש לכם, אבל רובם משתמשים דווקא בשירותי הדואר.

<ליאור שגיא: והדואר – לא ראיתי שמוזכר כאן, וגם הוא גובה עמלות או מסים עבור המדינה, עבור עצמו, הוא לא מופיע פה.

<ליאור שגיא: אני לא יודע האם יש פה כוונה להפלות את החברות הפרטיות, כשצריך להגיד שהן מעסיקות אלפי עובדים בישראל, אל מול הדואר.

<ליאור שגיא: אם תחליטו לאמץ את ההחלטות החד-צדדיות האלה - - -

איתן כבל: חנה טירי, את רושמת?

<חנה וינשטין-טירי: אני רושמת.

<ליאור שגיא: אני קורא לכם להכניס גם את הדואר לסיפור הזה.

<ליאור שגיא: לישימות של העניין – מבקשים מאתנו לפרסם את העמלות שלנו, שזה נראה לי טבעי וברור.

<ליאור שגיא: מה שאנחנו גובים עבור השירותים שלנו, חייב שיהיה מפורסם.

<ליאור שגיא: אני חושב שזה בסדר גמור.

<ליאור שגיא: זו דרישה לגיטימית, ואני חושב שרובנו בצורה כזאת או אחרת גם עומדים בה.

<ליאור שגיא: מבקשים מאתנו גם להציג את כל העלויות, האגרות, המסים והמכסים שהמדינה על זרועותיה השונות מחייבות, ופה יש לי קצת בעיה, כי אם ראיתם את מדריך הסיווגים של המכס, יש אנשים שאומרים שאפשר לייבש בו פרחים, אבל אין ספק שהוא עב כרס, אני לא יודע בדיוק איך אני מכניס אותו לאתר האינטרנט הבין-לאומי של UPS, שמשרת לקוחות ב-220 מדינות, ומלמד את הצרכן הרגיל להתמצא בו.

<ליאור שגיא: אנחנו מעסיקים מסווגים, סוכני מכס, פקידי רישוי, שהתמחו ועברו מבחנים וקיבלו רישוי של המכס.

<ליאור שגיא: גם הם לפעמים לא מגיעים להחלטות הסיווגיות הכי טובות.

<ליאור שגיא: כצרכן אני לא בטוח שזה יעזור להם, מה גם שבמועד הקנייה בכלל לא ברור איזה תהליך זה יעבור.

<ליאור שגיא: כך שהקריאה הזאת לחייב אותנו להפיץ את כלל העמלות והמחירים של השירותים שהמדינה מחייבת בהם נראית לי קצת בעייתית.

איתן כבל: דרך אגב, האם המשרד היה אתכם בדין ודברים?

<ליאור שגיא: בנושא הזה לא.

<ליאור שגיא: השתתפנו בשמחה בוועדה להורדת החסמים והגברת התחרות בייבוא, ואנחנו חושבים שיש הרבה דברים שאפשר לעשות ועל השולחן.

איתן כבל: השאלה שאני שואל היא פשוטה.

איתן כבל: האם אתה רואה את הדברים כאן לראשונה?

<ליאור שגיא: לא נעשה אתנו דיון לפני.

<ליאור שגיא: קיבלנו את הפנייה, הגבנו עליה, ומעבר לזה לא ישבנו לשולחן.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: בסדר גמור.

<ליאור שגיא: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

<נמרוד הגלילי: אם יורשה לי להרחיב בעוד שתי מילים, צריך להבחין בהבדל בין קנייה שמתבצעת באתר מכר מרחוק בארץ או אפילו בסופר או בחנות בארץ לבין אתר בחוץ-לארץ, שיש בו ייבוא אישי.

<נמרוד הגלילי: כשאתה קונה בארץ, יש לך עלויות של המחיר, מע"מ ומשלוח, או אם זה בסופר או בכל מקום אחר, ואתה בא ולוקח את המוצר.

<נמרוד הגלילי: אתה לא יודע מה כל העלויות האחרות, אתה לא יודע מה יהיה תעריף המכס, אתה לא יודע כמה ימים הוא יהיה מאוחסן בממ"ד, אתה לא יודע אם ייגבה עליו מס קנייה, לא ייגבה עליו מס קנייה, אם צריך אישור מכון התקנים, לא צריך אישור מכון התקנים, תעריף אגרה של משרד הבריאות.

<נמרוד הגלילי: יש מלא דברים.

איתן כבל: כצרכן, אנחנו משתמשים לא מעט בשירותי רכישה מרחוק.

איתן כבל: אנחנו כבר יודעים פחות או יותר את הכללים.

איתן כבל: בסך-הכול אנחנו רוצים שזה יהיה מונח לפתחנו.

איתן כבל: אנחנו כבר יודעים איזה משקלים פחות או יותר, יודעים פחות או יותר מאיזה מקום.

איתן כבל: אל תציג כאילו במקרה-במקרה.

עיסאווי פריג': התעריפים ידועים.

איתן כבל: אנחנו בעניינים, יש אפילו חליפה שאני מסתובב בה פה.

<רויטל סומפולינסקי: כנקודת מוצא לדיון חשוב לדעת שחוק הגנת הצרכן היום מחייב לפרסם את המחיר הכולל, לרבות כל המיסים והאגרות.

<רויטל סומפולינסקי: זאת אומרת, במובן הזה חלה כבר היום חובה, לפי החוק, על מי שנותן שירות משלוח לפרסם את כל המחיר.

<רויטל סומפולינסקי: התקנות האלה רק עושות סדר, ואפילו במובן מסוים מקלות עם משלחים בשביל לעשות סדר בדבר הזה, אבל החוק קיים כבר היום.

<רויטל סומפולינסקי: זאת הערה אחת.

<רויטל סומפולינסקי: הדבר השני הוא, אנחנו לא מדברים רק על מכר דרך האינטרנט.

<רויטל סומפולינסקי: החוק לא מדבר על מכר דרך האינטרנט, הוא מדבר באופן כללי על משלוח - - -

<נמרוד הגלילי: כשצרכן קונה את לא יודעת מה יהיה תעריף המכס.

<נמרוד הגלילי: אתם לא יודעים את זה.

איתן כבל: סליחה, חברים, אמרו שכבר מצאו גברת במאדים, אתה מספר לי שאתה לא יודע?

<ליאור שגיא: הרבה יותר קל להגיע למאדים.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: לא היה מקרה שישבתי פה בשולחן הזה, גם כחבר כנסת מהשורה, ולא שמעתי כמה הכול קשה, ואחר-כך מתרגלים.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם בשורה התחתונה שקשה לי לקבל את זה.

איתן כבל: בסוף, אם רעייתי שתחיה, יושבת בביתנו, היא למדה לבד בניסוי ותהיה, היא יודעת שזה כך וזה כך, וכשאנחנו הולכים לדואר היא אומרת לי "תוסיף", כי זה כבר משקל עודף, אז למדנו.

איתן כבל: אם היא יודעת פחות או יותר, לפחות מהמקומות שאנחנו רוכשים, אז אני מניח שיש איזה מקום שיודע יותר מרעייתי ולאה, כשאת עושה את הקנייה וקונה מרחוק.

<לאה ורון: ברור.

<ברי פינטוב: אני משמש בתור מנכ"ל של ארגון סוכני המכס.

<ברי פינטוב: אני רוצה לתקוף את הנושא הזה מכיוון אחר לגמרי.

<ברי פינטוב: מי שכתב את התקנות הלך לאיזה מקום, הוציא את המונח "משלח בין-לאומי" בלי להבין בכלל מה המשמעות של משלח בין-לאומי.

<ברי פינטוב: אני רוצה להחזיר אותך ואת חברי הוועדה פה לכך שמשלח בין-לאומי אסור לו על-פי חוק לעשות פעולות מכס, כך שהוא לא יודע מה זה מכס, והוא לא יודע לתת לך הערכה בכלל.

<ברי פינטוב: זה החוק.

<ברי פינטוב: ברגע שהגדירו "משלח בין-לאומי", העסק הזה בלי רגליים.

<ברי פינטוב: משלח בין-לאומי הוא לא סוכן מכס.

<ברי פינטוב: אתה לא יכול לבוא למשלח ולהגיד לו: תן לי סיווג מכס ותעריך לי את המכס, כי החוק לא מתיר לו לעשות את זה.

<ברי פינטוב: מה עשינו?

<ברי פינטוב: אנחנו עושים תקנות, אין להן ערך.

<ברי פינטוב: המשלח רק מביא את זה לארץ, הוא לא משחרר את זה.

<חנה וינשטין-טירי: זה לא נכון.

איתן כבל: ברי, אתה יודע למה יש כל כך הרבה עורכי-דין?

איתן כבל: כי הם צריכים לפרש מה שאתה אומר והיא אומרת.

<ברי פינטוב: זה כתוב בחוק.

איתן כבל: ברי, תראה איזו הפתעה תהיה לך.

איתן כבל: תיכף תהיה התייחסות לכך שכל מה שאתה אומר לא נכון.

<ברי פינטוב: בכיף.

<ברי פינטוב: אני רוצה ללמוד, באתי ללמוד.

איתן כבל: דיברת בביטחון כזה שכמעט כבר אמרתי: סוגרים את הישיבה.

איתן כבל: תתאפק עוד קצת ותראה איך חברים אחרים ידברו בביטחון שאולי ישכנע אותך ויפתור לנו את העניין.

<ברי פינטוב: הייתי רוצה, מר כבל, שמי שהולך להסביר יגדיר לי מה זה "משלח בין-לאומי".

איתן כבל: אמרת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<רונן סימג'י: אני יושב-ראש לשכת סוכני המכס והמשלחים הבין-לאומיים.

עיסאווי פריג': אתם באותו - - -

<רונן סימג'י: הוא יושב-ראש ארגון התאגידים, אנחנו גם חברים, אבל זה לא קשור.

<רונן סימג'י: אלה שני איגודים שונים.

עיסאווי פריג': שאני אבין, אל תמהר.

איתן כבל: הוא לא שואל שאלה קנטרנית, הוא פשוט רוצה לדעת.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין את המערכת.

עיסאווי פריג': אתה מנכ"ל - - -

<ברי פינטוב: מנכ"ל סוכני המכס.

עיסאווי פריג': ואתה?

<רונן סימג'י: אני יושב-ראש לשכת סוכני המכס, ובמדינת ישראל יש שלושה ארגונים: ארגון צפוני, מרכז והדרום וארגון התאגידים.

<רונן סימג'י: שלושה ארגונים שתחת כנפיהם נמצאים רוב סוכני המכס המשלחים במדינת ישראל, אבל לא כולם.

<רונן סימג'י: יש כאלה שהם לא חלק מהאיגוד, וזה בסדר.

עיסאווי פריג': רוב סוכני המכס בארץ נמצאים בשלושה גופים.

<רונן סימג'י: נכון.

עיסאווי פריג': הבנתי.

<רונן סימג'י: כרגע נמצאים פה נציגים של שני ארגונים.

<רונן סימג'י: אני מחזק את דבריו של ברי, בפקודת סוכני המכס אכן יש התייחסות לשני מקרים: האחד נקרא "סוכן מכס", והאחד "משלח בין-לאומי", כאשר לסוכן מכס יש כתפיים יותר רחבות והוא רשאי לבצע את מירב הפעולות, למעט פעולות שילוח, אלא אם כן הוא הוכשר לכך.

<רונן סימג'י: משלח בין-לאומי רשאי לבצע פעולות שילוח בלבד, אך אינו רשאי – זה על-פי חוק סוכני המכס.

<רונן סימג'י: אם אינני טועה זה סעיף 2, אבל אני לא עומד על כך – לא רשאי לבצע פעולות מכס.

<רונן סימג'י: זו נקודה אחת.

<רונן סימג'י: חברים, הנייר שרשום כאן לא מחזיק מים, וחבל.

<רונן סימג'י: לא על זה אני רוצה לדבר, בוא נאמר שהמילה פה תתחלף ל"סוכן מכס".

<רונן סימג'י: נכון, סוכן מכס או חברות שעוסקות בתחום הזה, צריכות לפרסם את התעריפים שלהן וזה לגיטימי.

<רונן סימג'י: אגב, חברות פרטיות יכולות לבצע דיפרנציאציה, יש להן כוח שמביא הרבה, יש להן כוח שמביא פחות - - -

איתן כבל: תסלחו לי שאני אומר, הייתם אומרים: שמע, וואלה - - -

<רונן סימג'י: יש לי פתרון, אדוני.

איתן כבל: לא, לא.

<רונן סימג'י: ביקשת פתרון.

איתן כבל: רציתי דבר אחר, שכולם יגידו: משרד הכלכלה מביא אחלה תקנות.

איתן כבל: אלה אחלה תקנות.

איתן כבל: בלשון העם "אחלה תקנות".

איתן כבל: עכשיו עוברים מדרגה ואומרים: כדי שהיישום יהיה מקסימלי, נכון וטוב, נעזור לכם בנקודות כאלה ואחרות.

איתן כבל: לא נכנסתם אל החדר כך.

איתן כבל: זה לא, לפחות בעיני המאזין.

איתן כבל: אתה אומר לי: הוא הציג בעיה, הנציג מ-UPS , ואתם קבוצה אחת או שתיים של סוכנים ותאגיד והמכס, אני רוצה שתגידו לי איך עושים את זה הכי טוב, לא איך אתם מתחמקים מזה.

איתן כבל: איך אתם חלק מהתהליך הזה?

איתן כבל: ברשותך, רונן, קח אותי אל המקומות האלה.

איתן כבל: לא באתי להיות מומחה לעמילי מכס.

<רונן סימג'י: בואו נהיה קצת הוגנים, כאשר מגיע משלוח מסוים, נאמר שאתה מזמין באינטרנט או כל בר בי רב בא ונכנס לתוך המערכת, מבצע ההזמנה, אני בשלב הזה – אני רוצה להתייחס למה שהדוברת אמרה – לא יכול להגיד לאותו לקוח מה יהיו עלויות המסים שלו, שכן בשלב זה אינני יודע - - -

עיסאווי פריג': יש תעריף, הלקוח יודע את התעריף.

<רונן סימג'י: תעקבו אחרי התעריף כדי שתבינו ולא תיפלו בדברים.

<רונן סימג'י: אני מנסה להסביר, בבקשה תנו לי.

איתן כבל: סליחה, אני עוצר.

איתן כבל: סלח לי, אני עוצר אותך.

איתן כבל: גברתי, את מוכנה להסביר לנו בדיוק את כל השתלשלות העניינים מאל"ף ועד תי"ו, שבמקרה או שלא במקרה כבר עלו כאן?

איתן כבל: אחר-כך יהיו התייחסות של המשרד.

איתן כבל: אני חושב שזה הסדר הנכון לעשות את זה, כי יש יותר מדי "שתו לי", "אכלו לי".

איתן כבל: לא ברור לנו.

<רונן סימג'י: עוד הערה אחת לאדוני.

איתן כבל: לא לי.

איתן כבל: לא לי.

<רונן סימג'י: לוועדה.

איתן כבל: לא, לא, לא.

איתן כבל: הגברת עו"ד חנה טירי תציג את בסיס התפיסה, כי יש כאן שאלות והדברים אמורים להיות ברורים.

איתן כבל: אני נאלץ לעזוב אתכם, אני הולך למבקר המדינה, עניינים חשובים בשם הוועדה.

איתן כבל: ברשותך, עיסאווי, חבר הכנסת פריג', תחליף אותי.

<חנה וינשטין-טירי: בוקר טוב, התקנות האלה הן תולדה של עבודת ועדה מאוד מקיפה ורחבה שנעשתה בכל התחום של הסרת חסמי יבוא.

<חנה וינשטין-טירי: הוועדה לא דנה רק בנושא של משלחים וייבוא אישי, אלא בכלל דנה בסוגיה של איך מוזילים את יוקר המחיה, וחלק מהשיטות זה לפתוח את האפשרות של ייבוא, הסרת חסמים, כדי שתהיה יותר תחרות בשוק הזה.

<חנה וינשטין-טירי: חלק מהנושאים שהוועדה דנה בהם זה היה גם בנושא של חברות השילוח שמייבאות או מביאות מוצרים מחוץ לשטח מדינת ישראל אל תוך מדינת ישראל.

<חנה וינשטין-טירי: הוועדה הגיעה למסקנה, אחרי שישבה ודנה וגם הופיעו בפניה נציגים – דנה בסוגיה הזאת והגיעה למסקנות מסוימות.

עיסאווי פריג': עלתה הסוגיה שעכשיו אנחנו שומעים עליה?

<חנה וינשטין-טירי: רגע, אני אגיע לכל הנקודות שהם העלו.

<חנה וינשטין-טירי: המסקנות של הוועדה זה שצריך שיהיו שקיפות וגילוי נאות של התעריפים של המשלחים, והגילוי הנאות הזה צריך להיות לפני עשיית העסקה והוא גם צריך להיות אחרי עשיית העסקה בחשבונית, ולצרכן צריך להיות ברור מהן העלויות שמושתות עליו או שעשויות להיות מושתות עליו בכל מה שנוגע לייבוא, ואנחנו מדברים על ייבוא אישי.

<חנה וינשטין-טירי: כשאנחנו מדברים על חוק הגנת הצרכן, אנחנו מדברים על אדם שמייבא את זה לא לצורך מסחרי, אלא לשימוש אישי, ביתי ומשפחתי.

<חנה וינשטין-טירי: מסקנות הוועדה אומצו בהחלטת ממשלה, ואנחנו יישמנו את החלטת הממשלה, כשאלה בעצם התקנות.

עיסאווי פריג': אני לא מדבר על התהליך, אני מדבר על המהות.

עיסאווי פריג': לסוגיות שעולות כאן אני רוצה התייחסות ומענה, כדי שנוכל להגיד שעשינו את זה טוב ונכון.

<חנה וינשטין-טירי: התקנות קובעות שמשלח צריך לפרסם באתר האינטרנט שלו את תעריף השירות שהוא נותן.

<חנה וינשטין-טירי: זאת אומרת, מה עלות השירות של ההובלה משטח שמחוץ למדינת ישראל לתוך מדינת ישראל, לרבות העלויות - - -

עיסאווי פריג': האם הוא יודע את זה?

<חנה וינשטין-טירי: קודם כול, זה השירות שהוא נותן וזה כסף שמשולם אליו.

<חנה וינשטין-טירי: זה העלות של השירות שלו.

<חנה וינשטין-טירי: אני עדיין לא מדברת על אגרות על ומיסים.

<חנה וינשטין-טירי: עשינו גם הפרדה וזה צריך להיות מופרד.

<חנה וינשטין-טירי: התשלום מורכב קודם כול מעלות של השירות של חברת השילוח, שהיא מביאה, שהיא פועלת לשחרור המוצרים מהמכס.

<חנה וינשטין-טירי: עלתה פה טענה כאילו שהם לא יכולים לפעול לשחרור המוצרים מהמכס, אני לא מבינה את הטענה הזאת.

<חנה וינשטין-טירי: התקנות האלה מאושרות על-ידי רשות המסים, דיברנו עם נציגי - - -

<רונן סימג'י: לא.

<חנה וינשטין-טירי: אל תגיד לי לא.

<רונן סימג'י: נציגת רשות המיסים נמצאת כאן.

עיסאווי פריג': שנייה.

עיסאווי פריג': אני אשמע את כולם.

<חנה וינשטין-טירי: רשות המסים לא הגיעה, הנציג שלהם בחופשה, אבל אני אתמול דיברתי - - -

עיסאווי פריג': גברתי - - -

<חנה וינשטין-טירי: רגע, אני מדברת.

עיסאווי פריג': גברתי, תקבלי את זכות הדיבור.

עיסאווי פריג': בבקשה.

<חנה וינשטין-טירי: אנחנו אתמול דיברנו עם המכס והפעולות והשירות שחברת הבלדרות נותנת.

<חנה וינשטין-טירי: כמו שאמרתי זה עלויות של ההבאה של המוצר לארץ, זה הטיפול בשחרור המוצר מהמכס והבאה ישירות לבית הלקוח, אם השירות כולל גם את הנדבך הזה.

<חנה וינשטין-טירי: זה השירות והעמלות שחברת השילוח גובה עבור השירות שהיא נותנת.

<חנה וינשטין-טירי: הדבר השני זה המסים שחלים, המסים משולמים לאוצר המדינה.

<חנה וינשטין-טירי: פה קבענו שהם לא חייבים לקבוע את התעריף עצמו, הם לא צריכים לגלות.

<חנה וינשטין-טירי: המס הוא תלוי הטובין שאני רוכשת, ולכן ככל שמדובר בפרסום באתר האינטרנט, שזה פרסום כללי, כשהמשלח עוד לא יודע מה אני בתור צרכן רוצה להביא, אז הוא צריך להגיד: תדע לך שיחולו עליך מס כזה ואגרה כזאת ויש מסים שחלים על הטובין שאתה צריך להביא, וגם קבענו שהוא צריך לציין ולגלות לצרכן איפה אפשר לגלות את המידע או להגיד לו שהמסים נמצאים באתר רשות המסים, לצרף קישור, ככל שיש קישור כזה.

עיסאווי פריג': יותר שקיפות, הבנתי.

<רונן סימג'י: גברתי היקרה, את מפנה את זה למשלחים או - - -

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה אחרת, חברים.

<חנה וינשטין-טירי: הם לא צריכים לפרט את זה באתר, אבל הם צריכים לפרט את המרכיבים - - -

<רונן סימג'י: אתם כתבתם משהו אחר.

<חנה וינשטין-טירי: אני מקריאה את הנוסח המתוקן שהעברנו לוועדה.

עיסאווי פריג': חברים, נשמע את כולכם.

עיסאווי פריג': חברים, בואו נעשה דיון.

<חנה וינשטין-טירי: בנוסף יש עלויות שיכול להיות שיושתו על הצרכן.

<חנה וינשטין-טירי: אם יקרו דברים מסוימים, למשל אם יהיו עיכובים בשחרור, צריך לגלות שיכול להיות שיחולו עליך גם דמי אחסנה, ואם יש עלות קבועה בדמי אחסנה, צריך לציין אותה, ואם אין, צריך לפחות לבוא ולהגיד שיכול להיות שיהיו.

<חנה וינשטין-טירי: הצרכן צריך לדעת מראש מה העלויות שיושתו עליו או לפחות מה העלויות שיכול שיושתו עליו בגדול.

<חנה וינשטין-טירי: זה לגבי הפרסום באתר האינטרנט.

<חנה וינשטין-טירי: התקנה באה ואומרת: ברגע שעשיתי עסקה, הרמתי טלפון והתקשרתי לחברת השילוח ואמרתי להם שאני רוצה להביא את המוצר הזה והזה, בשלב הזה הם כבר יודעים מה המס שחל על המוצר ומה כל האגרות שנלוות וכו', חוץ מדמי אחסנה, כי דמי אחסנה הם לא יודעים בשלב הזה, הם צריכים לתת להם מחיר כולל.

<חנה וינשטין-טירי: זה לא חידוש, זה כבר החוק דורש מהם היום, שכאשר הצרכן מתקשר ורוצה לעשות עסקה, אז צריך לנקוב במחיר כולל.

<חנה וינשטין-טירי: הנדבך האחרון זה ההצגה של הפירוט הזה גם בחשבונית.

<חנה וינשטין-טירי: אלה שלושת הנדבכים: הפרסום באינטרנט, שהוא צריך להיות פרסום כללי יותר; הנקיבה כשאני עושה את העסקה בטלפון, אז המחיר צריך להיות מחיר כולל, וזאת כבר חובה שקיימת בחוק.

<חנה וינשטין-טירי: הדבר היחיד שהוספנו שהוא צריך לגלות לו בשיחה טלפונית לפני עשיית העסקה שיכול להיות שיחולו עליו גם תשלומים נוספים, כמו למשל דמי אחסנה, אם יהיו עיכובים ויצטרכו לאחסן את זה עד השחרור מהמכס.

<חנה וינשטין-טירי: הדבר השלישי זה הפירוט בחשבונית.

עיסאווי פריג': חברים, לפני שאני נותן זכות דיבור.

עיסאווי פריג': מה לוח הזמנים שלנו?

<לאה ורון: מקסימום 12:45.

עיסאווי פריג': תקשיבו, חברים, אני רואה חשבון במקצוע.

עיסאווי פריג': אני אגיד לכם מאיפה אני בא.

עיסאווי פריג': בעסקים שאני מנהל ראיתי רישומוני ייבוא, ועבדתי מול עמילי מכס.

עיסאווי פריג': יש אי-ודאות כשאני לוקח את חשבון הייבוא ואת חשבונית עמיל המכס עם כל החיובים, בהרבה מהמקרים יש דברים לא צפויים ויש ויכוחים – למה זה יצא ככה?

עיסאווי פריג': אי-הבהירות תמיד קיימת.

עיסאווי פריג': מה שבתקנות אנחנו באים ואומרים – אני רוצה לעשות את זה ביחד אתכם, נחשוב בקול רם – רוצים שקיפות, הקלה לצרכן בהבנת עלות הטובין שהוא הזמין.

עיסאווי פריג': באים ואומרים לנו משרד הכלכלה בתקנות שלושה דברים – נתמקד ונעשה את זה בקול רם – פרסום יותר שקוף באינטרנט.

עיסאווי פריג': מה רע?

עיסאווי פריג': מה מפחיד אתכם?

עיסאווי פריג': זה דבר אחד.

<רונן סימג'י: אנחנו אפילו לא שם.

עיסאווי פריג': סיכמנו את הנדבך הזה?

<רונן סימג'י: רע, רגע.

<רונן סימג'י: אתה לוקח את זה למקומות אחרים.

עיסאווי פריג': אני רוצה לכנס לשלושה שלבים.

עיסאווי פריג': אם סיכמנו את זה, נמשיך הלאה.

<ערן לביא: יש רק בעיה קטנה - - -

עיסאווי פריג': הייתי חייב לתת לרשות המסים לדבר, לגברת.

עיסאווי פריג': אני אשמע אותך.

עיסאווי פריג': רקפת ישי, מנהלת תחום ייבוא אישי ברשות המסים.

<רקפת ישי: בעיקר באתי להגיד שראינו את הנוסח האחרון הזה רק אתמול אחר הצהרים - -

<ערן לביא: כמונו.

<רקפת ישי: - - עורכת הדין שטיפלה בכל הנושא הזה מטעמנו נמצאת בחופשה, ולכן היא לא היתה יכולה להגיע והיא גם לא היתה יכולה להעיר את ההערות שלה.

עיסאווי פריג': האם יש לכם הסתייגויות?

<רקפת ישי: העניין הוא שזו לא תקנה שלנו.

<רקפת ישי: אנחנו בעד שקיפות.

<רקפת ישי: אני רוצה להבהיר, בגלל שאני מנהלת תחום ייבוא אישי, לעניין המכס, גובי מסים ואגרות.

<רקפת ישי: את העניין של מסים ואגרות אנחנו מפרסמים לציבור.

<רקפת ישי: כל היתר זה לא עניין של המכס.

<רקפת ישי: מה יהיה גובה המיסים אם הבאת מוצר כזה או אחר ואם הוא עלה כך וכך, יש פרסום באתר רשות המיסים, זו האחריות שלנו לפרסם, וגם האגרות שאנחנו גובים.

<רקפת ישי: מעבר לזה לרשות המסים אין פה עניין.

עיסאווי פריג': בסדר, זה מתאים למה שכתוב מבחינת פרסום.

<רקפת ישי: לא, שהם צריכים לפרסם את המיסים והאגרות - - -

<חנה וינשטין-טירי: לא, הם יכולים לעשות קישור.

עיסאווי פריג': שנייה.

עיסאווי פריג': אני אשמע את כולם אחד-אחד.

עיסאווי פריג': עכשיו רקפת.

<רקפת ישי: כתוב: "לרבות הוצאות אחסנה".

עיסאווי פריג': איזה סעיף את קוראת?

<רקפת ישי: אני קוראת בסעיף 2(א).

<חנה וינשטין-טירי: כבר תיקנו את זה, רקפת.

<רקפת ישי: לא קיבלנו את התיקון.

<חנה וינשטין-טירי: אחר-כך בשיחה עם היועצת המשפטית תיקנו כמה הערות.

<חנה וינשטין-טירי: כשנקרא את הנוסח תראי.

<הרצל בר-מג: לאף אחד פה אין נוסח מתוקן.

עיסאווי פריג': רקפת, אני לא חושב שזה קריטי.

עיסאווי פריג': רשות המסים לא גובה דמי אחסנה.

עיסאווי פריג': היא לא תגבה.

<רקפת ישי: הם גבו חלק מהאגרות והמסים.

<קריאה: אגרות כן.

עיסאווי פריג': חברים, כדי להיכנס למסלול האמיתי, בואו נתחיל בהקראה.

<חנה וינשטין-טירי: תקנות הגנת הצרכן (גילוי פרט מהותי לגבי שירות משלוח טובין), התשע"ה-2015.

עיסאווי פריג': תקראי לאט-לאט והחברים יקשיבו ויעכבו.

<חנה וינשטין-טירי: תקנות הגנת הצרכן (גילוי פרט מהותי לגבי שירות משלוח טובין), התשע"ה-2015 "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 4(א)(3)" – צריך להוסיף פה 17ו – "ו-37 לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן-החוק), בהתייעצות עם הממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: ".

<חנה וינשטין-טירי: צריך להוסיף פה את סעיף 17ו, כי סעיף 17ו מתיר לשר לקבוע תקנות בנוגע לכללים שונים לפרסום.

<חנה וינשטין-טירי: היום החוק אומר שאתה צריך לפרסם מחיר כולל, ופה להיפך, אנחנו נותנים סוג של הקלה, אנחנו אומרים: אתה יכול לפרסם את זה, אבל ברכיבים שונים, ולכן סעיף ההסמכה צריך להיות גם פה.

<רויטל סומפולינסקי: היום לפי החוק אם אתה נגיד רוצה לקנות לפטופ.

<רויטל סומפולינסקי: המחיר צריך להיות 117 שקלים, אתה לא יכול להגדיר 100 שקלים פלוס מע"מ.

<רויטל סומפולינסקי: אתה חייב לכתוב 117 שקלים.

<רויטל סומפולינסקי: ולכן לכאורה אם יש להם את כל תשלומי המסים האלה, הם חייבים להציג את המחיר כמחיר פיקס.

<רויטל סומפולינסקי: חוץ מזה שהדבר הזה קשה ליישום במקרה שבו זה לא מע"מ שאתה יודע מה המוצר ואתה רק גוזר עליו מע"מ, אלא זה תלוי עוד דברים שהזמנת.

<רויטל סומפולינסקי: אנחנו משתמשים בסמכות השר לקבוע כללים שונים איך אתה מציג את המחיר, ומאפשרים למשלח להפריד בין המחיר שהוא גובה עבור השירות שהוא נותן לבין המסים.

עיסאווי פריג': והצגת המחיר היום, כשזה כולל מע"מ, היא אך ורק על פי סמכות השר?

<רויטל סומפולינסקי: לא.

<רויטל סומפולינסקי: החוק היום קובע בסעיף 17ד לחוק הגנת הצרכן אתה חייב להציג את המחיר פיקס או לטובין או לשירות, המחיר הכולל.

<רונן סימג'י: אנחנו לא אתכם, לא כי אנחנו לא רוצים, כי אתם לא מבינים את המהות של מה שאמרתם, סליחה.

עיסאווי פריג': אז תסביר לנו.

<רונן סימג'י: אני רוצה, ניסיתי כבר לפני כן.

עיסאווי פריג': בבקשה.

<רויטל סומפולינסקי: שנייה, אני רוצה רק להמשיך.

<רויטל סומפולינסקי: סעיף 17ו של חוק הגנת הצרכן קובע ש"השר, או כל שר בתחום סמכותו יחד עם השר, רשאים לקבוע, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, כללים לפרסום או להצגה באופן שונה של מחירי נכס או שירות, או של סוגי נכסים".

<רויטל סומפולינסקי: זאת אומרת, פה אנחנו מדברים לא על ההצגה של המחיר הכולל, בגלל שהבינו במשרד הכלכלה שיש קושי במקרה הזה בהצגת מחיר כולל, ולכן הפרידו את זה לרכיבים.

<רויטל סומפולינסקי: כשיגיעו להפרדת הרכיבים יהיה אפשר לדון בהערות הספציפיות.

עיסאווי פריג': חנה, בסעיף איפה אנחנו מוסיפים את השר?

<רויטל סומפולינסקי: בסעיף 17ו.

עיסאווי פריג': בסעיף 17ו, שזה בא אחרי - - -

<רויטל סומפולינסקי: 4(א)(3).

עיסאווי פריג': ולפני 37.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': בסדר.

מיקי לוי: אולי באמת שיבהיר לנו למה זה.

עיסאווי פריג': בבקשה.

<רונן סימג'י: אני רוצה ברשותכם להסביר משהו.

מיקי לוי: אבל קצר וקולע.

<רונן סימג'י: אני אשתדל.

<רונן סימג'י: זה לא שאנחנו חושבים שצריך להסתיר אינפורמציה מלקוחות.

<רונן סימג'י: אל תיקחו את זה לכיוון הזה, לא צריך ללכת לשם.

<רונן סימג'י: צריך לדעת קודם כול איך ומתי נותנים את האינפורמציה, כי אתם אומרים שצריך להציג.

<רונן סימג'י: יש כל יום – זה נתון – למעלה מעשרות אלפי משלוחים שנכנסים למדינת ישראל.

<רונן סימג'י: האם הכוונה של רשות הגנת הצרכן שכל אחד ואחד מהלקוחות הללו יקבל מראש אינפורמציה אישית אליו כמה כל אחד ואחד אמור לשלם את חלקו היחסי?

עיסאווי פריג': מה זה מפריע לך?

<רונן סימג'י: זה לא מפריע לי, אני רק רוצה לדעת איך לעשות את זה.

<רונן סימג'י: אם אתה תנחה, אני אעשה את זה.

<ערן לביא: אנחנו עוברים על הנוסח עכשיו.

<רונן סימג'י: יתרה מזו, אדוני, אני רוצה שתבין שאם אתה תזמין מוצר מסוים והוא יזמין מוצר מסוים - - -

עיסאווי פריג': אני שואל אתכם, אני לקוח, צרכן, הזמנתי משהו, אני לא צריך לדעת מה פירוט התשלום שלי בזמן אמת?

<רונן סימג'י: ודאי שכן.

<רונן סימג'י: אני רק לא יודע להגיד לך בשלב שבו אתה מזמין, כמה אתה תקבל.

<רונן סימג'י: אני כן יודע להגיד, ובשביל זה יש לי דוגמה להצעת מחיר, שאותה אני מוציא ללקוחות.

<רונן סימג'י: אני יודע כמה עמלה אני רוצה לקחת, אני לא יודע כמה - - - אתה תשלם, אני לא יודע כמה אחסנה אתה תשלם - - -

עיסאווי פריג': הכול יהיה מפורט לי בחשבונית?

<קריאה: כן.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': יש פרסום אינטרנטי לגבי הבסיס של החישוב הזה?

<רונן סימג'י: שמכון התקנים יפרסם, שממן יפרסם, שחברת התעופה תפרסם.

<חנה וינשטין-טירי: אתה תפרט מה הרכיבים.

עיסאווי פריג': לא, אתה מאגם את כל המידע הזה כעמיל מכס.

עיסאווי פריג': אתה לא תתפוס את המקל מכיוון אחד.

<רונן סימג'י: זו אינה כוונתי.

<רונן סימג'י: הקשיבו שוב.

<רונן סימג'י: אין בכוונתי ואין זה רצוני - - -

מיקי לוי: מה שאתה אומר שאתה יכול לפרט הכול חוץ מהמכס.

<קריאה: לא, גם אחסנה אני לא יודע.

<רונן סימג'י: חברים, תקשיבו.

<רונן סימג'י: אני אינני מתכוון ואינני רוצה להסתיר אינפורמציה, מה שאני רוצה להגיד שיש ביכולתי לומר מה אני, כסוכן מכס, רוצה על פעילותי, אבל בתוך הפעילות שלי משולבים גופים שונים: רשות הנמלים, ממן, מסופי מטען, מכון התקנים, משרד התקשורת, משרד התחבורה, משרד הכלכלה וכדומה.

<רונן סימג'י: באה הצעת המחיר שלי, חברת X גובה כך וכך תשלומים.

<רונן סימג'י: המחיר אינו כולל תשלומים לרשויות השונות כגון מסופי מטען, חברות תעופה וכו'.

<רונן סימג'י: אני מפרט מי ומה נמצא בתוך התהליך.

עיסאווי פריג': ידידי, מה זה עמיל מכס?

עיסאווי פריג': עמיל מכס שובר את הראש ויודע את כל התעריפים בכל המסלול הזה.

<רונן סימג'י: אתה רוצה שאני אעשה אותה פעולה תוך כדי התהליך?

עיסאווי פריג': אחי, תקשיב.

עיסאווי פריג': כשאתה בא ללקוח, אתה נותן לו את כל התעריפים מול כל מוסד, אם זה רשות הנמלים, אם זה המכס, אם זה רשות המסים, ועכשיו אתה רוצה להיות ראש קטן?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זה המחיר שלי כעמיל מכס.

עיסאווי פריג': כל מה שאתה אומר ללקוח בעל-פה, הלקוח צריך לדעת בדיעבד על בסיס תעריף.

<רונן סימג'י: הוא מקבל את זה.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אז למה אתה מתווכח?

עיסאווי פריג': למה אתה מתנגד לתקנות?

<ליאור שגיא: אני חושב שאנחנו עושים קצת סלט, סליחה על הביטוי הלוא פרלמנטרי.

<ליאור שגיא: אנחנו מדברים פה על צרכן ולא על יבואן.

<ליאור שגיא: הצרכן הזה נכנס לאיזה אתר סחר בחו"ל ועושה קנייה.

<ליאור שגיא: הוא יודע שהנעליים עולות לו 20 דולר, וזהו.

<ליאור שגיא: הוא לא נכנס לשום מקום אחר.

<ליאור שגיא: אני עוד לא יודע שהוא קנה.

<ליאור שגיא: את העסקה של השילוח הוא לא עשה אתי, אתר הסחר עשה אתי.

<ליאור שגיא: אני מדבר על כמויות של מיליונים ביום.

עיסאווי פריג': אין בעיה, ואתה מחויב לפרסם באינטרנט את כל התהליך הזה בתעריפון שלך.

<ליאור שגיא: של השירות שלי בוודאי.

<קריאה: לא בארץ, ההובלה שולמה בחו"ל.

עיסאווי פריג': חברים, אתם עכשיו מערערים על מהות התקנות.

<ליאור שגיא: נכון, כי הן בעייתיות.

<רונן סימג'י: לא היתה פה מחשבה נכונה, לא ישבתם עם אנשי המקצוע, לא ישבו עם אנשי מקצוע.

עיסאווי פריג': אתם מערערים על מהות התקנות.

עיסאווי פריג': אני מבין אתכם, מצד אחד.

עיסאווי פריג': תעזור לי, חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אם אני אעזור לך, אני אלך לצד שלהם.

מיקי לוי: הייתי אחראי גם על המכס, להם אין נגיעה כמה הלפטופ הזה שהזמנתי דרך האיביי – כמה מכס אני אשלם עליו.

מיקי לוי: הוא יכול לפרט כמה יעלה המשלוח וכמה דמי אחסנה ליום, כדי שאני אכפיל.

מיקי לוי: אם אני אשאיר את זה שבועיים, אני אכפיל בימים.

מיקי לוי: הוא יכול לפרט למשרד המסחר: זה לא כולל מכס, זה לא כולל מס נמל - - -

<חנה וינשטין-טירי: זה מה שאנחנו רוצים שהם יפרטו.

מיקי לוי: אני מכיר את זה.

מיקי לוי: אני מכיר את המחסן של ממן ואני מכיר את המחסן באשדוד.

מיקי לוי: מדפים במיליונים.

מיקי לוי: נגרום להם להיות עבריינים.

<ליאור שגיא: הוא צודק.

עיסאווי פריג': חברים, אני רוצה להעביר את זה בהסכמה וברוח טובה.

עיסאווי פריג': אני שואל אתכם, למה אתם פוחדים משקיפות?

<ליאור שגיא: להיפך, אנחנו בעד שקיפות, אמרנו בהתחלה.

<קריאות: - - -

<ליאור שגיא: מה שקשור אלינו, אנחנו מוכנים להציג בשקיפות מלאה.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, אני עושה את הדיון בנוחות ובג'נטלמניות, אבל כדי שהדברים יירשמו בפרוטוקול, אני מבקש מכם בואו נדבר אחד-אחד.

עיסאווי פריג': משרד הכלכלה.

<אנואר חילף: אני ממונה על מדיניות הייבוא במשרד הכלכלה.

<אנואר חילף: אנחנו שוב חוזרים למהות הדברים, וחוזרים שני צעדים אחורה.

<אנואר חילף: אני מציע שנמשיך לעבור על הנוסח, כי תקבלו תשובות גם לשאלות שאתם מעלים, ואם יש קשיים ביישום, אנחנו נתייחס אליהם.

עיסאווי פריג': קיבלתי.

<אנואר חילף: רמת הפירוט של הדברים שאנחנו מבקשים – פה מציגים כאילו אנחנו מבקשים רמת פירוט ברורה וחדה לכל הדברים.

<אנואר חילף: יש פה כמה רמות ויש דברים שאנחנו מבקשים להפנות את הצרכן למקום שהוא יכול לקבל את מלוא המידע.

<אנואר חילף: המטרה פה היא הנגשת מידע מקסימלי.

<אנואר חילף: וזאת הגישה שלנו, אנחנו לא מוותרים על זה.

מיקי לוי: יש הסתייגות שלכם, היא נרשמה בפרוטוקול.

מיקי לוי: בואו נתקדם.

עיסאווי פריג': קיבלתי, אנואר, את הצעתך.

עיסאווי פריג': נתקדם בהקראה.

עיסאווי פריג': אם כך הוספנו את הכפיפות לסעיף 17ו לחוק הגנת הצרכן.

עיסאווי פריג': הגדרות.

<חנה וינשטין-טירי: הוספנו "מחוץ למדינת ישראל – למעט האזור כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף".

<חנה וינשטין-טירי: הכוונה כמובן לא למי שעושה הובלות בתוך מדינת ישראל, אם אני קונה מוצר בחנות בארץ ואני רוצה לדעת מה עלויות ההובלה שלי, אלא באמת הכוונה היא לטפל בכל מה שנוגע לייבוא אישי, כלומר כשאני מזמינה מוצר מחו"ל ואני מביאה אותו לשטח מדינת ישראל, כדי באמת להסיר חסמים ולעודד פתיחה לתחרות.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': תמשיכי את הקראת כל הסעיף עד הסוף.

<רויטל סומפולינסקי: אפשר אולי "כהגדרתו בסעיף" - - -

<חנה וינשטין-טירי: או להגיד "כהגדרתו בחוק".

<רונן סימג'י: איזה חוק?

<רויטל סומפולינסקי: חוק הגנת הצרכן.

<רויטל סומפולינסקי: בסעיף 17א כתוב "'המחיר הכולל' - מחיר הכולל את סך כל התשלומים בעבור נכס או שירות ואת סך כל המסים החלים עליהם או על מכירתם והנגבים על ידי עוסק".

<רונן סימג'י: כאן ניאלץ לעצור ולהתקומם באופן נחרץ - - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': שנייה, אני מבקש.

<קריאה: זה לא אנחנו שקובעים.

עיסאווי פריג': שמעתי.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': יש לנו ההגדרות.

עיסאווי פריג': המחיר הכולל הגדרנו "כפי שמוגדר בחוק", שזה החוק להגנת הצרכן, והשאר אנחנו מוחקים עד הסוף.

<ברי פינטוב: אין קשר בין משלח למיסי יבוא.

<ברי פינטוב: זה לא מסתדר.

עיסאווי פריג': חבר, אתה מפריע לי.

עיסאווי פריג': עכשיו זה חורג מהטעם הטוב.

עיסאווי פריג': אני מבקש ממך, אני אתן לכם להתבטא באופן מוחלט בכל הסעיפים, אבל נעשה את זה מסודר.

עיסאווי פריג': חנה, בסעיף ההגדרות, יש לנו שתי הגדרות, "במחיר הכולל, על-פי חוק" ו"המשלח", איך שזה מוגדר.

עיסאווי פריג': אני לא רואה שום התנגדויות לגבי ההגדרות.

<רויטל סומפולינסקי: הדיונים העיקריים פה מתמקדים בתקנה 2 ובתקנה 3.

עיסאווי פריג': בסעיף הזה אני לא רואה שום - - -

<רונן סימג'י: סליחה, אתם לא רואים או שאנחנו לא רואים?

<רונן סימג'י: אם זה דיון חד-צדדי - - -

עיסאווי פריג': אני מדבר על ההגדרות.

<רונן סימג'י: ההגדרה מובנת לי.

<רונן סימג'י: היא אינה ישימה בחוק שאתם מנסים ליישם.

<ליאור שגיא: לגבי ההגדרה.

עיסאווי פריג': אני מדבר על ההגדרות.

עיסאווי פריג': עזוב איפה זה נכנס לתוך משפט בתקנות 2 ו-3.

עיסאווי פריג': כשנגיע לזה, נדבר.

<חנה וינשטין-טירי: אנחנו נסביר את זה בהמשך.

עיסאווי פריג': שנייה, חברים.

<ברי פינטוב: אפשר שאלה?

<ברי פינטוב: משלח כולל דואר?

<חנה וינשטין-טירי: הדואר לא מביא משטח שמחוץ למדינת ישראל.

<קריאה: מה את אומרת?

<חנה וינשטין-טירי: אם כן, אז כן.

עיסאווי פריג': חברים, בסך הכול אני רוצה להתקדם ולהתקדם טוב.

עיסאווי פריג': בסך הכול אנחנו מדברים על שתי הגדרות.

עיסאווי פריג': הגדרת מחיר כולל, ומחיר כולל זה דבר שאין עליו ויכוח, הוא ידוע בהגדרות.

עיסאווי פריג': שמעתי עכשיו הערה לגבי משלח, נכון?

עיסאווי פריג': תגיד את השאלה לפרוטוקול.

<ליאור שגיא: השאלה היא האם משלח כולל דואר.

<ליאור שגיא: אני מדבר כמובן על דואר בין-לאומי.

<חנה וינשטין-טירי: חברת הדואר היא חברה פרטית, היא עוסק כהגדרתו בחוק הגנת הצרכן, וככל שחברת הדואר מביאה מוצרים משטח שמחוץ למדינת ישראל למדינת ישראל, זה חל עליה.

עיסאווי פריג': יש עוד שאלות בהגדרה?

עיסאווי פריג': רק בסעיף, אני מבקש.

עיסאווי פריג': אם כך, סעיף ראשון.

עיסאווי פריג': אני מדלג הלאה.

מיקי לוי: אתם נציגי דואר ישראל?

עיסאווי פריג': הם לא צד.

<רויטל סומפולינסקי: חברת הדואר למיטב ידיעתי היא חברה ממשלתית.

<הרצל בר-מג: חברה ממשלתית, נכון.

מיקי לוי: אתם תעמדו בזה?

<הרצל בר-מג: כמו שסעיף 2 מופיע, אנחנו כמו כולם, לא נצליח לכתוב דברים שאנחנו - - -

עיסאווי פריג': בואו נלך לסעיף 2, חברים.

עיסאווי פריג': להקריא סעיף 2.

עיסאווי פריג': בסעיף 1 אנחנו מתקנים את המחיר הכולל.

עיסאווי פריג': אני מעמיד את סעיף 1, שזה הגדרות, להצבעה.

עיסאווי פריג': מי בעד?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': סעיף 2 לתקנות – תתחילי לקרוא.

עיסאווי פריג': אחרי הסעיף אני אתן התייחסויות למי שצריך.

עיסאווי פריג': כן, חנה.

<קריאה: איפה את רואה את זה?

<חנה וינשטין-טירי: עשינו חידוד.

עיסאווי פריג': אני לא רואה את התיקונים אצלי.

<הרצל בר-מג: גם אנחנו לא רואים את התיקונים אצלנו.

<הרצל בר-מג: אנחנו מדברים על מסמכים שונים.

<רויטל סומפולינסקי: במהות אין פה הבדלים גדולים.

מיקי לוי: אדוני, אני מבקש את רשותך.

מיקי לוי: לא יכול להיות שהנוסח המתאים לא יהיה מולם.

מיקי לוי: אני מבקש לעצור לשלוש דקות, לקרוא לסדרן ולצלם לכולם את הנוסח הזה, כי מחר הוא יבוא ויגיד לי - - -

<חנה וינשטין-טירי: נקריא את הנוסח שהוסכם בוועדה, ונגיד איזה תיקונים אנחנו מציעים.

מיקי לוי: לי קשה מאוד לעקוב אחריך, אם זה לא רשום מולי.

<חנה וינשטין-טירי: זה נוסח שפורסם בוועדה.

<ערן לביא: לא נכון.

<ערן לביא: היא תיקנה את זה עכשיו.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': התיקונים מהותיים, חנה?

<חנה וינשטין-טירי: אני אקרא את מה שפרסמנו באתר הוועדה אתמול, ואני חייבת לציין שהתיקונים שנעשו אתמול זה תיקונים שבאו בסך הכול לטובת המשלחים, בגלל הערות שהיו ברגע האחרון.

עיסאווי פריג': אנחנו ניצמד למה שנשלח, והתיקונים תגידי אחרי ההקראה שיהיה להם המעקב.

<חנה וינשטין-טירי: אני אסביר את המהות, ואחר-כך אני אקרא את הנוסח.

מיקי לוי: תרשמו בבקשה אתם את התיקונים, כדי שתוכלו לתת לנו חוות דעת נוספת.

<חגי עינת: נורא קשה, זה נוסחים שונים לחלוטין.

עיסאווי פריג': תקראי לאט וברור.

<חנה וינשטין-טירי: "2(א) משלח יגלה לצרכן, באתר האינטרנט שלו אם קיים (להלן – באתר) - - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, חברים, אני מבקש.

עיסאווי פריג': היא מקריאה את הנוסח המקורי שקיבלתם בדואר - - -

<לאה ורון: לא בדואר אלא באתר הכנסת.

עיסאווי פריג': באתר אין תיקונים, אז יש לכל אחד.

עיסאווי פריג': אני מבקש לעשות את המעקב הזה ולכתוב את ההערות שלכם בהתאם.

עיסאווי פריג': כן.

<חנה וינשטין-טירי: "2(א) משלח יגלה לצרכן, באתר האינטרנט שלו אם קיים (להלן – באתר), את המחיר שגובה בעד שירות משלוח הטובין; כמו כן, יגלה לצרכן באתר איזה אגרות ומסים חלים על משלוח הטובין, לרבות דמי אחסנה וכל הוצאה אחרת שעשויה להשתלם בידי הצרכן בשל עיכוב בשחרור הטובין; בנוסף יגלה משלח לצרכן, היכן ניתן למצוא פירוט המסים והאגרות כאמור;"

<הרצל בר-מג: זה לא דומה למה שכתוב פה, ואנחנו לא מצליחים לעקוב.

<הרצל בר-מג: אני חושב שמן הראוי פשוט להעביר לכולם את הנוסח.

עיסאווי פריג': מה שהיא קראה לא תואם?

<הרצל בר-מג: לחלוטין לא.

<הרצל בר-מג: לא דומה בכלל למה שכתוב פה.

<הרצל בר-מג: זה נוסח אחר לחלוטין.

מיקי לוי: האם את מתכוונת ב"יגלה" שזה במספרים או רק בכותרת?

מיקי לוי: למה כוונתך?

מיקי לוי: כמו כן, יגלה לצרכן איזה מסים ואגרות חלים.

מיקי לוי: אני אומר לו: אגרת נמל, אגרת אחסנה.

מיקי לוי: האם ללא מספרים?

מיקי לוי: אם ללא מספרים, אין לי בעיה, והם יודעים מה צריך לכתוב.

מיקי לוי: אם זה מספרים, יש לי בעיה, הוא לא יודע איזה מכס, הוא לא יודע מה מהות המשלוח, הוא לא יודע כלום.

דוד ביטן: צריך לכתוב מה לא חל, לא מה כן חל.

<חנה וינשטין-טירי: מה זאת אומרת מה לא חל?

דוד ביטן: אם אני צריך להוסיף משהו.

עיסאווי פריג': חברים, לכולם יש נוסח?

מיקי לוי: הרשות להגנת הצרכן, אם הם לא יודעים להגיד לו מה זה, הם לא ידעו להגיד לו כמה - - -

<חנה וינשטין-טירי: זה בדיוק מה שאמרתי בהתחלה.

<חנה וינשטין-טירי: חבל, תנו לי להסביר את הסעיף.

עיסאווי פריג': חברים, בואו נעשה סדר.

עיסאווי פריג': שנייה.

עיסאווי פריג': חנה, תקבלי את זמנך.

דוד ביטן: צריך לכתוב מה לא חל, לא מה כן חל.

דוד ביטן: אם אני צריך להוסיף על התשלום, אני צריך לדעת.

דוד ביטן: לא מה שילמתם בתוך התשלום, זה נראה לי מיותר.

עיסאווי פריג': חברים, לכולם יש הנוסח של הקריאה?

דוד ביטן: אני מתחיל ב-100 שקל, אם אני צריך להוסיף 20 שקל, שיגידו לי.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן, מיקי, תנו לנו.

עיסאווי פריג': לכולם יש הנוסח שהיא קוראת?

עיסאווי פריג': עכשיו שוב לקרוא את סעיף 2.

<חנה וינשטין-טירי: אני יכולה להסביר אותו במילים, אולי זה יהיה יותר ברור.

עיסאווי פריג': בבקשה.

<חנה וינשטין-טירי: תקנה 2 – אמרנו שהתקנות האלה מורכבות משלושה נדבכים.

<חנה וינשטין-טירי: הנדבך הראשון זה הפרסום באינטרנט, זה השקיפות.

<חנה וינשטין-טירי: למה אנחנו רוצים פרסום באינטרנט?

<חנה וינשטין-טירי: כי כאשר צרכן רוצה לבצע שילוח של מוצר מחוץ לשטח מדינת ישראל, הוא יוכל לעבור בין החברות ולראות היכן המחיר המשתלם, הוא יבין גם מה העלויות שחלות עליו או מה העלויות שעשויות לחול עליו.

<חנה וינשטין-טירי: זה הנדבך הראשון, הפרסום באינטרנט, והוא פרסום יותר כללי.

<חנה וינשטין-טירי: אני חייבת לומר, היום החוק אומר שגם בפרסום מחיר חייב להיות מחיר כולל.

<חנה וינשטין-טירי: פה נתנו כללים שאמורים להקל יותר במובן הזה, כי קיבלנו את הטענה שלהם שהם לא יודעים מראש איזה מוצר אדם ירכוש, ולכן הם לא יודעים מראש להגיד מה מס הטובין.

<חנה וינשטין-טירי: אז אמרנו שלכן נפריד את העלויות האלה.

<חנה וינשטין-טירי: אמרתי שהעלות הראשונה זו העמלה בעד השירות שהם נותנים.

<חנה וינשטין-טירי: זה כסף שהם מקבלים לעצמם, זה עבור השירות הפרטי שהם נותנים לצרכן בגין השילוח וכל מה שנלווה לשם – הטיפול מול המכס, ההבאה משטח מדינת ישראל לבית, ככל שהשירות כולל את כל השירות כמכלול.

<חנה וינשטין-טירי: העלויות הבאות זה המסים.

<חנה וינשטין-טירי: אנחנו מבינים שהם לא יודעים בשלב של הפרסום הכללי לבוא ולומר בדיוק מה העלויות הסופיות.

<רונן סימג'י: מה את מצפה - - -

<חנה וינשטין-טירי: רגע.

<חנה וינשטין-טירי: לכן אמרנו שאתה צריך לגלות לצרכן איזה מסים יחולו עליו.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': אני לא מרשה לכם.

<רונן סימג'י: אני סוכן מכס, לא מבין מה שהיא אומרת - - -

עיסאווי פריג': חבר.

<רונן סימג'י: אבל אני לא מבין.

עיסאווי פריג': חבר, מה שמך?

<רונן סימג'י: רונן.

עיסאווי פריג': רונן, בכדי שנהיה יעילים, אני מבקש - - -

<קריאות: - - -

<חנה וינשטין-טירי: זה אגרות ומספרים.

דוד ביטן: מה שולם, לא מה צריך להוסיף.

<ליאור שגיא: אולי נתקן תקנה להבנת הנקרא?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן, אני מבקש.

עיסאווי פריג': היא מציינת מה שכתוב.

עיסאווי פריג': עכשיו נתייחס בצורה מסודרת.

<חנה וינשטין-טירי: רגע, לא סיימתי.

<חנה וינשטין-טירי: שנייה.

דוד ביטן: תן לי שנייה - - -

<חנה וינשטין-טירי: אמרנו שהדבר הראשון שהם צריכים זה להגיד את המחיר של השירות.

<חנה וינשטין-טירי: זה הם אמורים לדעת מראש, גם בשלב הפרסום הכללי.

<חנה וינשטין-טירי: הדבר השני זה איזה אגרות ומסים חלים על משלוח הטובין.

<חנה וינשטין-טירי: איזה.

<חנה וינשטין-טירי: תגידו איזה אגרות.

<חנה וינשטין-טירי: יש אגרת ביטחון - - -

<רונן סימג'י: מי לוקח את האגרות?

עיסאווי פריג': אני מבקש לשתוק, רונן.

<חנה וינשטין-טירי: אי-אפשר לדבר ככה, באמת.

עיסאווי פריג': אי-אפשר.

<חנה וינשטין-טירי: אתם רוצים הסבר, אני מנסה להסביר.

<חנה וינשטין-טירי: אתם פשוט לא רוצים להקשיב.

עיסאווי פריג': דברי, אנחנו אתך.

<חנה וינשטין-טירי: זה מה שכתוב, איזה אגרות ומסים חלים על המשלוח.

<חנה וינשטין-טירי: תגידו שיש מסי ייבוא על הטובין, יש אגרות כאלה וכאלה, מסים כאלה וכאלה.

<חנה וינשטין-טירי: תגידו מה אני אחויב.

<חנה וינשטין-טירי: אני לא אומרת שאתם צריכים לכתוב את זה במחיר הכולל, אבל תגידו לי מה יש.

עיסאווי פריג': הבנו.

עיסאווי פריג': הלאה.

<חנה וינשטין-טירי: הדבר השלישי זה איזה עלויות או הוצאות אחרות עשויות להשתלם אם יהיו עיכובים בשחרור.

<חנה וינשטין-טירי: לפעמים כשיש עיכוב בשחרור הם צריכים לשלם דמי אחסנה, אז תגידו לי שיכול להיות - - -

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': הבנו.

עיסאווי פריג': הבנו.

<חנה וינשטין-טירי: זה מה שכתוב בנוסח.

<חנה וינשטין-טירי: מבחינת הנוסח אנחנו מציעים לחדד את זה קצת יותר.

<חנה וינשטין-טירי: בפתיח לבוא ולומר "משלם - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש מכם עכשיו שמה שהיא מתקנת, תכתבו בעט על גבי המסמך שמונח על השולחן.

עיסאווי פריג': תגידי את השינויים שנרשום.

<חנה וינשטין-טירי: בשורה הראשונה "משלח יגלה לצרכן באתר האינטרנט שלו אם קיים (להלן – באתר)", אני מציעה להוסיף "את הרכיבים הבאים בנפרד –".

עיסאווי פריג': שנייה, תני להם לכתוב.

<חנה וינשטין-טירי: ממש נכתוב את זה בצורה נפרדת, שיהיה להם ברור.

<חנה וינשטין-טירי: "א.

<חנה וינשטין-טירי: את המחיר שגובה בעד שירות משלוח הטובין.

<חנה וינשטין-טירי: " לפה אנחנו מבקשים להוסיף לאחר שיחה שהיתה לנו עם המכס אתמול - - -

עיסאווי פריג': מי הזה המכס?

עיסאווי פריג': אני רואה שניים?

עיסאווי פריג': רשות המכס זה רקפת.

<חנה וינשטין-טירי: רשות המסים.

<חנה וינשטין-טירי: זה כדי שיהיה ברור שלא רק מדובר בשירות המשלוח, זאת אומרת, משטח שמחוץ למדינת ישראל לתוך מדינת ישראל, אלא כל העמלות שנלוות.

<חנה וינשטין-טירי: למשל, דמי הטיפול שהוא גובה בשל השחרור וההובלה שהוא מביא עד לבית.

עיסאווי פריג': עד לבית של הלקוח.

<חנה וינשטין-טירי: כאן אנחנו רוצים להוסיף "שגובה בעד שירות משלוח הטובין, לרבות הטיפול בשחרור מפיקוח המכס ומסירתו ללקוח".

<חנה וינשטין-טירי: זה בתיאום עם רשות המסים.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': הלאה.

עיסאווי פריג': קדימה.

<חנה וינשטין-טירי: "(ב) איזה אגרות ומיסים חלים על משלוח הטובין.

<חנה וינשטין-טירי: "

עיסאווי פריג': (ג).

דוד ביטן: איזה אגרות ומסים, אבל הם לא כלולים במחיר, נכון?

<חנה וינשטין-טירי: אמרנו בפתיח שהוא צריך לפרט את זה בנפרד.

<חנה וינשטין-טירי: הוא לא חייב שזה יהיה במחיר כולל.

<רויטל סומפולינסקי: המילה "איזה" מכוונת לכותרת ולא למספר.

מיקי לוי: עם זה אתם יכולים לחיות.

עיסאווי פריג': הם יכולים לחיות עם הכול.

עיסאווי פריג': 3.

<חנה וינשטין-טירי: "(ג) דמי אחסנה וכל הוצאה אחרת שעשויה להשתלם בידי הצרכן בשל עיכוב בשחרור הטובין.

<חנה וינשטין-טירי: ".

עיסאווי פריג': זה (ג).

עיסאווי פריג': זה סעיף 2.

<חנה וינשטין-טירי: יש גם (ד).

עיסאווי פריג': הוספת (ד).

עיסאווי פריג': הבנתי.

מיקי לוי: סליחה, פה הם יכולים לתת מספר?

מיקי לוי: הוא יכול לכתוב לי שעלות יום אחסנה הואX כסף?

<ברי פינטוב: מיקי, אני רוצה לראות אותך - - -

עיסאווי פריג': לא, אני לא פותח את זה.

עיסאווי פריג': אני לא פותח.

עיסאווי פריג': אני מבקש (ד).

דוד ביטן: זו הערה נכונה.

<חנה וינשטין-טירי: "(ד) היכן ניתן למצוא" - - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, אני מבקש.

עיסאווי פריג': אנחנו כותבים.

עיסאווי פריג': (ד).

<חנה וינשטין-טירי: "(ד).

<חנה וינשטין-טירי: היכן ניתן למצוא את פירוט המסים והאגרות כאמור.

<חנה וינשטין-טירי: "

דוד ביטן: יש לי בעיה עם (ב).

<חנה וינשטין-טירי: יש מיסי יבוא על הטובין - - -

דוד ביטן: מקובל עלי מה שכתבת, עכשיו זה מובהר - - -

עיסאווי פריג': סיימת את ארבעת המרכיבים?

עיסאווי פריג': זהו?

דוד ביטן: רגע, אני רוצה לשאול.

דוד ביטן: הנוסח נראה לי בסדר.

דוד ביטן: לגבי סעיף (ב), את מגדירה את המחיר ב-(א).

דוד ביטן: מה כלול במחיר?

דוד ביטן: סעיף (ב) הוא לא כלול במחיר או כן כלול במחיר?

<חנה וינשטין-טירי: לא, הוא לא כלול במחיר.

דוד ביטן: למה זה לא כתוב במפורש?

דוד ביטן: בסעיף (ב) תכתבי במפורש.

<חנה וינשטין-טירי: כתבנו "משלח יגלה לאתר האינטרנט את הרכיבים הבאים בנפרד" וחילקנו את זה לסעיפים קטנים.

<חנה וינשטין-טירי: זה מאוד ברור.

דוד ביטן: לא, זה פרשנות כרגע.

עיסאווי פריג': אני פותח את סעיף 2 לדיון.

דוד ביטן: בנספח של התקנה תכתבי שסעיף (ב) לא כלול במחיר.

דוד ביטן: מה שכלול במחיר, כלול.

דוד ביטן: מה שלא כלול במחיר, צריך לכתוב.

<חנה וינשטין-טירי: זה עניין של ניסוח.

דוד ביטן: אני מבקש בעניין של סעיף (ב) שתכתבו במפורש שהוא לא חלק מהמחיר, זה בנוסף למחיר.

דוד ביטן: אם את לא כותבת, את משאירה באוויר, אפשר להבין את זה אחרת.

<רויטל סומפולינסקי: זה מנוסח בצורה כזאת שכתוב איזה אגרות של מסים חלות.

<רויטל סומפולינסקי: כשרוצים להגיד שאתה צריך לציין, המילה "איזה" מכוונת לכותרת.

<רויטל סומפולינסקי: ברגע שאתה כותב כותרת, זה לא - - -

דוד ביטן: יש לך הגדרה של המחיר.

דוד ביטן: תקראי רגע את (א).

<קריאה: - - -

דוד ביטן: תקראי רגע את (א).

<רויטל סומפולינסקי: "משלח יגלה לצרכן, באתר האינטרנט שלו את הרכיבים הבאים בנפרד.

<רויטל סומפולינסקי: " אנחנו עוד לא משתמשים במילה "מחיר כולל".

<רויטל סומפולינסקי: אין פה את המילים "מחיר כולל".

דוד ביטן: אבל המחיר הוא למעלה.

<רויטל סומפולינסקי: המחיר הוא בהגדרה עכשיו.

<רויטל סומפולינסקי: ההגדרה של "מחיר כולל" נכנסת לנו בתקנה 3, ונדבר עליה שם.

<רויטל סומפולינסקי: כרגע אמרנו שזה בניגוד לסעיף 17ד לחוק הגנת הצרכן, שמחייב היום את המשלחים באתר האינטרנט שלהם לציין מספר פיקס, כולל המכס והמע"מ והייבוא וכל הדברים האחרים.

<רויטל סומפולינסקי: זה החוק היום, את זה אי-אפשר לשנות.

<רויטל סומפולינסקי: התקנות האלה - - -

<ברי פינטוב: ההגדרות שלך לא נכונות.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש מכם.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

דוד ביטן: יש בעיה בסעיף (ב) - -

עיסאווי פריג': אין בעיה, נתייחס לכולם.

דוד ביטן: - - שזה לא יהיה נתון לפרשנות, שזה לא כלול במחיר.

<רויטל סומפולינסקי: סעיף (ב) בא להקל עם המשלחים לעומת המצב של החוק באמצעות זה שהכנסנו את סעיף 17ו, ושר הכלכלה בא להקל עם המשלחים ואומר להם: בניגוד לחובה שלכם מכוח החוק לפי סעיף 17ד לציין את המחיר הכולל, אני באתר האינטרנט שלכם מאפשר לכם לחלק את זה לרכיבים, שב-1 יש את מחיר הפיקס עבור מה שאתם גובים ו-(ב) ו-(ג) ו-(ד) אתם יכולים לציין את זה בכותרת.

עיסאווי פריג': אם כך, חברים - - -

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: רגע.

עיסאווי פריג': אני אתן לך את זכות הדיבור הראשון.

דוד ביטן: זה לא קשור לזכות דיבור.

דוד ביטן: אתם מנסחים עכשיו את התקנה מחדש, נכון?

דוד ביטן: לא הייתי בהגדרות, המחיר הכולל כולל גם את המחיר שגובים "וכן תשלומים נלווים לרבות עמלות בעד השירות, מסי יבוא על הטובין ןכן אגרות", זאת אומרת - - -

<רויטל סומפולינסקי: המחיר הכולל הפך להיות המחיר לפי החוק.

<רויטל סומפולינסקי: אני רק מפנה את תשומת לבך, חבר הכנסת ביטן, שתקנה 2 לא מזכירה את המילה "המחיר הכולל".

דוד ביטן: זה מטעה, זה מה שאני אומר.

<רויטל סומפולינסקי: בסעיף 3 יש מחיר כולל.

<רויטל סומפולינסקי: סעיף 1 זה סעיף ההגדרות, שנותן הגדרות לאיפה ייעשה בזה שימוש בתקנות.

<רויטל סומפולינסקי: השימוש שעושים במונח "המחיר הכולל" יופיע רק בתקנה 3.

דוד ביטן: זה בדיוק.

דוד ביטן: זאת בדיוק ההטעיה.

דוד ביטן: התקנות יכולות להטעות.

דוד ביטן: מדוע?

דוד ביטן: אני מסביר.

דוד ביטן: ברגע שאת מציינת את סעיף (ב) בנפרד, יכולה להיות הטעיה של הצרכן.

דוד ביטן: הוא יכול להבין את זה גם בצורה אחרת.

עיסאווי פריג': איפה הטעיה?

דוד ביטן: בסעיף (ב).

דוד ביטן: סעיף (ב) חייב לציין אם הוא כלול במחיר או לא כלול במחיר, גם בהגדרה של סעיף (ב) בתקנה 2.

דוד ביטן: מה יש בתקנה 3?

דוד ביטן: אחרי שעשיתי את תקנה 2, אני עובר לתקנה 3.

<רויטל סומפולינסקי: תקנה 3 מדברת על עסקה ספציפית בין צרכן למשלח, בעוד שתקנה 2 מדברת על השוואת מחירים באינטרנט.

<רויטל סומפולינסקי: היא לא מדברת - - -

דוד ביטן: זה מבלי לגרוע באמור בתקנה 2.

<ערן לביא: אפשר לשאול משהו?

דוד ביטן: אני אומר לך, "מבלי לגרוע", אני יכול לטעות ולחשוב שמה שכתוב שם כלול במחיר.

דוד ביטן: לעומת זאת, זה לא כתוב - - -

<רויטל סומפולינסקי: "מבלי לגרוע באמור בתקנה 2" זה - - -

דוד ביטן: למה את צריכה לכתוב "מבלי לגרוע"?

<רויטל סומפולינסקי: כי אנחנו רוצים להגיד לך שבנוסף למה שאתה צריך לגלות באתר האינטרנט - - -

דוד ביטן: זה לא דבר הגיוני מה שאת אומרת.

דוד ביטן: תסלחי לי, אם כתוב "מבלי לגרוע", ותקנה 2 מציינת את כל מה שצריך להיות כלול או לא כלול, מה ההגדרה של מחיר.

דוד ביטן: כשאת אומרת "מבלי לגרוע", את מכניסה את כל הגיבנת ההיא למחיר.

<רויטל סומפולינסקי: נגיע לתקנה 3 ולהערות - - -

דוד ביטן: אני אומר שזה יעבור לבתי משפט והפרשנות תהיה לטובת הצרכן.

<רויטל סומפולינסקי: תקנה 3 מדברת על המקרה שבו יש פסקה ספציפית - - -

דוד ביטן: כתוב "מבלי לגרוע".

דוד ביטן: למה המילים "מבלי לגרוע"?

עיסאווי פריג': כשנגיע ל-3, חבר הכנסת ביטן.

דוד ביטן: רגע, סליחה.

דוד ביטן: תסבירי לי למה.

עיסאווי פריג': נגיע לסעיף 3, תדבר עליו.

עיסאווי פריג': חברים, סעיף 2 - - -

<חנה וינשטין-טירי: זה עניין של נוסח מקובל.

<חנה וינשטין-טירי: כך מנסחים את זה.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן, נגיע ל-3 ונדבר על זה.

דוד ביטן: כשמופיעים בבית משפט, טוענים טענות.

דוד ביטן: "מבלי לגרוע" – כשאת לא מנסחת למעלה בדיוק בצורה בהירה, אפשר לפרש בשתי שיטות.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן, נגיע ל-3 נתייחס לזה.

עיסאווי פריג': בואו נתקדם.

עיסאווי פריג': סעיף 2, חברים.

עיסאווי פריג': סעיף 2 כאן הוצג לנו בצורה מאוד פשוטה.

עיסאווי פריג': מה המשלח אמור לגלות לצרכן, זה סעיף 2.

עיסאווי פריג': הציגו את זה בארבעה רבדים, מה צריך לגלות לצרכן.

עיסאווי פריג': אמרו כך: צריך לגלות מחיר - - -

<רויטל סומפולינסקי: המחיר של השירות.

עיסאווי פריג': זה דבר מחייב.

עיסאווי פריג': 2.

עיסאווי פריג': צריך לגלות איזה אגרות חלות על המחיר.

עיסאווי פריג': זה דבר לגיטימי.

<רויטל סומפולינסקי: בכותרת.

עיסאווי פריג': בכותרת.

עיסאווי פריג': והדבר השלישי שצריך להכניס אם יש עלויות אחרות, כמו דמי חסות - - -

<לאה ורון: דמי אחסנה.

עיסאווי פריג': דברים כאלה.

עיסאווי פריג': זה דבר ברור.

עיסאווי פריג': הדבר הרביעי זה הקישור איפה אני מוצא את הנתונים האלה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע התייחסות לסעיף הזה בלבד, תקנה 2, בכדי שנוכל להתקדם, אם יש.

<ברי פינטוב: יש לי.

<ברי פינטוב: יש לי.

עיסאווי פריג': בבקשה, אדוני.

<ברי פינטוב: אני רוצה הערת אגב.

<ברי פינטוב: כל התקנות האלה היו נראות אחרות אם אותן עורכות-דין היו יורדות לשטח ורואות פיזית איזה חיובים יש על משלוחים.

<ברי פינטוב: אני אתן לך דוגמה קטנה, בוא נגיד שאתה בתור רואה חשבון מקבל ממני הצעת מחיר להובלה באוויר ואני כותב לך שההובלה זה 2 דולר לקילו, כפוף ליחס נפח משקל אחד לשש.

<ברי פינטוב: אתה מבין מה זה?

עיסאווי פריג': אם אני בעל עסק, אני מחויב - - -

<ברי פינטוב: אתה לא בעל עסק, אתה צרכן.

<ברי פינטוב: אתה צרכן.

<ברי פינטוב: אתה מבין מה זה?

עיסאווי פריג': יפה מאוד.

עיסאווי פריג': לשם כך אני מבקש שקיפות והקלת ההבנה כדי שתגיע לצרכן, שאני לא אעשה עליו עוד מסלול.

<ברי פינטוב: בוא נרחיב את הדיבור.

<ברי פינטוב: נגיד שאתה מוביל בים, אני רוצה שתשאל אותם אם הם ראו פעם חשבון חיובים של חברת ספנות, כאשר יש לך תעריף ואחרי זה יש לך היטלים.

<ברי פינטוב: רק בשביל העניין.

עיסאווי פריג': אתה מחזק את הדעה שלי שצריך תקנות.

<קריאות: - - -

<ברי פינטוב: אני לא יודע מה ההיטלים.

עיסאווי פריג': עצם המונופול - -

<ברי פינטוב: זה לא מונופול, זה תחרות.

עיסאווי פריג': - - שיש לכם בהבנת המסמך זה דבר לא תקין.

עיסאווי פריג': ואתה מחזק את זה בהצגת הדברים.

עיסאווי פריג': לא שכנעת אותי.

<ערן לביא: אני מחברת הבלדרות DHL, אני תומך בתקנה הזאת, במספר (ב) כמובן, אני חושב שזאת תקנה מצוינת.

<ערן לביא: גם אני הייתי בוועדה להורדת חסמים, ואני שמח שחלק קטן רק הגיע לכאן, כי 99% מההמלצות האחרות שלהם התפוגגו בדרך.

<אנואר חילף: ממש לא.

<ערן לביא: ממש כן.

<ערן לביא: אני אתן לך גם דוגמאות.

<ערן לביא: אני יכול להגיד שאין לנו שום בעיה עם מה שאמרתם בצורה כללית.

<ערן לביא: אני צריך לפרסם את המחיר שלי, של עמלת הטיפול שלי, אני צריך להגיד שיש על המשלוח מכס, להפנות אותו לאתר מכס אם כן ולהגיד איזה אגרות יכולות להיות בתהליך.

<ערן לביא: אין לנו עם זה שום בעיה.

<ערן לביא: הבעיה שלי היא רק עם פרט 3.

עיסאווי פריג': עזוב, נגיע ל-3.

עיסאווי פריג': נדבר עליו.

עיסאווי פריג': אני מדבר על 2.

עיסאווי פריג': האם יש הסתייגויות?

<ערן לביא: לנו אין.

עיסאווי פריג': אנחנו מעמידים את סעיף 2 להצבעה, חברים.

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': מאושר.

עיסאווי פריג': לקרוא 3.

<לאה ורון: אושר בתיקונים שקראה עורכת-הדין טירי.

<רויטל סומפולינסקי: היתה לי רק הערה, אם אפשר לכתוב באתר האינטרנט במקום ברור או בולט, שלא יהיה - - -

עיסאווי פריג': אין לנו בעיה עם זה.

<חנה וינשטין-טירי: "באתר האינטרנט שלו, אם קיים, במקום ברור ובולט.

<חנה וינשטין-טירי: "

עיסאווי פריג': זו לא צריכה להיות בעיה.

עיסאווי פריג': בסדר גמור.

<לאה ורון: איך?

<חנה וינשטין-טירי: "באתר האינטרנט שלו, אם קיים, במקום ברור ובולט.

<חנה וינשטין-טירי: "

עיסאווי פריג': סעיף 2 אושר בהתאם לתיקונים שהוקראו כאן.

עיסאווי פריג': עוברים לסעיף 3.

<ערן לביא: זאת הבעיה.

<רויטל סומפולינסקי: זאת הבעיה.

עיסאווי פריג': בסדר, נתמקד, נשמיע את דעתנו.

<חנה וינשטין-טירי: תקנה 3 מדברת על הנדבך השני.

<חנה וינשטין-טירי: הנדבך השני אומר שכאשר הצרכן בא לבצע עסקה, הוא מתקשר למשלח ואומר: אני רוצה להביא ארון מחו"ל, כמה זה יעלה לי?

<חנה וינשטין-טירי: הוא צריך לנקוב לו במחיר.

<חנה וינשטין-טירי: היום חוק הגנת הצרכן, בלי קשר לתקנה הזאת, כבר מחייב אותם לעשות את זה.

<חנה וינשטין-טירי: אני לא מחדשת פה הרבה בתקנה הזאת.

<נמרוד הגלילי: אבל זה לא - - -

עיסאווי פריג': שנייה.

עיסאווי פריג': אני מבקש, תקבל זכות דיבור.

עיסאווי פריג': באמת.

<חנה וינשטין-טירי: דקה.

<חנה וינשטין-טירי: תנו לי לסיים.

<ערן לביא: - - - מבצע את העסקה.

עיסאווי פריג': לא להפריע.

עיסאווי פריג': אני מבקש מכם.

<חנה וינשטין-טירי: אז איך עושים את העסקאות?

<ערן לביא: רוצה, אני אסביר לך.

עיסאווי פריג': די, באמת.

עיסאווי פריג': תיתן לה להסביר את הדברים, ותקבל זכות דיבור.

<ערן לביא: היא לא מבינה מה קורה.

<חנה וינשטין-טירי: אני רק אסיים את הדברים שלי.

<חנה וינשטין-טירי: היום חוק הגנת הצרכן אומר שלפני עשיית העסקה, כשצרכן בא לבצע עסקה, אתה צריך לנקוב לו במחיר, וזה צריך להיות המחיר הכולל, וההגדרה של המחיר הכולל היא ההגדרה שדיברנו עליה קודם.

<חנה וינשטין-טירי: זו הגדרה של המוצר או של השירות, לרבות המסים שחלים.

<חנה וינשטין-טירי: זה השלב שבו הוא כבר אמור לדעת מה המסים, כי הוא יודע, יש לו מוצר ספציפי.

<חנה וינשטין-טירי: הצרכן אומר לו: אני רוצה להביא מוצר ספציפי, בשונה מהפרסום הכללי באתר האינטרנט, שדיברנו עליו קודם, שבו אנחנו מקבלים את מה שהם אומרים, שהם באמת לא יודעים בדיוק מה המסים שיחולו ומה העלויות המדויקות, כי הם לא יודעים מה המוצר, ברגע שאני עושה עסקה, ולפני עשיית העסקה, כי זה הרציונל של חוק הגנת הצרכן, שקיפות וגילוי נאות והצרכן צריך לדעת בדיוק מה העלויות שיושתו עליו בגין העסקה, הוא צריך לומר לו מה המחיר הכולל.

<חנה וינשטין-טירי: בנוסף אנחנו מבקשים שבשלב שלפני עשיית העסקה, שיגיד לצרכן, יגלה לו שיכול להיות מאוד שיושתו עליו עלויות, שכרגע לא ברור בכלל שהן יושתו עליו.

<חנה וינשטין-טירי: אומנם זה לא צריך להיות במחיר הכולל, כי יכול להיות שצרכן לא יחויב, אבל כן צריך לציין בפני הצרכן.

<חנה וינשטין-טירי: למה כתבנו מ"בלי לגרוע מהאמור בתקנה 2"?

<חנה וינשטין-טירי: כי שוב, חשוב לנו להדגיש שמדובר בנדבך נפרד.

<חנה וינשטין-טירי: הנדבך הראשון זה רק פרסום באינטרנט.

<חנה וינשטין-טירי: אם יש לך אתר אינטרנט, אתה צריך לפרסם באתר האינטרנט.

<חנה וינשטין-טירי: בלי קשר לפרסום באתר האינטרנט שהחובה, כבודה במקומה מונח, אחרי שהצרכן עשה את הפישינג ובירר לעצמו את העלויות בכל חברות השילוח והחליט שהוא רוצה ללכת על חברה מסוימת, הוא עושה עסקה, הוא פונה למשלח כדי לבצע עסקה.

<חנה וינשטין-טירי: בשלב הזה, לפני שאני חותמת על חוזה או נותנת כרטיס אשראי כדי לבצע את העסקה עצמה, צריכים לומר לי - - -

עיסאווי פריג': על איזה מוצרים זה חל?

<חנה וינשטין-טירי: זה חל על כל דבר שאפשר להביא בייבוא אישי.

<ערן לביא: נעלי ספורט לדוגמה.

<חנה וינשטין-טירי: זה יכול להיות כל מוצר.

דוד ביטן: תסתכל על ההגדרה של "המחיר הכולל".

דוד ביטן: המחיר הכולל אומר שהוא צריך לכלול את כל המסים על הטובין, נכון?

דוד ביטן: בתקנה 2 פירטת באופן כללי את המסים - - -

<ערן לביא: את העלויות.

עיסאווי פריג': זכות הדיבור עכשיו לחבר הכנסת ביטן.

דוד ביטן: מה זה "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2"?

דוד ביטן: נתתי ליועצת המשפטית נוסח אחר לגמרי.

<רויטל סומפולינסקי: הוא פשוט - - -

דוד ביטן: להוריד את המילים "מבלי לגרוע" ולהוסיף את זה לאחר שקבעת את המחיר הכולל.

<רויטל סומפולינסקי: "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2" נועד להגיד שבעסקה הספציפית אתה צריך לפרט.

<רויטל סומפולינסקי: אל תחשוב שאם פירטת בעסקה הספציפית אז באתר האינטרנט אתה לא צריך, אלא "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2".

<רויטל סומפולינסקי: החובות בתקנה 2 חלות - - -

דוד ביטן: הבנתי את זה, אבל תקנה 2 חלה באופן עצמאי, ולכן התוספת "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2" היא מיותרת, אין לה שום משמעות, כי אני באתר האינטרנט צריך להגיד כל מה שפירטתי.

<רויטל סומפולינסקי: היא לא מחויבת המציאות.

דוד ביטן: מה היא נותנת?

דוד ביטן: היא יכולה להטעות.

דוד ביטן: באיזה מובן היא יכולה להטעות, כיוון שההגדרה שבתקנה - - -

<קריאות: - - -

<ערן לביא: אני הזמנתי אתמול שמלה של סינדרלה באינטרנט.

<ערן לביא: עלה לי 25 דולר.

<ערן לביא: קניתי לבת שלי.

<ערן לביא: נראה לך שעשיתי עכשיו תחקיר מול הדואר, מול UPS, מול DHL, וחתמתי על איזה הסכם?

<ערן לביא: עשיתי send, שלחתי 25 דואר בפייפל שלי.

<ערן לביא: עכשיו תסביר לי בבקשה - - -

<לאה ורון: זה באתר עצמו, בכלל לא אתכם - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אני אסביר.

דוד ביטן: ניסיתי להסביר, נכנסת לי בדברים.

דוד ביטן: המילים "מבלי לגרוע" יכולות להטעות בעסקה.

דוד ביטן: מדוע?

דוד ביטן: כי בהגדרה של המחיר הכולל, הוא כולל את כל המסים, נכון?

דוד ביטן: אחרת זה לא מחיר כולל.

דוד ביטן: אז אם אני מבין את המחיר הכולל ככולל את כל המסים, למה צריך להפנות אותי לתקנה 2?

דוד ביטן: בתקנה 2 מציינים איזה מיסים חלים, נכון?

דוד ביטן: אז אני יכול להבין שיכול להיות שאני צריך עוד לשלם משהו לפי תקנה 2.

<ערן לביא: לא, הבעיה שלי היא - - -

דוד ביטן: תן לי.

<רויטל סומפולינסקי: קודם כול, אפשר להוריד את המילים - - -

דוד ביטן: אני חושב שזה יכול להטעות, זה יכול לשמש נגד הצרכן.

דוד ביטן: אם המחיר כולל, המחיר כולל, לא מעניין אותי מה כתוב בתקנה 2.

דוד ביטן: למה צריך להפנות לתקנה 2? אתה יכול לבוא ולומר: כן, אמרתי לך, אבל זה לא כולל, הנה תסתכל בתקנה 2 מה כתוב.

דוד ביטן: המילים "מבלי לגרוע" הן לא במקום פה.

עיסאווי פריג': הבנתי.

דוד ביטן: זו דעתי האישית.

<קריאות: - - -

<ערן לביא: - - -

עיסאווי פריג': אתה מגזים.

<ערן לביא: אני רק שואל.

עיסאווי פריג': אם תמשיך, זה לא נעים.

עיסאווי פריג': באמת, אני מבקש ממך.

עיסאווי פריג': אני אתן ליועצת המשפטית.

<רויטל סומפולינסקי: יש פה שתי שאלות.

<רויטל סומפולינסקי: שאלה ראשונה היא האם כאשר העסקה נעשית באמצעות האתר בחו"ל, שאין לו סניף ישראלי, במקרה הזה אם המשלח לא עשה את העסקה עם הצרכן, למיטב הבנתי תקנה 3 לא חלה.

<רויטל סומפולינסקי: אם אתה לא עשית עסקה עם המשלח, אז התקנה הזאת - - -

<ערן לביא: מעולה.

<ברי פינטוב: זה חייב להיות מצוין.

עיסאווי פריג': אני לא מבין אתכם, באמת.

<רויטל סומפולינסקי: כשאנחנו אומרים "משלח יגלה לצרכן לפני עשיית העסקה, הכוונה היא לעסקה בין המשלח לצרכן.

<רויטל סומפולינסקי: אם אין עסקה בין משלח לצרכן, ממילא המשלח לא שולח שום חשבונית לצרכן, וממילא אין צורך לציין בנפרד איך הוא צריך לעשות את החשבונית.

<רויטל סומפולינסקי: אם יש פה חשבונית שנשלחת לצרכן, פה השאלה מה קורה כאשר - - -

<ליאור שגיא: אפשר להגיד מילה על זה?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': באמת, אני רוצה להבין.

עיסאווי פריג': אנחנו מתרכזים כדי שנבין.

<חנה וינשטין-טירי: לא הבנתי את השאלה שלך בסיפה, והפסקת לדבר בדיוק.

<רויטל סומפולינסקי: השאלה היא האם כאשר אתה עושה את העסקה מול האתר מחו"ל, האם בכל זאת בדרך יש איזו עסקה חשוכה, עלומה, שאתה לא רואה, שאתה עושה עם המשלח בכל זאת.

<רויטל סומפולינסקי: זו השאלה הראשונה.

<רויטל סומפולינסקי: והשאלה השנייה, כאשר אתה כן עושה את העסקה עם המשלח עצמו, אני מבינה שגם אז יש להם קושי לציין - - -

<חנה וינשטין-טירי: זה בדיעבד.

<רויטל סומפולינסקי: זה בדיעבד, את צודקת.

<רויטל סומפולינסקי: זה בחשבונית.

עיסאווי פריג': אני רוצה שתתייחסי למה שאמר חבר הכנסת ביטן.

<רויטל סומפולינסקי: הורדנו את המילים "מבלי לגרוע".

עיסאווי פריג': "מבלי לגרוע", הורדנו.

<חנה וינשטין-טירי: לשאלתה של היועצת המשפטית, אני רוצה רק להדגיש, כמו שאמרה היועצת המשפטית התקנות חלות כאשר אני עושה עסקה עם המשלח.

<חנה וינשטין-טירי: כלומר, אם אני היום נכנסת לאתר מחו"ל, למשל איביי, ואני מבצעת רכישה, זה אתר שאין לו סניפים בארץ, אז גם אין תחולה לחוק הגנת הצרכן.

<חנה וינשטין-טירי: חוק הגנת הצרכן לא חל.

<חנה וינשטין-טירי: וככל שאיביי בהתקשרויות שלה מביאה לי את המוצר, זה מחוץ לתקנות.

<חנה וינשטין-טירי: התקנות חלות רק כשלמשל אני קונה - - - אבל את המשלוח אני עושה דרך חברת שילוח שיש לה סניף בארץ.

<חנה וינשטין-טירי: אני לא מביאה את זה דרך האתר מחו"ל, אלא אני מתקשרת לאחת מחברות השילוח, ואז אני עושה עסקה, ואז פה הם צריכים להגיד לי מה העלויות שלהם, מה העמלות של השירותים - - -

<קריאות: - - -

<נמרוד הגלילי: כשצרכן בא לקנות ויש לו פרט מכס מסוים - - -

מיקי לוי: תאמין לי - - -

עיסאווי פריג': כן, חבר הכנסת לוי.

מיקי לוי: אני רק מבקש שהיועצת המשפטית תמצא דרך שתחייב אותם רק כשהעסקה נעשית דרכם.

מיקי לוי: כשהם משמשים רק כמשלחים או שדרכם הגיעה החבילה הם פטורים מהשאר.

דוד ביטן: מה פתאום, זה חברה בחו"ל.

דוד ביטן: אתה רוצה לשלוח אותם לחו"ל?

דוד ביטן: אתה לא צודק.

מיקי לוי: אני הזמנתי נעלי אדידס - - -

דוד ביטן: את מי תתבע?

דוד ביטן: הם אחראים?

<לאה ורון: מיקי, הם חברות דליברי.

מיקי לוי: חבר'ה, אני הבאתי את נעלי האדידס.

מיקי לוי: אתה מצפה שהם יגידו לי כמה המכס עליהן?

דוד ביטן: כן, הם מומחים.

דוד ביטן: הם לא מקבלים עמלה?

מיקי לוי: לא, הם לא יכולים.

מיקי לוי: כאחד שהיה במכס, אני אומר לך, הנתונים של המכס הם פשוט מטורפים, מיליוני נתונים.

דוד ביטן: מה אתה רוצה שיהיה, שהאזרח יספוג את זה?

מיקי לוי: לא, אבל תקשיב, הוא לא יכול לדעת את זה, המדינה לא יכולה לדעת.

עיסאווי פריג': משפט אחד אני חייב לתת להם לפני שאני מצביע על התיקון.

<חנה וינשטין-טירי: רק רציתי להגיד: חוק הגנת הצרכן עוסק בעסקה בין עוסק לצרכן.

<חנה וינשטין-טירי: מי שעוסק אצלנו כאן בתקנות זה המשלח.

<חנה וינשטין-טירי: כשאני עושה עסקה עם המשלח, יחולו עליו הכללים.

<חנה וינשטין-טירי: אם למשל המשלח - - -

עיסאווי פריג': כמה עסקאות כאלה יש במהלך השנה?

<חנה וינשטין-טירי: אין לי נתונים.

<ערן לביא: אפס.

<ערן לביא: לי יש נתונים.

עיסאווי פריג': אפס?

עיסאווי פריג': אז למה אני צריך תקנות?

<ערן לביא: לא יודע, זה מה שאני מסביר לה.

עיסאווי פריג': תסביר לי את זה עכשיו.

מיקי לוי: כי זה לא דרככם.

<ערן לביא: נכון.

<ערן לביא: עושים דרך אתרי אינטרנט.

מיקי לוי: עושים את זה ישירות.

עיסאווי פריג': חנה, תשלימי את המשפט ונעבור ליציע המזרחי.

מיקי לוי: - - - ביקרתי אצלם ויש מיליוני חבילות, לא יודעים מה לעשות אתן.

<רונן סימג'י: ההצעה הזאת תשאיר עוד הרבה חבילות, כי לא נזוז - - -

<חנה וינשטין-טירי: חוק הגנת הצרכן הוא גם חוק טריטוריאלי והוא חל רק על חברות שיושבות בארץ.

<חנה וינשטין-טירי: אז אם אני מזמינה מאיביי והעסקה שלי היא מול איביי, זה לא מחייב את חברות - - -

דוד ביטן: מה עושים בכל העולם?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, אני עכשיו לפני סעיף 3 שקראנו.

<קריאה: - - -

דוד ביטן: צריך להסדיר כמה זמן אתה יכול להחזיק את זה.

דוד ביטן: אתה יכול שנה לא לתת תשובות.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן, אני עכשיו בסעיף 3, בנוסח שקראנו.

עיסאווי פריג': מחקנו "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2", על-פי בקשתך ואישור היועצת המשפטית של הוועדה.

<נמרוד הגלילי: עוד משפט קודם.

<נמרוד הגלילי: עסקה מתבצעת מול המשלח.

עיסאווי פריג': שנייה, עכשיו אתן לך.

<רויטל סומפולינסקי: אפשר לעשות "משלח יגלה לצרכן לפני עשיית העסקה עמו".

מיקי לוי: "עמו" מצוין.

מיקי לוי: פתר לכם את הבעיה.

דוד ביטן: מה ההיגיון בכל העניין?

מיקי לוי: אם הוא עושה דרך האיביי - - -

דוד ביטן: אני בחיים לא אדע מה המחיר הכולל.

דוד ביטן: אתם בעצם מבטלים את העניין של האינטרנט, זה מה שאתם עושים.

דוד ביטן: זאת לא היתה הכוונה.

דוד ביטן: אני מאוד מצטער.

מיקי לוי: תקשיב, דוד.

דוד ביטן: מה עשינו עם הצרכן?

דוד ביטן: אני חושב ההפך, צריך להגדיל את המכס לתקופת הזמן שהם צריכים לתת תשובה, כי כל עוד הם לא נותנים, זה נמצא עדיין במכס ויש עלויות אחסנה.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן.

דוד ביטן: אני לא חושב שצריך להוסיף את המילה "עמו".

עיסאווי פריג': כדי שנהיה משוכנעים ונקבל החלטה נכונה, נשמע את ההתייחסות - - -

דוד ביטן: מה שיצא פה זה נגד הצרכן.

דוד ביטן: זה מה שיצא פה.

מיקי לוי: אין ברירה.

דוד ביטן: מה עושים בחו"ל?

מיקי לוי: אני אומר - - -

עיסאווי פריג': מיקי, אתם מקשים עלי.

עיסאווי פריג': חברים.

מיקי לוי: אני מבקש רשות דיבור, כי אני חייב ללכת.

מיקי לוי: בבקשה.

עיסאווי פריג': בבקשה.

מיקי לוי: יש 200,000 חבילות ביום.

מיקי לוי: 200,000 חבילות ביום.

מיקי לוי: אם אני עושה את כל ה-200 תיאורטית מול איביי, הזמנתי 200,000 פריטים שונים, אותו אני יכול לחייב – תגיד לי כמה עולה אחסנה, כמה יעלה המשלוח וכו' – אבל אני לא יכול לחייב אותו להגיד לי כמה מכס יעלה הפריט הזה.

דוד ביטן: אז אין טעם בתקנות.

דוד ביטן: אין טעם.

מיקי לוי: אין לו שום שליטה.

דוד ביטן: למה המכס תמיד מנצחים?

דוד ביטן: תסלח לי, עם כל הכבוד.

דוד ביטן: זה מה שיוצא שהמכס קובעים הכול.

מיקי לוי: אם עשיתי את העסקה דרכו, בבקשה תקנה לי 20 זוגות משקפיים כאלה - - -

דוד ביטן: אם מוסיפים את המילה "עמו", עדיף שיזרקו את זה לפח.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': - - - אין בעיה, רק שהפרוטוקול ירשום את הדברים.

עיסאווי פריג': סיימת?

עיסאווי פריג': משרד הכלכלה, מה שהבנתי - - -

<קריאות: - - -

<לאה ורון: אתה טועה.

מיקי לוי: אני לא טועה.

עיסאווי פריג': אתם לא עוזרים לי לנהל את הישיבה.

עיסאווי פריג': האם אתם בכוונה עושים את זה?

עיסאווי פריג': תעשו לי טובה.

עיסאווי פריג': נו.

עיסאווי פריג': משרד הכלכלה, יש עננה כאן.

עיסאווי פריג': יש כמה דברים שאני אישית לא מצליח להבין.

עיסאווי פריג': אם החבר כאן אומר לי שיש אפס מקרים שזה קורה, וכל מי מזמין מוצר מחו"ל לא יודע מי המשלח שלו - - -

<לאה ורון: לגמרי לא.

<לאה ורון: אנחנו לא יודעים, אדוני.

<רונן סימג'י: זה מחזק את דברי.

דוד ביטן: מה האחריות שלך?

<ערן לביא: יש לי אחריות לסעיף (ב) - - -

<קריאה: - - -

עיסאווי פריג': באמת, נו.

עיסאווי פריג': אי-אפשר.

עיסאווי פריג': אני אעמיד את זה להצבעה, אעביר את זה.

עיסאווי פריג': נו, באמת, תקשיבו, בלי להתפרץ.

עיסאווי פריג': תראה איך בדואר יושבים - - -

<הרצל בר-מג: יש לנו מה להגיד.

עיסאווי פריג': ולא נתתי להם, ואתם רעשניים.

עיסאווי פריג': היציע המזרחי, עשיתם את כל הרעש הזה.

עיסאווי פריג': די.

עיסאווי פריג': חנה, משרד הכלכלה, תקשיבו, יכול להיות שלא באתם מוכנים לתקנות, הכול יכול להיות.

עיסאווי פריג': אני מבקש לשאול, מתי משתמשים בזה.

עיסאווי פריג': על איזה מוצרים זה חל ומה תדירות השימוש?

<לאה ורון: מה הקשר של הצרכן עם חברות המשלוחים.

עיסאווי פריג': אני רוצה להשתכנע באופן מלא שאכן אנחנו עושים תקנות שצריך.

<אנואר חילף: נעשה קצת סדר.

<אנואר חילף: התקנות האלה –היתה ועדה מקצועית שישבה, החברות האלה חלק מהתהליך - - -

עיסאווי פריג': לאורך כל התהליך הם היו חלק?

<אנואר חילף: לכל אורך התהליך.

<רונן סימג'י: אני לא מכיר - - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אז מה כל הרעש הזה?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': שמעתי.

עיסאווי פריג': אנואר, תמשיך.

עיסאווי פריג': זכות הדיבור לאנואר.

<אנואר חילף: בסעיף 3, שהם אומרים שיש אפס מקרים, אנחנו אומרים שאנחנו מדברים רק על עסקאות שעושים עם משלח, זה אומר שזה לא חל על אף אחד.

<אנואר חילף: מבחינתנו אנחנו מסתכלים על השוק, וזה גם מהות הדברים ומהות ההמלצות - - -

<לאה ורון: זה סעיף שצופה פני עתיד?

<אנואר חילף: בדיוק.

<אנואר חילף: אנחנו מסתכלים על שוק מתפתח.

<אנואר חילף: האפס הזה, פעם ראשונה שאני שומע.

<אנואר חילף: אנחנו מסתכלים ממש על שוק מתפתח בקצב מהיר, ומתישהו יגיע היום שהחברות האלה יעשו עסקאות ישירות עם הצרכן, והתקנה הזאת נועדה למקרים האלה.

<אנואר חילף: זה שהם אפס - - -

מיקי לוי: נוסיף "עמו", ונגמר, אין להם בעיה.

<אנואר חילף: אני לא מבין.

<אנואר חילף: אם הסעיף הזה לא חל עליכם, זה בסדר.

<אנואר חילף: מה הבעיה?

<קריאות: - - -

מיקי לוי: תיקח את החדר הזה עכשיו, יש 10,000 פריטים, איך אתה דורש ממנו לדעת מה המכס?

מיקי לוי: בקושי האחראי במכס יודע להגיד, גם כן לא במדויק.

מיקי לוי: הוא מעריך.

מיקי לוי: עמדתי לידו.

עיסאווי פריג': זכות הדיבור לאנואר, בבקשה.

עיסאווי פריג': סיימת?

<אנואר חילף: סיימתי.

עיסאווי פריג': לפני שאני שומע אתכם, עם כל הכבוד אני רוצה לשמוע את מנכ"ל הדואר ועמדת הדואר.

עיסאווי פריג': בבקשה.

<הרצל בר-מג: מי שזה חל עליו, בכלל לא נמצא פה בחדר, וכדאי לשמוע את דעתו.

<הרצל בר-מג: יש בהחלט אתרים בארץ שהם משלחים ושמזמינים אצלם סחורה מחו"ל.

עיסאווי פריג': חברים, תקשיבו.

עיסאווי פריג': הוא מתייחס לסוגיה.

עיסאווי פריג': זה לא אפס.

עיסאווי פריג': אם כך, יש מקרים.

<ערן לביא: שאלת אותנו.

<הרצל בר-מג: רגע.

<הרצל בר-מג: שנייה.

<הרצל בר-מג: קודם כול, הם צודקים שהרוב המוחלט והמכריע של מה שמגיע אליהם ואלינו זה לא חל עליו, כי אנחנו שם לא משלחים, אבל יש אתרים בארץ שעוסקים - - -

<לאה ורון: אתרים בין-לאומיים.

<רויטל סומפולינסקי: לא, לא, לא.

<רויטל סומפולינסקי: אתרים ישראליים.

<הרצל בר-מג: אתרים בישראל, שמקום מושבם בישראל, הם מעסיקים ישראלים.

<הרצל בר-מג: לדוגמה צ'יינה ביי, באמצעותם אפשר להזמין סחורה מחו"ל.

<הרצל בר-מג: עליהם זה יחול.

<הרצל בר-מג: איש לא שאל אותם האם הם מסוגלים לעמוד בזה ומה זה יעשה להם.

דוד ביטן: תסתכל על ההגדרה של משלח.

דוד ביטן: תסתכל על ההגדרה.

דוד ביטן: צריך לתקן את ההגדרה לפי השיטה הזאת.

דוד ביטן: למה לא?

<רויטל סומפולינסקי: לא, לא.

<רויטל סומפולינסקי: העסקה נעשית בניגוד לאיביי.

דוד ביטן: - - -

<הרצל בר-מג: יש לנו אינטרס, לכולנו פה, לעודד את סחר הזה - - -

דוד ביטן: - - - עוסק שעיסוקו במשלוח טובין - - -

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן.

<הרצל בר-מג: לנו, לכולנו, לכל מי שיושב פה בחדר יש אינטרס לעודד את הסחר הזה, כי זה מגביר את התחרות וזה מוריד את המחירים.

<הרצל בר-מג: אני חושב שצריך לשאול את אותם ניצנים שהתחילו עכשיו לעסוק בשילוח, מה זה יעשה להם, כי אנחנו לא רוצים לתקוע אותם, אנחנו לא רוצים לעצור אותם, אנחנו רוצים דווקא לעודד אותם.

<הרצל בר-מג: כולנו, כל מי שיושב פה בחדר רוצה לעודד את זה, כי כולנו נהנים מזה.

<הרצל בר-מג: ואני מציע לא לקבל את התקנות האלה לפני ששומעים אותם ולפני שאנחנו - - -

עיסאווי פריג': הם היו חלק מהדיונים שהתקיימו.

<הרצל בר-מג: לא, אין פה.

<הרצל בר-מג: אף אחד מאלה הוא לא משלח.

<הרצל בר-מג: גם אני לא משלח.

עיסאווי פריג': האתרים שלא כאן.

עיסאווי פריג': למה הם לא באו?

<הרצל בר-מג: הם לא באו, כי אולי הם לא יודעים על זה, אולי אף אחד לא הזמין אותם.

מיקי לוי: כשאני עושה עסקה עם משלח – תקנה לי עשרה כאלה וכאלה מחו"ל – הוא צריך לדעת את המחיר, הוא צריך לדעת את המכס, הוא צריך לדעת כמה זה יעלה להביא וכמה - - -

דוד ביטן: תסתכל על ההגדרה - - -

<הרצל בר-מג: - - - יש אתר - - -

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן.

<הרצל בר-מג: יש אתר שמאפשר לקנות מוצרי סופרמרקט מחו"ל, אתר ישראלי שאפשר להזמין דרכו מוצרי סופר מחו"ל, ומדובר שם על אין-ספור פריטים - - -

<לאה ורון: איך קוראים לו?

<הרצל בר-מג: my free market.

<הרצל בר-מג: אומרים לי שבינתיים הוא לא הצליח להחזיק מעמד, אבל זה לא משנה, אז יש אתרים אחרים.

<ערן לביא: יש חברת מסטופ לדוגמה.

<הרצל בר-מג: המשמעות היא שכל פריט הכי קטן, סבון לכלים וכל מיני דברים כאלה, הוא יצטרך לפרט את כל מה שחל עליו.

<הרצל בר-מג: אני לא מאמין שהוא יכול לעמוד בזה.

<הרצל בר-מג: צריך לשאול אותם.

<הרצל בר-מג: אנחנו לא רוצים להרוג אותם.

<הרצל בר-מג: אני חושב שאנחנו צריכים לעודד אותם.

<חנה וינשטין-טירי: כל מה שמדובר פה זה בסך הכול שקיפות, תגלה כמה זה עולה להביא דרכך ותגיד לי מה המסים הנלווים.

מיקי לוי: אין בעיה, דליברי הוא יודע להגיד, הוא לא יודע להגיד מכס.

<חנה וינשטין-טירי: אמרנו, אתה רק צריך להגיד מה יחול, לא צריך להגיד את המחיר.

מיקי לוי: חבר'ה, אני אומר לך, בסופרמרקט יש בערך 250,000 פריטים.

מיקי לוי: את רוצה שאני אדע בכל ה-2500,000 כמה מכס אני משלם על כל פריט ואם הוא יעמוד במכון התקנים או לא?

עיסאווי פריג': מיקי.

<רויטל סומפולינסקי: החברות האלה היום לפי חוק הגנת הצרכן, בגלל שהן חברות ישראליות צריכות להציג מחיר כולל.

<רויטל סומפולינסקי: תקנה 3 מוסיפה להן את החובה גם לציין דמי אחסנה וכל הוצאה אחרת, וזה כדי שאם מישהו חושב שבמחיר הכולל לא היה צריך לציין: דע לך שאם יהיה עיכוב, יהיו גם דמי אחסנה, אז הנה הוספנו - - -

<הרצל בר-מג: הן מציגות מחיר כולל, אבל מה שעכשיו הן נדרשות זה לעשות פירוט שלו.

<הרצל בר-מג: לעשות פירוט של ריצפז ושל אני לא יודע מה.

<חנה וינשטין-טירי: לא, לא, לא.

<חנה וינשטין-טירי: לא אמרנו לעשות את זה ברמת המוצר.

<חנה וינשטין-טירי: הם צריכים לבוא ולהגיד מה עלות השירות של המשלוח ואיזה מסים.

<חנה וינשטין-טירי: הם לא צריכים לפרט ברמת המוצר.

מיקי לוי: איך הוא יודע איזה מסים, אלוהים?

מיקי לוי: אני אומר לך, הייתי אחראי על המכס.

מיקי לוי: תקשיבי לי, הייתי אחראי על המכס, יש שם פריטים שגם המעריך במכס לא יודע, כל מיני קשקושים של רפואה.

עיסאווי פריג': מיקי, קיבלת את זכות הדיבור.

עיסאווי פריג': חברים, שמעתי ושמעתי בכובד ראש את דברי מנכ"ל הדואר, ויש בזה טעם.

עיסאווי פריג': הדברים שאמרת מאוד נכונים, אבל אני חושב שהחברים האלה שיש להם נגישות ועוסקים כמשלחים ולא נמצאים כאן, כנראה שזה מתאים להם.

עיסאווי פריג': אני מתאר לעצמי שתקנות כאלה לא היו נופלות מעיניהם, ואני חושב שיתרונות התקנות המוצעות כאן עולים על החסרונות.

עיסאווי פריג': חסרונות וכשלים תמיד יהיו, אבל אני מדבר על הכלל.

עיסאווי פריג': לצורך כך חברים, אני מעמיד את סעיף 3 לאחר התיקון - - -

<נמרוד הגלילי: אם אפשר, להוסיף עוד מילה על הסעיף עצמו.

<נמרוד הגלילי: אני חושב ש"לפני עשיית עסקה עמו" של מוצר עם פרט מכס ספציפי, שידעו שמדובר על משהו ממוקד.

<רויטל סומפולינסקי: זה עסקה.

<חנה וינשטין-טירי: עסקה מוגדרת בחוק הגנת הצרכן.

עיסאווי פריג': חברים, לפני שהתקנות האלה באו לכאן - - -

דוד ביטן: האמת, כשאת מסירה את המילה "עמו", את צריכה "מבלי לגרוע".

דוד ביטן: ברגע שהסרת את "עמו", יש חשיבות למילים "מבלי לגרוע", אי-אפשר לוותר.

מיקי לוי: נכון, משפטית זה לא ילך.

דוד ביטן: משפטית זה בעייתי.

<רויטל סומפולינסקי: תקנה 2 אומרת שאתה צריך לפרט באינטרנט פרט מהותי.

<רויטל סומפולינסקי: תקנה 3 אומרת שכשאתה עושה את העסקה, אתה צריך להביא את המחיר פיקס.

<רויטל סומפולינסקי: שתי התקנות חיות במקביל אחת עם השנייה.

<רויטל סומפולינסקי: "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2" נועד להבהיר – דע לך, בנוסף למה שאתה אומר בעסקה עצמה, אתה צריך לפרט.

דוד ביטן: אמרתי שאם את כותבת את המילה "עמו", את צריכה להשאיר "מבלי לגרוע".

עיסאווי פריג': תני את הניסוח המשפטי האחרון שייתן ביטוי למה שאנחנו רוצים.

<רויטל סומפולינסקי: "מבלי לגרוע מהאמור לעיל" - - -

<רונן סימג'י: אני מבקש לפני שאתם מצביעים - - -

דוד ביטן: - - -

עיסאווי פריג': יש ניסוח סופי, רויטל?

עיסאווי פריג': חנה, יש ניסוח סופי?

<רויטל סומפולינסקי: מבחינתנו אפשר לחזור ל"מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2, משלח יגלה לצרכן לפני עשיית העסקה עמו את המחיר הכולל, וכן יגלה לו כי עשויים לחול עליו דמי אחסנה וכל הוצאה אחרת בשל עיכוב ושחרור טובין".

עיסאווי פריג': מקובל עליך, חבר הכנסת ביטן?

דוד ביטן: מקובל עלי.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: מה עשית?

דוד ביטן: אין תקנה.

מיקי לוי: זה לא הגיוני.

מיקי לוי: אני אעשה אותם עבריינים?

עיסאווי פריג': חבר הכנסת ביטן.

עיסאווי פריג': כן, בבקשה.

<רונן סימג'י: חברים, יש לא מעט מקרים, אני לא מדבר על המשלוחים הקטנים שמגיעים דרך האינטרנט, יש תופעה שקיימת היום, הולכת ומתרחבת, של אנשים שנוסעים לסין, בעל ואישה נוסעים, רוכשים כמעט את כל מוצרי הבית, מעמיסים קונטיינר של 40 פיט, עוד לפני הנסיעה - - -

עיסאווי פריג': זו בעיית מכס.

<רונן סימג'י: לא, אדוני.

<רונן סימג'י: זה לא עובד כך.

<רונן סימג'י: אני נורא מצטער.

<רונן סימג'י: אני חייב לפרט.

<רונן סימג'י: מוצרים רבים מאוד, החל מרהיטים וחלקים למקלחת, לאמבטיה, ומטבחים וכדומה.

<רונן סימג'י: כדי להקל עליכם, אני רוצה לתת פתרון.

<רונן סימג'י: כאשר פונים אלינו אנשים כאלה, ואני כמשלח עושה את זה, אני אומר להם: חברים, עמלתי X, אני גם יודע לפרט מראש בהצעת המחיר את ההובלה.

<רונן סימג'י: אני יודע כמה עולה לי קונטיינר 20 פיט או 40 פיט מסין.

<רונן סימג'י: אינני יכול לאמוד מראש, ככל שארצה, את עלות המיסים.

עיסאווי פריג': זה לא יחול במקרה של התקנות האלה.

<חנה וינשטין-טירי: זה דווקא כן יחול.

<חנה וינשטין-טירי: זה מראה שלא נכון שיש אפס עסקאות, יש עסקאות כאלה.

<רונן סימג'י: אני לא רוצה להטעות את לקוחותי, אני לא רוצה.

<רונן סימג'י: חברים, אני מבקש שתקשיבו לי.

דוד ביטן: מה התפקיד שלך, אם אפשר לדעת?

<רונן סימג'י: אני גם סוכן מכס ובתפקידי גם יושב-ראש לשכת סוכני המכס במשלוחים הבין-לאומיים.

<קריאות: - - -

<רונן סימג'י: תנו לי בבקשה לסיים.

עיסאווי פריג': בבקשה.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת לוי, אנחנו חותרים לסיום.

<רונן סימג'י: אני רוצה לפרט בפני לקוחותי, אבל אני תמיד זהיר, ויש לי הצעות מחיר שכך אני כותב.

<רונן סימג'י: אני רושם מה עמלתי, אני יודע מה ההובלה, אני מציין אותן בהצעות מחיר שאני מוציא, אבל אני תמיד רושם: המחיר אינו כולל הוצאות מכס בהתאם לרשימון הייבוא, אינו כולל אחסנות לפי המסופים, בהתאם לחשבונית המסוף אחד לאחד.

עיסאווי פריג': נו, מה הבעיה?

<רונן סימג'י: אני יכול לפרט כמה תעלה הובלת הבית, בדברים שאני שולט בהם.

<רונן סימג'י: אינני רוצה שיחילו עלי דברים שלא קשורים אלי.

עיסאווי פריג': מה ההתייחסות שלכם?

<רויטל סומפולינסקי: האם כשאתה בכל זאת עושה את זה דרך משלח, האם יש איזו אפשרות מראש לתת לצרכן מחיר פיקס?

<רקפת ישי: אמרתי קודם, ואני רוצה לחזור עוד פעם על מה שאמרתי קודם, כי נראה לי שאולי לא הבינו אותי נכון.

<רקפת ישי: אני חושבת שלא צריך לצפות מהם לדעת מה יהיו מסי הייבוא, הכול מפורסם באתר האינטרנט שלנו, יש לנו מדריך לייבוא אישי שמפרסמים בו, יש לנו טבלת מסים של כל מוצר ומוצר - - -

דוד ביטן: צריך להיות פרופסור כדי להיכנס פנימה.

<רונן סימג'י: אתה רוצה שנצא להרצאה לפני כל משלוח?

<רקפת ישי: הכול מפורסם באתר שלנו.

דוד ביטן: אתם לא מסוגלים עד הסוף לדעת.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת מיקי.

עיסאווי פריג': אני מבקש תשובה.

<חנה וינשטין-טירי: מי גובה את המסים האלה?

<רקפת ישי: רק המכס גובה.

<חנה וינשטין-טירי: הצרכן משלם את זה ישירות?

<ליאור שגיא: הוא משלם לנו רק אחרי שזה השתחרר.

עיסאווי פריג': ביקשתי תשובה, חברים.

עיסאווי פריג': שנייה, בואו נעשה את זה מסודר.

<הילה דוידוביץ: הוא צריך לדעת מה יעלה לו הכול, כולל - - -

<קריאה: אנחנו לא יודעים מראש.

<קריאה: הוא לא יכול להתחיל לעשות שיעורי בית.

<הילה דוידוביץ: הוא חייב לעשות - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': הפרוטוקול רוצה לרשום.

עיסאווי פריג': תעשו לי טובה.

עיסאווי פריג': רונן העלית סוגיה נכונה, מעניינת, בואו נשמע תשובה של משרד הכלכלה.

עיסאווי פריג': הם חייבים לתת לנו תשובה.

<אנואר חילף: קודם כול, המשלח פה כמו גם המשלח שאני קונה דרכו, צ'יינה ביי או whatever, הם גובים בשביל המכס את הכסף.

<אנואר חילף: הכסף עובר למכס דרכם.

<אנואר חילף: הם הצינור המעביר.

<אנואר חילף: אז אני מצפה, גם כרגולטור, ואני חושב שזה אינטרס גם של חברי הכנסת, שאנשים שייכנסו לתחום הזה כן ידעו להגיד מה המסים המשולמים ולקרוא את החוקיות של המסים ותעריפי המכס.

<רונן סימג'י: אני לא יודע.

עיסאווי פריג': תנו לו להשלים.

<קריאות: - - -

<ליאור שגיא: הם יודעים רק אחרי.

מיקי לוי: רק אחרי שהמעריך במכס אומר לו כמה.

מיקי לוי: הוא לא יודע לפני.

מיקי לוי: אתם לא הייתם במכס.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את התשובה כדי שאני אבין.

<אנואר חילף: אני לא מצליח להשלים.

<אנואר חילף: אני מתנצל אני צריך תמיד לצעוק - - -

עיסאווי פריג': יש לך תוספת זמן בגלל שאתה אנואר.

<אנואר חילף: קודם כול, הרגולטור פה מחייב שקיפות כלפי הצרכן והמשלח פה הוא הפונקציה הנכונה.

<אנואר חילף: הדיון הזה נידון בוועדה מקצועית, אני חוזר על המשפט המשעמם הזה לצערי, ואנחנו לא פותחים את זה כאן עכשיו.

<אנואר חילף: אתה המשלח ואמורה להיות לך מומחיות מסוימת גם בהבנת המסים במוצרים שאתה עוזר לצרכן לייבא לארץ.

<אנואר חילף: זה דבר אחד.

<אנואר חילף: דבר שני, יש בעיה - - -

מיקי לוי: אני לא מכיר אותם - - -

עיסאווי פריג': מיקי.

עיסאווי פריג': מיקי.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

<אנואר חילף: צודק חבר הכנסת מיקי, יש בעיה בסיווגים לפעמים וקשה באמת לדעת וצריך לבוא בדין ודברים עם המכס כדי להבין את הסיווגים, אבל יש מספר ערוצים של רשות המסים - - -

מיקי לוי: אני עכשיו מדבר.

עיסאווי פריג': לא, לא, לא.

עיסאווי פריג': מיקי.

מיקי לוי: לא, אני חייב - - -

עיסאווי פריג': בסדר, אז תן לו לסיים.

מיקי לוי: - - -

עיסאווי פריג': מיקי, אי-אפשר.

<חגי עינת: בדואר חבילות.

מיקי לוי: בדואר חבילות יושבים ארבעה מעריכי מכס, כשמגיעים לשם כל יום 80,000 חבילות, הם פותחים ומתחילים להבין מה זה בכלל.

מיקי לוי: על מה אתם מדברים?

מיקי לוי: לכו למכס, תבינו שגם כשמגיעים משלוחים רגילים עם תעודת משלוח והכול יש בעיה אמיתית עם מיליארדי הפריטים להגיד כמה מכס.

מיקי לוי: הם בסך הכול עושים דליברי.

מיקי לוי: אתם רוצים להפוך אותם לעבריינים?

<אנואר חילף: אתה מדבר על ייבוא אישי או מסחרי?

<אנואר חילף: בייבוא אישי רוב הדברים - - -

מיקי לוי: אם אני אגיד לו: לך תביא לי 100,000 סלולרים, אני מצפה שהוא יגיד לך גם כמה מכס, שילך, יבדוק והכול.

מיקי לוי: אתה עושה את ההזמנה דרכו.

עיסאווי פריג': חברים, בשעה טובה, שמעתי.

עיסאווי פריג': לא השתכנעתי, אתם לא שכנעתם אותי.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך למה, שכנע אותי אנואר יותר.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך למה, לא בגלל שזה אנואר ואני עיסאווי - - -

<רונן סימג'י: אדוני, אל תהפוך אותנו לעבריינים בחסות החוק.

<רונן סימג'י: אנחנו לא יכולים לתת את הדברים שאתה מבקש.

עיסאווי פריג': רונן.

עיסאווי פריג': רונן.

עיסאווי פריג': רונן, אני אגיד לך משהו.

עיסאווי פריג': אתם כל-כך הרבה שנים בענף, אשפים, יודעים כל דבר, והפריט עובר לאורך השנים עשרות פעמים אם לא מאות פעמים דרככם.

עיסאווי פריג': קשה לכם לקבוע מחיר ולדעת מחיר?

עיסאווי פריג': למה להיתמם?

<רונן סימג'י: אדוני, הנכבד, אני סוכן מכס.

<רונן סימג'י: יש רשות מסים.

עיסאווי פריג': - - -

<רונן סימג'י: - - - יש רשות מסים, שהיא תפרסם.

<רונן סימג'י: מה אתה רוצה ממני?

<רונן סימג'י: מה אתה רוצה מאתנו?

<קריאות: - - -

<רונן סימג'י: אני מציע שאתם תדאגו שרשות המסים תפרסם.

עיסאווי פריג': רונן, אני לא מנהל ויכוח אתך.

<חנה וינשטין-טירי: חשוב מאוד לציין שהתקנה הזאת גם אם היא לא היתה כתובה, התקנה הזאת לא מחדשת הרבה.

<חנה וינשטין-טירי: גם אם לא היתה כתובה, זו חובה חוקית היום מכוח החוק.

<חנה וינשטין-טירי: את החוק אנחנו לא משנים היום.

עיסאווי פריג': תודה.

עיסאווי פריג': סעיף 3 אני מעמיד להצבעה.

עיסאווי פריג': אני מוסיף את המילה "עמו".

<רויטל סומפולינסקי: משאירים את "מבלי לגרוע מהאמור".

<רויטל סומפולינסקי: בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': תקנה 4.

עיסאווי פריג': תקראי מהר.

<חנה וינשטין-טירי: אנחנו מציעים להשמיט "ככל שנגבו על ידו", כי הגדרת המחיר הכולל כבר מדברת על העלויות שנגבות על-ידי העוסק, לכן זה מיותר.

עיסאווי פריג': אני מעמיד את זה להצבעה.

עיסאווי פריג': חברים, זה תיקון טכני.

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': חנה, תקנה 5.

עיסאווי פריג': זה גם תיקון טכני.

עיסאווי פריג': מי בעד, חברים?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': אם כך, אישרנו את התקנות בנוסף לתיקונים שצוינו, תקנות הגנת הצרכן, התשע"ה-2015.

<קריאה: חודשיים.

<קריאה: חודשיים.

<נמרוד הגלילי: סעיף 5 אישרתם?

<נמרוד הגלילי: אני לא בטוח שאפשר בחודשיים להעלות את הדברים.

עיסאווי פריג': למי יש הערות?

<נמרוד הגלילי: אני לא בטוח שבחודשיים ניתן להציג את המידע הדרוש באתרי האינטרנט של החברות.

<לאה ורון: כמה זמן?

עיסאווי פריג': כמה זמן?

<קריאה: חצי שנה.

<נמרוד הגלילי: זה באתרים הבין-לאומיים, זה לא רק באתר הישראלי.

מיקי לוי: מה עמדתכם?

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, נגיע לעמק השווה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את עמדת המשרד.

<אנואר חילף: אם הם רוצים להכפיל מחודשיים לארבעה חודשים להתארגנות, זה בסדר, אין לנו בעיה.

עיסאווי פריג': אני מעמיד את זה שוב להצבעה.

עיסאווי פריג': אני משנה את סעיף 5, שזה "תחילתן של תקנות אלה ארבעה חודשים מיום פרסומן".

עיסאווי פריג': מי בעד, חברים?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': אם כך, התקנות אושרו בהתאם לתיקונים שקראנו.

עיסאווי פריג': תודה לכם.

עיסאווי פריג': הישיבה נעולה, חברים.