ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 49, 2015-07-27 12:45

משה גפני: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: אנחנו בסעיף 9.

משה גפני: יש שינויים?

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: בפסקה (א2) הוספנו את המלים לגבי הכשירות.

<קובי אמסלם: אדוני היושב ראש, סליחה, אפשר להפריע?

משה גפני: לחזור אחורנית?

משה גפני: לא.

<קובי אמסלם: סעיף גמול.

משה גפני: אני הגשתי על זה רביזיה.

משה גפני: אני מגיש על זה רביזיה, אם לא הגשתי, ואנחנו נחזור לזה.

משה גפני: הגשתי.

משה גפני: תעזור לנו להתקדם.

<קובי אמסלם: אני מבטיח לך שאתה לא שומע אתנו יותר בנושאים שדיברנו עליהם לפני ההפסקה.

משה גפני: אני אחזור לזה.

משה גפני: אני הגשתי רביזיה.

משה גפני: הבנתי שזה עולה לכם בבריאות.

<קובי אמסלם: אגב, זאת ממש בריאות.

<קובי אמסלם: אני מבטיח לך שאני אסביר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תסביר.

משה גפני: נחזור לזה.

משה גפני: הגשתי רביזיה.

<שגית אפיק: בסעיף קטן (א2) הוספנו לכשירות לחברי ציבור את המלים "תעסוקתי או מחקרי".

<שגית אפיק: ניסיון תעסוקתי או מחקרי.

משה גפני: אני לא מסכים לדיבורים.

משה גפני: מי אדוני?

<קריאה: ממשרד המדע.

משה גפני: לא יכול להיות שהממשלה עובדת לאט ואנחנו עובדים מהר ואתם גם תפריעו לנו כי אתם רוצים שאנחנו נגיע לקצב שלכם, חוק אחד בשנתיים.

משה גפני: אנחנו בשבוע גומרים חוק מקצועי.

<שגית אפיק: בפסקה (א2) הוועדה הוסיפה את המלים "תעסוקתי או מחקרי" לגבי ניסיון לחבר מקרב הציבור, גם כדי לחדד ולדייק את הכשירויות הנדרשות וגם כדי לאפשר סוגים שונים של נציגי ציבור, גם מהכיוון הפרקטי-תעסוקתי וגם מהכיוון המחקרי, שזה יאפשר את הנושא של האקדמיה.

<שגית אפיק: תיקון נוסף הוא בפסקה (א3), בעמוד 16.

משה גפני: אם יש השגות, תגידו לנו.

<שגית אפיק: אין השגות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אחד מהם צריך להיות נציג ציבור.

<שגית אפיק: כן.

משה גפני: ובלבד שיהיו שלושה נציגי ציבור לפחות.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: הוועדה העלתה כאן את הבעייתיות לגבי היכולת לשנות.

<שגית אפיק: למעשה אפשר לשנות את הרכב ועדות המחקר וגם את נציגי הציבור ולכן הוספנו כאן, למעשה נציגי הממשלה הציעו את התיקון.

<קריאה: לא יורדים משלושה נציגי ציבור.

<קריאה: רק מעלים בקודש ולא מורידים.

<שגית אפיק: כן.

מיקי רוזנטל: המינימום הוא שיהיה שלושה.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 9 כפי שהקריאה היועצת המשפטית?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: סעיף 9 אושר.

משה גפני: סעיף 10, אין השגות והכול בסדר.

משה גפני: נכון?

<שגית אפיק: כן.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 10?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: סעיף 10 אושר.

משה גפני: סעיף 11.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 11?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: סעיף 11 אושר.

משה גפני: סעיף 12.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 12?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: סעיף 12 אושר.

משה גפני: סעיף 13.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 13?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: סעיף 13 אושר.

משה גפני: סעיף 14.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 14?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

<שגית אפיק: רגע.

<שגית אפיק: עמוד 24, רואה חשבון המבקר.

<שגית אפיק: הוועדה ביקשה שיהיה ברור מי ממנה את רואה החשבון המבקר.

<שגית אפיק: זאת תהיה המועצה, סעיף 24 למטה.

<שגית אפיק: היועץ המשפטי, 15(כו), אתה ביקשת להגדיל את עצמאותו של היועץ המשפטי לרשות.

<שגית אפיק: נציגי הממשלה מתנגדים והסעיף נשאר כפי שהוא בכחול.

משה גפני: למה?

<עדנה ארבל: אני רוצה להסביר, ברשותך.

משה גפני: לא להסביר באריכות.

<עדנה ארבל: בקיצור.

<עדנה ארבל: מה שכתוב כאן, בקריאה נוספת אני מודה שאני לא יכולה לתת דבר יותר ברור מהדבר הזה שאומר שחוות הדעת של היועץ המשפטי מחייבת את הרשות.

<עדנה ארבל: היועץ המשפטי של הרשות הוא ה-SAY של הרשות.

<עדנה ארבל: זה מה שכתוב כאן בסעיף קטן (ב).

<עדנה ארבל: מה אומר סעיף קטן (ג)?

<עדנה ארבל: שכאשר יש הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה או כאשר יש שאלה, היועץ המשפטי לממשלה מנחה אותו.

משה גפני: בסדר.

<שגית אפיק: יש סעיף דומה כזה לגבי תאגידים ציבוריים?

<עדנה ארבל: זה מה שיש לנו בהצעת חוק תאגידים ציבוריים.

<עדנה ארבל: זה בדיוק המודל.

<שגית אפיק: עדיין זה המקום הראשון שזה יחול.

<עדנה ארבל: נכון, אבל בוודאי בתאגיד כזה שהוא כל כך קרוב לממשלה וחשוב לנו שהוא יפעל לפי מדיניות הממשלה והוא עוסק בחלוקה של כספים וקביעת מסלולי הטבות, בוודאי ובוודאי שההנחיה הרוחבית של היועץ המשפטי לממשלה – ניגודי עניינים, קביעת ועדות – יהיה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: עבדתם עלינו.

<עדנה ארבל: תודה רבה.

משה גפני: על לא דבר.

משה גפני: אתם שולטים על הכול.

<עדנה ארבל: כמעט.

משה גפני: אבל יש הצעת חוק שלי שהיועץ המשפטי, כמו בכל העולם המערבי, יהיה רק מייעץ ולא קובע.

משה גפני: רק אנחנו מדינה לבנטינית כזאת.

<עדנה ארבל: זה לא סותר.

<שגית אפיק: אני עכשיו מסתכלת בסעיף בתזכיר והוא קצת אחר.

<שגית אפיק: פרשנותו של היועץ המשפטי בשאלה משפטית, עשיתם את זה קצת אחרת.

<עדנה ארבל: תחייב.

<עדנה ארבל: את רוצה לעשות אותו הדבר, תעשי אותו הדבר.

<עדנה ארבל: זה באמת אותו הדבר.

<שגית אפיק: בסדר.

משה גפני: אצלנו יותר טוב, אבל זה עדיין לא טוב.

<עדנה ארבל: זה בגלל שזה עבר נסחות.

משה גפני: הם שולטים גם בנסחות?

<עדנה ארבל: לא, הנסחות שלנו.

<שגית אפיק: הסעיף למעשה נשאר בכחול.

<שגית אפיק: אנחנו בהכנסות הרשות, סעיף 15ל בעמוד 27.

<שגית אפיק: יש כאן את שלושת הסעיפים כאשר הראשון שבהם הוא התרומות, עמוד 28.

<קריאה: מה זה 15ל(א)?

<שגית אפיק: גיוס הון.

משה גפני: אני מבקש להוריד את התרומות.

<קריאה: אנחנו שמענו את חברי הוועדה.

משה גפני: לא בכל דבר צריך לתת הסברים.

משה גפני: אני מבקש להוריד את התרומות ואתם מסכימים.

<קובי אמסלם: אנחנו רוצים קצת להעצים אותו.

<עדנה ארבל: סעיף קטן (א) צריך להישאר, נכון?

<עדנה ארבל: חוץ מהמילה תרומות.

<שגית אפיק: אנחנו מדברים על (ב).

<שגית אפיק: גם ב-(א) יש למעט תרומות שצריך לרדת.

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: כל (ב) יורד.

משה גפני: תרומות, זה נשמע לא טוב.

<שגית אפיק: (ב) יורד כולו ולמעשה אין אופציה לתרומות.

מיקי לוי: הייתה גם הסתייגות לגבי גיוס הון.

<שגית אפיק: בעיני הבעייתיות בגיוס הון הגדולה ביותר - יש כאן מספיק שלייקעסים ומציעים נציגי הממשלה להוסיף גם את אישור ועדת הכספים – בכך שזה סעיף תקדימי שפעם ראשונה בחקיקה מאפשרים לגוף שהוא לא החשב הכללי לגייס הון.

<שגית אפיק: מדענים ראשיים לשעבר שהיו כאן

<שגית אפיק: ציינו שהמדען הראשי לא יודע ולא אמור לדעת לגייס הון.

<שגית אפיק: אני חושבת שהבעיה הגדולה ביותר היא שמהרגע שסעיף כזה ייקבע בחקיקה ולא משנה כמה חריגים ושלייקעסים יהיו עליו, זה סעיף שאחר כך ינסו לאמץ אותו במודלים אחרים ואני חושבת שהוא מאוד בעייתי.

<מיכה פרלמן: כאן חייבים להגיד שעדיין יש כמובן חשב כללי בתאגיד.

<מיכה פרלמן: זה שונה מתאגידים אחרים ואני חושב שזה גם תקדימי לצד השני.

<מיכה פרלמן: זאת אומרת, אם מישהו יבוא וידרוש, אפשר גם להחיל עליו את כל התנאים והסייגים ששמנו כאן.

משה גפני: אתם נגד להוריד את זה.

<מיכה פרלמן: כן.

משה גפני: אתם משאירים את השלייקעס אבל אתם נגד ההורדה.

<אבי חסון: כן.

<אבי חסון: הוספנו גם את אישור ועדת הכספים לנושא.

משה גפני: הערת היועצת המשפטית לוועדה נרשמה בפרוטוקול ואני מצטרף אליה וכנראה עוד חברים, אבל אנחנו נעשה את מה שאתם מבקשים.

מיקי לוי: יש איזה מגבלות שאנחנו קובעים, למשל על גובה הגיוס או דברים כאלה?

משה גפני: צריך אישור של השרים באישור ועדת הכספים.

משה גפני: גם על גיוס הון של שקל, בגלל התקדים של העניין.

<שגית אפיק: אם כן, באישור ועדת הכספים.

משה גפני: מה זה 15לג?

<זאב אדלמן: הדוחות הכספיים.

<זאב אדלמן: התקן.

<זאב אדלמן: חבר הכנסת מרגלית ביקש את זה.

<שגית אפיק: אראל מרגלית ביקש שידעו על פי איזה כללים הדוחות הכספיים ייעשו.

<שגית אפיק: סעיף 15לד בעמוד 30 הוא סעיף השקיפות הציבורית.

<שגית אפיק: הוועדה סברה שהסעיף לא מספיק ספציפי.

<שגית אפיק: התיקון כאן הוא תיקון קטן בסופו של דבר, שהרשות תקבע את הנהלים הנדרשים לשמירה על השקיפות הציבורית לפי כל דין, תפעל לפיהם ותנקוט את הצעדים הדרושים לשמירה עליהם.

<שגית אפיק: סעיף 15לה, כיוון שיורדת הקרן לקידום טכנולוגי שממילא היא לא פעילה היום, זה התיקון שמופיע בסעיף קטן (א).

<שגית אפיק: בסעיף קטן (ד) הוספנו שגם הנהלים שקובעת המועצה יפורסמו באתר האינטרנט.

<שגית אפיק: בפסקאות (4) ו-(5) בעמוד 32 אנחנו נכניס את התיקונים שהוועדה דיברה עליהם קודם לכן בנושא העברת ידע ובנושא ייצור מחוץ לישראל, כך שזה יהיה רק במקרים מיוחדים, כך שיהיה ברור שמדובר בהעדפה לייצור בישראל ולהשארת הידע בישראל.

<שגית אפיק: סעיף 15לח, שותפות מוגבלת.

<שגית אפיק: גם כאן הוועדה העירה הרבה על הסעיף החדשני הזה שמאפשר לרשות להיות שותפה בשותפות מוגבלת.

<שגית אפיק: אנחנו הורדנו בשלב הזה את סעיף קטן (ו) שאפשר לשרים לקבוע חריגים נוספים שישנו מההסדרים שקבועים בחוק ויאפשרו גם שותפות כללית כך שלא תהיה אופציה לשותפות כללית.

<שגית אפיק: הדבר הנוסף שנקבע זה בעמוד 35 פסקה (3) – סך התקציב למסלול ההטבות כאמור.

משה גפני: קודם כל פסקה (2), זה הטיפול במסלול ההטבות.

<שגית אפיק: לא תהיה תוספת לתקציב הרשות כפי שאושר בחוק התקציב השנתי לאותה שנה.

משה גפני: לא תהיה תוספת?

<שגית אפיק: תהיה תוספת לתקציב.

<קריאה: זה יהווה תוספת.

<שגית אפיק: יהווה תוספת, כן.

<בני זאבי: סעיף 16לח(ג), אנחנו ארגון שמייצג את כל קרנות הון סיכון הסיכון בארץ.

משה גפני: אני בעדכם דרך אגב, אבל אני אצביע אתם.

<בני זאבי: בנוסף להתאחדות התעשיינים, אני חושב שצריך ליידע גם אותנו.

משה גפני: הם מתלבטים בעניין.

משה גפני: אני מקווה שהם יחליטו החלטה.

<קריאה: לא.

<קריאה: הם מתלבטים בסעיף אחר.

<קריאה: כתוב בסעיף לח(ג) שבמידה שרוצים להקים קרן השקעות, צריך להודיע התאחדות התעשיינים בה אין בכלל קרנות השקעה.

<שגית אפיק: מיכה, לזה אתם יכולים להסכים.

<עדנה ארבל: אבל כתוב גופים מרכזיים נוספים.

<שגית אפיק: למה כתובה ההתאחדות ברחל בתך הקטנה?

<שגית אפיק: אני אמרתי לפרוטוקול גם בישיבה קודמת.

<שגית אפיק: ככלל, ציון של גופים מתחום המשפט הפרטי בחקיקה, הוא לא דרך נכונה כי גופים מתחום המשפט הפרטי יכולים להתפרק, לשנות את מטרותיהם וכולי.

<שגית אפיק: התאחדות התעשיינים היא חריג לעניין הזה, לא חריג שמעיד על זה שצריך להוסיף גופים נוספים, היא בחזקת גורם מייצג גם בעניין יחסי עבודה וכולי.

<שגית אפיק: לבוא ולהעתיק את זה לעניינים אחרים, זה לא נכון.

<שגית אפיק: יחד עם זאת, אם יש גוף שיש לו אפיון מסוים, אפשר לציין את האפיון.

<שגית אפיק: בעיני מספיק שכתוב גופים מרכזיים נוספים.

<בני זאבי: לנו יש אפיון.

<למיקי לוי: יידע.

<למיקי לוי: מה אכפת לכם?

משה גפני: את צודקת וגם אתה צודק.

משה גפני: אני לא יודע מה אתה הלכת להגיד, אבל אתה צודק.

משה גפני: למה אי אפשר להוסיף אותם?

<עדנה ארבל: אדוני, השם של הגוף שהם היום מייצגים התמזג לפני ארבע שנים משלושה גופים אחרים.

<עדנה ארבל: מחר יכול להיות שהם ימזגו גוף נוסף וישנו את שמם.

<בני זאבי: הגוף הזה הוקם לפני עשרים שנים בשם איגוד קרנות הון הסיכון?

<עדנה ארבל: ומאז הוא שינה את שמו.

<בני זאבי: סליחה, תני לי לדבר.

<בני זאבי: אחרי כן היה ארגון תעשיות מדעי החיים והכול אוחד ביחד לאיגוד הישראלי לתעשיות מתקדמות.

<בני זאבי: הארגון כבר קיים עשרים שנים והוקם על בסיס קרנות הון הסיכון.

<בני זאבי: לכן אני חושב שאם יש ארגון שמתעסק בקרנות הון סיכון, צריך ליידע אותו.

<עדנה ארבל: אין לי בעיה שיהיה כתוב גופים המייצגים קרנות הון סיכון.

<עדנה ארבל: כמו שכתוב גופים מרכזיים, אין לי בעיה שיהיה כתוב "והמייצגים קרנות הון סיכון" אבל לא לנקוב בשמו של אדם.

משה גפני: אני מקבל את הצעתה של עדנה ממשרד המשפטים שיוסיפו גופים המייצגים קרנות הון סיכון ואני מוסיף לפרוטוקול במקרה הזה היא אליכם.

<קריאה: בתנאי שלא תשנו את השם.

משה גפני: שינוי השם יוריד אתכם.

<עדנה ארבל: כאן כתוב ברבים.

<עדנה ארבל: ארגונים המייצגים.

<קרין מאיר רובינשטיין: יש ארגון אחד שמייצג את קרנות הון הסיכון היום בישראל.

משה גפני: רגע.

משה גפני: כתוב בפרוטוקול מה שאמרת ואני אמרתי את זה גם לפני כן.

משה גפני: אני רק אומר שאני לא הולך לבדוק האם יש קרנות ואני לא הולך לבדוק שום דבר.

משה גפני: כולנו סבורים שמבחינת היידוע, בוודאי שצריך ליידע אתכם.

משה גפני: אין ויכוח לגבי העניין הזה.

<קרין מאיר רובינשטיין: גופים מרכזיים המייצגים קרנות הון סיכון.

משה גפני: ההצעה הזאת היא הצעה טובה.

<קרין מאיר רובינשטיין: כולל גופים המייצגים קרנות הון סיכון.

<קרין מאיר רובינשטיין: בסדר.

משה גפני: זה ברבים כי אולי בזמן שאנחנו מדברים יקום עוד איזה גוף.

<שגית אפיק: אני ממשיכה להקריא את פסקה (3).

<שגית אפיק: סך התקציב למסלול ההטבות כאמור בשנה נתונה לא יעלה על עשרה אחוזים מסך תקציב ההרשאה של הרשות של אותה שנה על אף האמור.

<שגית אפיק: ככל שלא ניתנה תוספת בשיעור האמור בשנתיים שקדמו לאותה שנה או שניתנה תוספת כאמור אך לא נוצלה באחת מהשנים, ניתן יהיה להקצות תוספת תקציב למסלול הטבות כאמור בפסקה (2) בהיקף מצטבר עד לסך התקציבים שניתן היה להקצות בכל אחת מאותן שנים ואשר לא נוצלו כאמור.

אראל מרגלית: כלומר, אם אני מבין נכון, נניח נפתח מסלול הטבות חדש, אי אפשר להקצות לו יותר מעשרה אחוזים מהתקציב.

<שגית אפיק: המסלולים מהסוג הזה.

<קריאה: זה כתוספת.

<קריאה: לא מאותו תקציב.

<שגית אפיק: זאת גם תוספת.

<שגית אפיק: בסעיף קטן (ו) אמרנו שתימחק האופציה בתקנות לשותפות כללית.

<שגית אפיק: הסעיפים לעניין הסדרים על הבעלות וידע, אנחנו נכניס את התיקונים שהוועדה דיברה עליהם הבוקר.

אראל מרגלית: הכול תחת סעיף ג'?

<שגית אפיק: השותפות המוגבלת היא 15לח כולו.

<שגית אפיק: השותפות המוגבלת מתחילה בעמוד 33, סעיף 15לח.

אראל מרגלית: אתם מבינים את המשמעות?

אראל מרגלית: אני רוצה שנבין על מה אנחנו מצביעים.

אראל מרגלית: אנחנו נותנים אפשרות לרשות להקים או להיות שותפה בקרן, להיות שותף מוגבל וגם שותף כללי.

אראל מרגלית: כלומר, שותף כללי זה שותף מנהל.

אראל מרגלית: כלומר, להקים קרן ולהיות ממש שותפה.

<עדנה ארבל: ביטלנו את השותף כללי.

<עדנה ארבל: הוועדה הציעה לבטל את האופציה שהמדינה תהיה שותף כללי.

אראל מרגלית: ביטלתם?

<עדנה ארבל: כן.

<קריאה: אז לא דיברנו על האופציה הכללית.

<עדנה ארבל: לא.

<עדנה ארבל: האופציה יורדת.

אראל מרגלית: אתה רוצה להיות שותף בקרן?

<עדנה ארבל: לא יהיה שותף כללי בלי תקנות.

<עדנה ארבל: אם יורדות התקנות, לא יהיה שותף כללי.

<עדנה ארבל: יורדת האופציה של שותף כללי.

מיקי לוי: באישור ועדת הכספים.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: והשרים.

משה גפני: שמנו שלייקעס לעניין הזה.

משה גפני: הורדנו תרומות.

<שגית אפיק: השותפות המוגבלת היא לא באישורים עליהם דיברנו.

<שגית אפיק: גיוס הון הוא במגבלות עליהן דיברנו.

<שגית אפיק: שותפות מוגבלת, אנחנו מדברים על סעיף 15לח וכאן עשו שני תיקונים כאשר התיקון האחד הוא פסקה (3) שהקראתי בעמוד 35, שסך התקציב למסלול הזה של שותפות מוגבלת לא יעלה על עשרה אחוזים.

<שגית אפיק: התיקון השני הוא ביטול האופציה לשותפות כללית.

מיקי לוי: זאת הגבלה נוראית.

מיקי לוי: עשרה אחוזים הם רק השקעה.

מיקי לוי: נכון?

מיקי לוי: ביטלתם.

מיקי רוזנטל: דיברנו על שזה יהיה באישור ועדת הכספים.

מיקי לוי: כן, אבל יש לך עשרה אחוזים אפשרות השקעה.

מיקי לוי: מוגבל.

מיקי לוי: סדרו לנו את זה.

<אבי חסון: ראשית, הפרדנו בין אפשרות של שותפות מוגבלת בה המדינה היא משקיע בלבד לבין שותפות כללית וזאת, גם לאור הערותיכם, ביטלנו.

<אבי חסון: לגבי שותפות מוגבלת, הבאנו לידי ביטוי את האמירה שכולנו שותפים לה שאנחנו לא רוצים שהדבר הזה יהפוך לעתיד לבוא חלילה לנתח מרכזי מתקציב המדען הראשי, ולכן כשרוצים לעשות את הדבר הזה, צריך תקציב תוספתי לטובת העניין.

<אבי חסון: שנית, ההיקף לא יכול לעלות על עשרה אחוזים מתקציב ההרשאה.

<אבי חסון: צריך להבין שזאת פעילות בצד וזה לא משהו שקורה כל שנה.

מיקי לוי: זה בסדר, אבל אם תעבור משנה לשנה ותשקיע לי בקרן הון סיכון עשרה אחוזים נוספים.

מיקי לוי: מה יקרה?

מיקי לוי: האם יש לנו צורך להגביל גם את מספר הקרנות שאתה אמור להשקיע בהן?

מיקי לוי: אני חושש מזה.

מיקי לוי: אני סומך עליך אבל מחרתיים יבוא מישהו אחר.

מיקי לוי: אני שואל אותך מבחינה כלכלית.

מיקי לוי: תיאורטית נשאר לי מספיק כסף ובמקומך כל שנה אני לוקח עשרה אחוזים, את ההגבלה שהגבלנו, וכל שנה פעם אני הולך לקרן הון סיכון של הרב גפני, פעם לרוזנטל, פעם לירח הכחול.

מיקי לוי: אני שואל אותך אם אני צריך להגביל את ההשקעות במספר החברות.

<אבי חסון: בואו נזכור את תהליך האישור.

<אבי חסון: הרצון הוא נחמד אבל צריך שהדבר הזה, מעבר לאישורי המועצה והרוב המיוחס וההתייעצות עם כל הגורמים לרבות הגורמים שהתייחסנו אליהם כאן, צריך גם אישור פוזיטיבי של החשב הכללי ושל הממונה על התקציבים ועוד הרבה מאוד אנשים שמאוד אוהבים לתת אישורים מהסוג הזה.

מיקי לוי: ובכל זאת כולם חברו יחד ונתנו לך יד.

מיקי לוי: קרה נס.

<אבי חסון: הסעיף הרלוונטי הוא ההיקף התקציבי.

מיקי רוזנטל: איפה מופיע שצריך להיות גם החשב הכללי?

<אבי חסון: מופיע.

<אבי חסון: לא לדאוג.

<אבי חסון: הכול בסדר.

<אבי חסון: החשב הכללי יודע לדאוג לעצמו.

<אבי חסון: 15לז(ב).

<שגית אפיק: אבל סעיף לז זאת לא השותפות המוגבלת.

<אבי חסון: אני מתנצל.

<אבי חסון: סעיף 15לח.

<אבי חסון: טעות שלי.

<שגית אפיק: עמוד 34.

<שגית אפיק: כתוב.

<אבי חסון: באישור ראש הרשות, הממונה על התקציבים במשרד האוצר, החשב הכללי במשרד האוצר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני שואל שאלה.

משה גפני: עשרה אחוזים זה כל שנה כך שבעשר שנים אתה מקבל את המאה אחוזים.

מיקי לוי: וכל פעם בחברה אחרת.

<מיכה פרלמן: זה פרוס על פני עשר שנים וזה אומר שאם אתה לוקח את תקציב המדען הראשי, יש לך עשר איקס מדען ראשי.

מיקי לוי: זה עדיין עשרה אחוזים.

<קריאה: זה עדיין עשרה אחוזים.

מיקי לוי: אבל כל שנה אתם לוקחים עשרה אחוזים מהתקציב.

מיקי רוזנטל: אדוני, אני הייתי מגביל את זה, שזה לא יהיה יותר משלוש השקעות בעשור.

מיקי רוזנטל: משהו שהוא סביר.

מיקי רוזנטל: או לחילופין, לחשוב על הגבלה אחרת כי נוצרת כאן בעיה שהמדינה הופכת בעצמה לקרן.

אראל מרגלית: למה אתם צריכים את הכלי הזה?

<מיכה פרלמן: אני אנסה להסביר.

משה גפני: לא, אל תסביר.

משה גפני: התעוררה בעיה.

משה גפני: אנחנו לא חוזרים על העניין הזה.

משה גפני: אתם מתעקשים על זה, בסדר, אבל אנחנו פוחדים מהנושא הזה.

משה גפני: צריך חשב כללי, בסדר.

משה גפני: הגבלנו את זה לעשרה אחוזים, בסדר.

משה גפני: מי ערב לכך שבתוך שנתיים-שלוש זה לא גדל?

<אבי חסון: כתוב בחוק.

משה גפני: שמע טוב את השאלה.

משה גפני: היום עשרה אחוזים, זה נכנס בתוך הבסיס, מחר עוד עשרה אחוזים, מצטמצם התקציב של המדען כולל התקציב הזה של השותפות.

משה גפני: למה?

<אבי חסון: ברשותך, אני אענה גם על השאלה של מספר הקרנות.

<אבי חסון: אני אענה על שתי השאלות יחד.

משה גפני: זאת אותה שאלה.

<בני זאבי: אפשר להאיר את עיניכם.

<בני זאבי: כשבונים שותפים כקרן הון סיכון, הכסף נקרא לאורך חמש או שש שנים.

<בני זאבי: השאלה איך זה יתבצע אם אתה תשקיע בקרן.

<בני זאבי: נגיד התחייבת לקרן, סתם אני אומר, ב-120 מיליון דולר או במאה מיליון שקלים, לא יקראו לכסף הזה בשנה אחת.

<אבי חסון: זה לא משנה.

<אבי חסון: ההערה שנאמרה כאן היא נכונה, אבל היא פחות משמעותית כי לפחות כרגע בדיון הזה, התזרים לא "מעניין" אותנו.

<אבי חסון: כמובן מעניין אותנו.

<אבי חסון: אנחנו רוצים לוודא שלא באמת יילקחו נתחים משמעותיים מתקציב ההרשאה שהוא משמעותי.

<אבי חסון: זה מה שיבוא על חשבון לכאורה אנשים אחרים ויקצו אותו למשימה.

<אבי חסון: אם כן, ראשית, אני מדגיש שוב שמדובר על תקציב תוספתי לטוב העניין.

<אבי חסון: לגופו של עניין, להגביל את מספר הקרנות זה לא הגיוני, ולמה?

<אבי חסון: כי לפעמים נרצה לקחת מאה מיליון שקלים לטובת עידוד קרנות בתעשייה המסורתית לנגב ולגליל, ולחלק אותם על פני עשר קרנות שונות ולתת עשרה מיליון לכל קרן ולפעמים נרצה לחלק אותם רק על שתי קרנות ולפעמים על ארבע.

מיקי לוי: זה בסדר, אבל תרגיע אותי לגבי העשרה אחוזים של השנה הבאה.

מיקי רוזנטל: בוא נשים את המגבלה על עשרה אחוזים.

<אבי חסון: המגבלה קיימת.

מיקי רוזנטל: אני מקבל את הטיעון אבל זה לא יכול להיות שעשרת האחוזים השנתיים יעלו על תקציב המדען הראשי.

<מיכה פרלמן: אני מרגיש שיש כאן אי הבנה.

<מיכה פרלמן: הגבלנו את יכולת הצבירה של הזכות הזאת לגג אולי שנתיים אחר כך.

<מיכה פרלמן: זה הכול.

<מיכה פרלמן: בדיוק כדי לא לצבור עוד עשר ועוד עשר.

משה גפני: איפה הגבלתם לשנתיים?

<מיכה פרלמן: כאן, בסעיף האחרון של התיקון.

מיקי לוי: לצורך העניין, אם יש לי מאה שקלים ובשנה הראשונה אני שם עשרה שקלים אצל מיקי ואחר כך עוד כמה ובשנה הבאה אני לוקח עוד עשרה שקלים מהתקציב החדש ושם אצל גפני.

<מיכה פרלמן: המאה החדשים.

מיקי לוי: אחרי חמש שנים יש לי חמישים אחוזים מהתקציב.

<מיכה פרלמן: לא.

משה גפני: אני מבקש לנסח את זה יותר חזק.

משה גפני: בעמוד 35, פסקה (3), ננסח את השנתיים.

משה גפני: זאת אומרת, שלא יוכל להיות יותר משנתיים.

משה גפני: מיכה, זה מה שאמרת?

<מיכה פרלמן: שנתיים נוספים.

<מיכה פרלמן: זאת אומרת, סך הכול יש ל בערך שלוש שנים שאתה יכול ביניהן לשחק.

<מיכה פרלמן: זה הכול.

<מיכה פרלמן: זה מה שכתוב.

<מיכה פרלמן: אתה לא יכול לצבור את זה לנצח וכולי.

<מיכה פרלמן: מצד שני, אם אתה צריך בשנה אחת לא לתת – אגב, הקרנות, הדוגמאות שכן היו עד עכשיו, כולם מסכימים שהן הצלחה.

<מיכה פרלמן: קרן הביו טכנולוגיה, הקרן דרשה בסוף השקעה של המדינה של מעל 150 מיליון שקלים.

<מיכה פרלמן: על כמה עשרות מיליוני שקלים אנחנו נשחק?

<מיכה פרלמן: בואו ניתן לעצמנו אפשרות.

מיקי לוי: אנחנו בעד, אני רק פוחד מהמצטבר.

<מיכה פרלמן: הגבלנו.

משה גפני: איפה הגבלתם?

מיקי לוי: גם המצטבר לא יעלה על עשרה אחוזים.

<שגית אפיק: מיכה, השאלה כאן היא אחרת.

<שגית אפיק: יש שני עניינים.

<שגית אפיק: הנוסח כרגע אומר שאם באמת בשנתיים שלאחר מכן לא השתמשת, אתה יכול להשתמש בזה, במה שלא ניצלת.

<שגית אפיק: אבל שואל היושב ראש שאלה אחרת, אם אני מבינה נכון.

<שגית אפיק: השתמשת בשנה מסוימת בעשרה אחוזים האלה, הם מתווספים לך, כיוון שזאת תוספת לתקציב, כשמתבוננים בתקציב של שנה אחר כך, התקציב הוא כבר 110.

<מיכה פרלמן: לא כי זה לפי מה שאושר בחוק התקציב.

מיקי רוזנטל: שנה אחרי כן אי אפשר להשתמש יותר בעשרה אחוזים.

מיקי לוי: גפני, הוא שומר על העשרה אחוזים.

משה גפני: סיימנו את העניין הזה.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית לנסח את זה באופן כזה שזה יהיה ברור ומה שאמרנו עכשיו, יהיה גם כתוב.

מיקי רוזנטל: שזה לא תוספתי.

מיקי רוזנטל: זה מוחלט.

מיקי רוזנטל: עשרה אחוזים בתקציב, זה מוחלט.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: היועצת המשפטית תנסח את זה.

<בני זאבי: לגבי העשרה אחוזים, זה בסדר, אבל זה מזכיר לי בדיחה.

<בני זאבי: שאלו את ראש עיריית תל אביב כמה עובדים בעיריית תל אביב, והוא אמר שני אחוזים.

<בני זאבי: בקיצור, עשרה אחוזים ממה?

<בני זאבי: התקציב של המדען הוא תקציב כולל תמלוגים ונכון להיום הסכום הוא מיליארד וחצי ונכון להיום עשרה אחוזים הם 150.

<בני זאבי: אם אני מבין נכון, ויתקנו אותי, ה-150 הופך כאילו את התקציב ל-1.65.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו ננסח את זה באופן כזה שעשרה אחוזים יהיו רק עשרה אחוזים ולא יותר.

<בני זאבי: עשרה אחוזים ממה?

<בני זאבי: כולל התמלוגים?

<אבי חסון: זה לא קשור לתמלוגים.

<שגית אפיק: לא, לא כולל.

<אבי חסון: תקציב בהרשאה לא קשור בתמלוגים.

מיקי לוי: בקיצור, עשרה אחוזים מהבסיס יישארו עשרה אחוזים.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

מיקי רוזנטל: תמיד יישארו עשרה אחוזים מהבסיס.

משה גפני: הסדרים לעניין העברת הידע.

<שגית אפיק: סעיף 15לט, 15מ, 15מא ו-15מב.

<שגית אפיק: אנחנו נכניס את ההוראות לגבי העדפה עליה דיברנו הבוקר.

משה גפני: העברת הידע.

משה גפני: דיברנו על זה הבוקר.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 14 כפוף לתיקונים עליהם דיברנו?

<שגית אפיק: כל התיקונים עליהם דיברנו ייכנסו לנוסח.

אראל מרגלית: מה זה סעיף 14?

<שגית אפיק: מה שעברנו עכשיו.

<שגית אפיק: יש בו המון סעיפים.

אראל מרגלית: זה היה סעיף 15לז.

<שגית אפיק: סעיף 14.

משה גפני: הכול במסגרת סעיף 14.

אראל מרגלית: הורדנו תרומות.

אראל מרגלית: מה עשינו עם גיוס ההון?

משה גפני: צריך אישור של השרים באישור של ועדת הכספים.

משה גפני: תגידי.

מיקי רוזנטל: הסיכום היה שרים וועדת הכספים.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 14 עם כל התיקונים שנאמרו כאן?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אחד.

משה גפני: בעד – רוב נגד - 1

אראל מרגלית: אני נגד.

אראל מרגלית: יש לי הסתייגות.

<שגית אפיק: איזה הסתייגות יש לך?

<שגית אפיק: אם יש לך הסתייגות, צריך להצביע עליה.

<שגית אפיק: לא אמרת שיש לך הסתייגות מהותית.

<שגית אפיק: אם אתה מצביע רק נגד, אני אעלה לך הסתייגות.

אראל מרגלית: ההסתייגות המהותית שלי היא שאני נגד גיוס הון.

אראל מרגלית: אני נגד זה שהמדען הראשי יהיה שותף מוגבל בקרן ספציפית.

משה גפני: הוא בעד למחוק את הסעיף.

משה גפני: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אראל מרגלית?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – מיעוט

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: אנחנו נעלה את ההסתייגות למליאה ושם את תסביר בטוב טעם ודעת.

משה גפני: לאחר שההסתייגות של אראל מרגלית לא התקבלה, אני חוזר ומצביע על אישור סעיף 14.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 14?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף 15, עמוד 40.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 15?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: יש כאן בעיה.

משה גפני: סעיף 15 מתקן את סעף 16.

<שגית אפיק: 15 זה 16 ו-14 זה 15.

אראל מרגלית: שגית, תסבירי לי על מה אנחנו מצביעים בסעיף 15.

אראל מרגלית: תזכירי לנו על מה זה.

<שגית אפיק: סעיף 15 בעמוד 40.

<שגית אפיק: קובעים כותרת חדשה שעניינה אישור בקשות למתן הטבות.

משה גפני: משנים את השם.

אראל מרגלית: זה הכול?

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: זה רק שינוי כותרת.

<שגית אפיק: הכותרת היום היא אישורים ועררים והיא משתנה לאישור בקשות למתן הטבות.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 15?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

<שגית אפיק: אתה רוצה שנמשיך כמה סעיפים ואז תצביע על כולם?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני בעד להצביע על הכול, אם היה אפשר אבל יש כמה תיקונים.

אראל מרגלית: לא פתרנו כאן כמה דברים.

משה גפני: מה שאין בעיות, אנחנו לא צריכים להתעכב.

<שגית אפיק: סעיף 16 הוא ביטול של סעיף 16 היום שמדבר על אופן הגשת הבקשה לוועדת מחקר.

<שגית אפיק: יש סעיף אחר שסוגר את העניין הזה.

<שגית אפיק: סעיף 17 מוסיף סמכויות לוועדת מחקר למי שמבקש הטבה ויש לו כבר חוב לרשות.

<שגית אפיק: סעיף 18 מוחק סעיפים בחוק הקיים שעניינם אופן אישור התכנית על ידי ועדת מחקר.

<שגית אפיק: סעיף 19 מתקן את סעיף 18 לחוק הקיים והוא קובע שפרסומים שהיום היו ברשומות יהיו באתר האינטרנט של הרשות.

<שגית אפיק: הוא עושה תיקון נוסף והוא במקום ראש המינהל, יהיה ראש הרשות.

<שגית אפיק: היום ראש המינהל זה המדען הראשי.

<שגית אפיק: סעיף 20 מתקן את סעיף 19.

<קריאה: הוא משנה רק את השמות.

<שגית אפיק: משנה את שר התעשייה, המסחר והתעשייה לשר הכלכלה.

<שגית אפיק: מבטל את שיקול הדעת של ועדת מחקר לקבוע באישור תנאים מוקדמים.

<שגית אפיק: סעיף 21 מבטל את כל הסעיפים שיש היום בחוק לגבי העברת ידע וייצור בישראל.

<שגית אפיק: סעיף 22 קובע סעיף חדש לגבי הגשת דין וחשבון על התקדמות על ידי מקבל ההטבה.

<שגית אפיק: היום היה סעיף בניסוח קצת אחר.

<שגית אפיק: סעיף 23 להצעת החוק מתקן את סעיף 21 והוא מתייחס לאופן תשלום התמלוגים.

<שגית אפיק: במקום שהם ייקבעו בתקנות, הם ייקבעו על ידי המועצה.

<שגית אפיק: סעיף 24 מתקן את סעיף 22 ומאפשר למנהל הכללי, אם הוא רואה שהפעילות שאושרה לא מתקדמת, לעצור את מתן ההטבה.

<שגית אפיק: סעיף 25 מדבר על האופציה לדיון חוזר ותשלום אגרה בעדו.

<שגית אפיק: סעיף 26 מבטל את סעיפים 23 עד 25, סעיפים שעוסקים בעררים.

<שגית אפיק: יש חלופה לזה, לבית משפט לעניינים מינהליים בהמשך.

<שגית אפיק: סעיף 27 מוחק את כותרת פרק ה' שעניינה הטבות.

<שגית אפיק: סעיף 28, במקום כללים שהתקינה ועדת המחקר לפי החוק, יהיה נהלים של המועצה או של ועדת המחקר.

<שגית אפיק: סעיף 29 מבטל את הסעיפים שעוסקים במענקים ובשיעורי המענק ביחס להעברת ידע ויצוא בישראל.

<שגית אפיק: סעיף 30 מחליף את סעיף 29 לחוק שעוסק גם הוא בערובות.

<שגית אפיק: יש כאן תיקון כך שבמקום ראש המינהל יהיה יושב ראש ועדת מחקר.

<שגית אפיק: סעיף 30 שמדבר על מועד תשלום המענק, בטל כי הכול ייקבע בנהלים.

<שגית אפיק: סעיף 31 שעוסק במקדמות.

<מיכה פרלמן: במקום ראש המינהל, ראש הרשות.

<שגית אפיק: ראש ועדת מחקר, לא?

<מיכה פרלמן: ראש הרשות בשורה הראשונה ואחר כך.

<שגית אפיק: סעיף 33.

<מיכה פרלמן: נגע להלוואות והוא עלה למעלה במסגרת הסמכות הכללית.

<מיכה פרלמן: זה סעיף ספציפי בנוגע להלוואות.

<שגית אפיק: סעיף 34.

<שגית אפיק: במקום ראש המינהל יהיה ראש הרשות.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע מסעיף 15 עד סעיף 34.

משה גפני: מי בעד אישור סעיפים מסעיף 15 עד סעיף 34?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיפים מסעיף 15 עד סעיף 34 אושרו.

<שגית אפיק: סעיף 35.

<שגית אפיק: הוועדה ביקשה למחוק את הקרן לקידום הטכנולוגיה.

<שגית אפיק: זה מוחק גם את הכותרת וגם את כל הסעיפים שעוסקים בה.

<שגית אפיק: סעיף 35 שהיה בכחול התייחס לקרן ולכן הוא נמחק.

<שגית אפיק: תצביע על שני אלה.

משה גפני: מי בעד אישור סעיפים 34א לפי הנוסח כאן וסעיף 35?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

אראל מרגלית: אני רוצה להבין לגבי סעיף 34.

אראל מרגלית: מה בסופו של דבר סגרנו, מי הולך להיות ראש הרשות הזמני?

אראל מרגלית: אמרנו שזה יהיה המדען הראשי עצמו.

<שגית אפיק: עוד לא הגענו לסעיף הזה.

<שגית אפיק: זה בסעיף 58 בהמשך.

משה גפני: מי בעד אישור סעיפים 34א וסעיף 35?

<שגית אפיק: מחיקת הקרן לקידום טכנולוגי וביטול סעיף 35 מהכחול.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיפים האלה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיפים אושרו.

משה גפני: סעיף 36.

משה גפני: במקום ראש המינהל יהיה ראש הרשות.

משה גפני: בכלל סעיף 36 עד 41 נמחקים.

<שגית אפיק: את סעיף 40,41 ו-42 צריך למחוק.

מיקי רוזנטל: אנחנו מצביעים עכשיו על המחיקה.

משה גפני: עוד לא.

<שגית אפיק: סעיפים 36, 37, 38 – נמחקים כי מחקנו את הקרן וצריך להצביע על המחיקה.

משה גפני: מי בעד אישור מחיקת סעיפים 36, 37 ו-38?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי מנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: המחיקה אושרה.

<שגית אפיק: אנחנו עוברים לעמוד 46, סעיף 39.

<צפריר נוימן: גם סעיף 40 ו-41 נמחקו?

<צפריר נוימן: כל הפרק שנוגע לקרן.

<שגית אפיק: אנחנו מוחקים הכול, עד 41.

מיקי רוזנטל: זה מה שאמרתי.

מיקי רוזנטל: אנחנו מוחקים את כל הסעיפים.

<שגית אפיק: אבל את 42 לחוק הקיים אנחנו לא מוחקים.

מיקי רוזנטל: אבל מ-36 עד 41 מוחקים.

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: מ-36 עד 37 להצעה אנחנו מוחקים.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 38.

<שגית אפיק: הסעיף מתקן את סעיף 42 שעוסק, תגיד.

<צפריר נוימן: הייתה אפשרות לנכות אבל ברגע שהקרן ירדה, אין מה לנכות.

<שגית אפיק: מחקנו בכחול את סעיף 36 ו-37.

מיקי רוזנטל: עד כאן הבנו.

<שגית אפיק: עכשיו אנחנו בסעיף 38 שמתקן את סעיף 42.

משה גפני: מה זה בכחול?

<עדנה ארבל: 672.

<צפריר נוימן: לרשות יש אפשרות להתקשר למדינה בהסכמים לשיתוף פעולה בינלאומי, דבר שקיים כבר היום.

<צפריר נוימן: פשוט משנים את השמות ומאפשרים להתקשר גם בהסכמים כמו שהיא גם יכולה היום עם תאגידים רב לאומיים וגם עם גופים שהרשות עצמה היא הגוף שנכנס מבלי לגרוע מהסמכות של הממשלה להתקשר בהסכמים לשיתוף פעולה בינלאומי כמו שקיים היום בסעיף 42.

<שגית אפיק: אלה החברות הבינלאומיות.

מיקי רוזנטל: לא הבנתי.

משה גפני: תסביר עוד הפעם.

מיקי רוזנטל: אני מצטער, לא הייתי קשוב.

מיקי רוזנטל: תסביר עוד פעם.

<צפריר נוימן: היום יש אפשרות ממשלה להתקשר בהסכמים בינלאומיים עם ממשלות שהן מדינות אחרות כאשר המדען הוא זה שמפעיל את ההסכם והגורם האחר במדינה האחרת הוא המקביל לו שמפעיל את ההסכם.

<צפריר נוימן: לא פוגעים בסעיף הזה אלא משאירים אותו כפי שהוא עם עדכון מסוים.

<צפריר נוימן: חוץ מזה, כבר היום יש אפשרות לרשות להתקשר בהסכמים עם תאגידים רב לאומיים בצורה דומה כדי להגיע למצב של שיתוף פעולה עם תאגידים רב לאומיים וחברות ישראליות.

<צפריר נוימן: מה שפשוט עושים, מרחיבים את זה.

<צפריר נוימן: יש היום גם אפשרות לדוגמה למדינה לעשות את זה, לדוגמה הסמכה של הממשלה לעשות כי אין הסמכה מפורשת בחוק ולאחרונה נעשה הסכם כזה עם הבנק לפיתוח אמריקה הלטינית, הסכם שהמדען חתם עליו מול בנק וזה יאפשר דריסת רגל של החברות הישראליות למדינות אמריקה הלטינית.

<צפריר נוימן: פשוט לעשות את אותו סעיף אלא שזאת תהיה הרשות.

מיקי רוזנטל: זה מאפשר לרשות עצמה להיכנס מול חברה רב לאומית.

<צפריר נוימן: לרשות עצמה.

<צפריר נוימן: כבר היום יכולים אבל פשוט עם ארגונים אחרים כמו הבנק לפיתוח בנק אמריקה הלטינית, מה שלא היה.

מיקי רוזנטל: עד היום זה לא התאפשר.

<צפריר נוימן: צריך סמכות ספציפית.

מיקי רוזנטל: זה השינוי אותו אתם מבקשים.

<צפריר נוימן: כן.

<צפריר נוימן: כל התהליך הזה הוא באישור משרד החוץ.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: תודה.

מיקי רוזנטל: רק רצינו להבין, שלא נהיה דחלילים אלא נבין על מה אנחנו מצביעים.

משה גפני: אנחנו מדברים על סעיף 38.

משה גפני: הסעיפים באים הם סעיפים טכניים, סעיף 39 ו-40, נכון?

<שגית אפיק: כן.

משה גפני: סעיף 41, סעיף 42, סעיף 43, סעיף 44, סעיף 45, סעיף 46, סעיף 47, סעיף 48, סעיף 49.

משה גפני: תגידי לי איפה זה לא טכני.

<שגית אפיק: עד סעיף 51.

<שגית אפיק: תפתחו בעמוד 50, שם יש לכם תאריך שהיה בכחול, י"ט באלול התשע"ד, 19 בספטמבר 2014.

<שגית אפיק: 19 בספטמבר זה יום שישי וזה כ"ד באלול.

<שגית אפיק: התכוונתם ל-14 בספטמבר?

<שגית אפיק: אז זה י"ט באלול.

<עדנה ארבל: התכוונו למועד שבו התקבלה החלטת הממשלה.

<שגית אפיק: תבדקו מה המועד.

משה גפני: הממשלה לא מעניינת.

משה גפני: מעניין הלוח העברי.

<שגית אפיק: ט' באלול ו-19 בספטמבר, אלה ימים אחרים.

<עדנה ארבל: ברור.

<עדנה ארבל: הבנתי.

<עדנה ארבל: החלטת הממשלה התקבלה ביום ראשון.

<קריאה: טעות סופר.

<קריאה: תבחרי תאריך.

<עדנה ארבל: 14 בספטמבר, י"ט באלול.

<עדנה ארבל: זה התאריך המדויק.

<שגית אפיק: 14 בספטמבר, י"ט באלול.

<עדנה ארבל: רק להבהיר מדוע התאריך הזה.

<עדנה ארבל: זה התאריך שבו ועדת השרים לענייני חברה וכלכלה אישרה את ההחלטה לעשות את זה וזה הפך אחר כך להיות החלטת ממשלה.

<עדנה ארבל: מאז לא הועברו סמכויות נוספות למרות שאנחנו מדברים בממשלה חדשה ואנחנו מאז לא רואים שינוי מהותי.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע מסעיף 38 עד סעיף 51, כולל.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיפים מסעיף 38 עד 51, כולל סעיף 51 עם הטעות סופר שהייתה בו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיפים אושרו.

משה גפני: סעיף 52.

<שגית אפיק: סעיף 52 עוסק באגרות והוא המקום היחיד שמותיר את אישורה של ועדת הכספים בעניין אגרות.

<שגית אפיק: הוועדה ביקשה שההסמכה לתקנות תהיה הסמכה לתקנות לביצוע באישור ועדת הכספים ולא רק בענייני אגרות.

<שגית אפיק: נציגי הממשלה.

<עדנה ארבל: תקנות לביצוע אלה בעצם תקנות של כל החוק.

<עדנה ארבל: אנחנו לא יודעים להבחין בין התקנות.

<שגית אפיק: ככל שתעשו.

<שגית אפיק: אם תרצו לעשות תקנות.

<עדנה ארבל: אני רוצה להבהיר מדוע לא.

<שגית אפיק: היה לנו מעמד מאוד גדול גם בחוק וגם בתקנות.

<עדנה ארבל: נכון.

משה גפני: אתם מדיחים אותנו.

<עדנה ארבל: לא.

<עדנה ארבל: אנחנו משנים את המודל הכללי.

משה גפני: מדיחים.

<עדנה ארבל: ברשותך, מכיוון שזה לא יועד להדיח את ועדת הכספים אלא יועד להקים רשות שתוכל ליצור את כל ההסדרים בנהלים ומכיוון שהוועדה קיבלה את הרעיון הזה כרעיון מנחה על מנת שיהיה גוף מקצועי ופועל, לאפשר במקביל לשרים ליצור תקנות בכל נושא שנוגע לחוק ולו כדי שוועדת הכספים תוכל לאשר, ייצור בעצם מצב של תחרות בין סמכויות של השרים לבין הרשות.

<עדנה ארבל: יש לנו מודלים בעייתיים כאלה במספר חוקים אחרים.

<שגית אפיק: לכן אתם מבטלים גם את השרים וגם את הוועדה.

<עדנה ארבל: נכון.

<עדנה ארבל: לכן אני אומרת שהמודל לא נועד על מנת להוציא את ועדת כספים אלא על מנת להעביר מהשרים אל הרשות את כל הנושא.

<עדנה ארבל: לכן להוסיף סמכות התקנת תקנות משנה את המודל מיסודו ובעצם יוצר תחרות מתמדת.

משה גפני: מה אתם מבקשים באישור ועדת הכספים?

<עדנה ארבל: קודם כל, יש שורה של דברים.

<עדנה ארבל: ברשותך, יש שורה של דברים שבדין קיבלה על עצמה הממשלה במהלך הדיונים להביא בפני ועדת הכספים כולל את הדוח השנתי, כולל אישורים בעניינים הקריטיים בהם ביקשתם להיות מעורבים ואנחנו בהחלט חשבנו שזה נכון וחשוב.

<עדנה ארבל: לכן בנקודות הקריטיות, כולל בדיווח השנתי, יבוא בפני הוועדה והוועדה תוכל באמת להסיק את אותן מסקנות שהיושב ראש דיבר עליהן בתחילת הישיבה שאולי המודל הזה לא נכון וצריך ליזום תיקון חקיקה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שאם אני הייתי במקומך והייתי פוליטיקאי, הייתי אומר בדיוק את מה שאמרת.

משה גפני: זאת אומרת, את משתיקה אותי עם האגרות ואת אומרת אחר כך שאקבל דיווח.

<עדנה ארבל: אתה ביקשת את הדיווח.

משה גפני: אני אמרתי שאני לא ביקשתי?

משה גפני: זה היה יפה איך שאמרת, פה לא תקבל, שם ביקשת וקיבלת.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: עובדים עלי המשפטנים.

<שגית אפיק: סעיף 53 זה ביטול של התוספת.

<שגית אפיק: מסעיף 54 למעשה עד סעיף 56, אלה תיקונים עקיפים.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 52 ע 56.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיפים מסעיף 52 עד 56?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיפים אושרו.

משה גפני: סעיף 56א.

<שגית אפיק: סעיף 56א הוא סעיף חדש לבקשת הוועדה והוא קובע כלהלן: 56א דיווח ראש הרשות ידווח, מדי שנה, לשר הכלכלה ולשר האוצר על כל אלה: התפתחות החדשנות הטכנולוגית בענפי התעשייה ובענפי השירותים בה.

<שגית אפיק: מסלולי ההטבות שהמועצה קבעה במהלך השנה, מטרותיהם ויעדיהם.

<שגית אפיק: הערכת פעילות מסלולי ההטבה והשפעותיהם על פי מטרותיהם.

<שגית אפיק: השפעתם של פעילות הרשות ומסלולי ההטבה על יצירת מקומות עבודה וצמצום פערים חברתיים.

<שגית אפיק: תקציב הרשות וביצועו, לרבות אם נקבעו מסלולי הטבות לפי סעיפים 15ל, 15לא ו-15לח.

<שגית אפיק: יישאר כאן לגבי גיוס החוב והשותפות המוגבלת.

<שגית אפיק: דיווח כאמור בסעיף קטן (א) יוגש לוועדת הכספים של הכנסת לא יאוחר מיום 1 במרץ של כל שנה.

<שגית אפיק: דיווח לפי סעיפים קטנים (א) ו-(ב) לא יפגע בחובת הסודיות שנקבעה בדין לגבי אדם.

<שגית אפיק: זה בעצם סעיף הדיווח.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 56א?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: אני לא מוכן שאראל מרגלית יהיה לבד בעניין הזה ואני מבקש שהדיווח יהיה לפי אזורים, הנגב והגליל, כי שנקבע במטרות.

משה גפני: הפסדת, היינו עכשיו בגליל.

רחל עזריה: הגליל זה בסדר, אבל מה עם ירושלים?

רחל עזריה: אתה לא רואה שאנחנו יושבים כאן באדיקות שלושה ירושלמים?

משה גפני: סעיף 57 ו-58.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 57.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 57?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

<שגית אפיק: הוראת המעבר, אלה גם העובדים וגם הנושא שאראל העלה לגבי המנכ"ל.

<שגית אפיק: אנחנו בעמוד 51 למטה.

<שגית אפיק: בעמוד 53, המנהל הכללי הזמני.

משה גפני: איפה קובי אמסלם?

משה גפני: איפה המכתב?

מיקי רוזנטל: שייכנסו גם הנציגים של העובדים.

משה גפני: אנחנו מצביעים כמו שאמרנו.

מיקי רוזנטל: אדוני ינהל את הדיון איך שהוא רוצה.

משה גפני: אנחנו מצביעים כמו שאמרנו.

משה גפני: אני כבר לא זוכר מה אמרנו, אבל לא חשוב.

מיקי רוזנטל: אם תרצה, אני אזכיר לך.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו מציעים שיציעו לעובדים, מעבר לעובדה של מה שאמרנו לגבי הנושא של העובדים שהם עובדי המדען הראשי ושהם עובדי משרד הכלכלה, לעובדי מט"י מופ.

משה גפני: אנחנו מציעים שהם יקבלו את האפשרות כמובן להמשיך לעבוד.

משה גפני: אם הם ירצו לפרוש, הם יקבלו מענק פרישה כמו שמקבלים עובדי רשות השידור.

משה גפני: יש להם את השנתיים כדי לעבוד ולהחליט אם כן או לא.

משה גפני: אם הם מחליטים לפרוש, מחליטים לפרוש והפיצויים יהיו כמו שנקבע ברשות השידור מבלי להזכיר את השם של רשות השידור.

משה גפני: ההחלטה היא בידי העובד.

משה גפני: אני לא מדבר על העשרה הבכירים, לגביהם אני לא יודע בדיוק, אבל לגבי הנושא של העובדים הרגילים, חמישים עובדים, ההחלטה תהיה בהתאם למה שהיה ברשות השידור.

מיקי לוי: הממונה על השכר לא כאן.

משה גפני: אנחנו לא נגמור את החוק.

משה גפני: אני מציע להצביע על זה ואני אגיש רביזיה.

<אבי חסון: למיטב ידיעתי, הממונה על השכר ונציגי העובדים נפגשו.

מיקי לוי: אדוני, תקן את מה שאמרת ותגיד שמה שסיכם הממונה על השכר עם מט"י מקובל עליך.

משה גפני: לא.

מיקי רוזנטל: זה לא עובד כך.

מיקי רוזנטל: אין לנו נייר ואנחנו לא יודעים מה הם סיכמו.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: יביאו נייר.

משה גפני: אני מודיע לפרוטוקול שאנחנו מצביעים על זה ואני מגיש רביזיה.

משה גפני: אם אכן יהיה מכתב שהכול סוכם, אני מצביע על הרביזיה.

מיקי לוי: אולי לא נצביע?

מיקי רוזנטל: מה אכפת לך?

מיקי רוזנטל: יש לנו אופציה להסיר את זה.

משה גפני: אני רוצה להצביע.

משה גפני: אני מציע שנצביע על שתי האפשרויות.

משה גפני: אני מבקש להצביע על שני האופנים.

משה גפני: להצביע על האופן שאמרתי קודם ולהצביע על האופן לפיו הממונה על השכר, המדען הראשי, יביא מכתב שיפתור את הבעיה כפי שדיברנו קודם.

משה גפני: אני לא יודע איך לנסח את האופן השני אבל אני מצביע בעיקרון על שני האופנים ואני מגיש רביזיה על שניהם.

משה גפני: אני לא רוצה לחזור לוועדה.

משה גפני: אני רוצה לסיים.

מיקי רוזנטל: האופנים הם נורא פשוטים.

מיקי רוזנטל: אם יש הסכמה בין הממונה על השכר לבין - - -

משה גפני: לא הסכמה.

משה גפני: אם יש את המכתב שלו בהתאם לעקרונות.

מיקי רוזנטל: אז אנחנו נסיר את הרביזיה.

משה גפני: כן.

משה גפני: בסדר.

מיקי לוי: אם יש הסכמה בין הממונה על השכר לבין העובדים והוצג המכתב בפני הוועדה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מצביע על שניהם.

משה גפני: עכשיו אני מאשר את שניהם.

<מיכה פרלמן: נציג הממונה בדרך לכאן.

<מיכה פרלמן: הוא יהיה כאן בעוד כמה דקות.

<מיכה פרלמן: אני לא יודע אם קובי עצמו מגיע, אבל נציגו מגיע.

מיקי לוי: יש מכתב?

<מיכה פרלמן: אני בודק.

<מיכה פרלמן: הוא בדרך לכאן כדי להסביר מה יש.

משה גפני: אני מצביע על שתי הגרסאות.

משה גפני: אני מגיש רביזיה על שתיהן.

משה גפני: ברגע שיש מכתב ממנו, ברגע שיש איזשהו נושא, אני חוזר לוועדה ומצביע על הרביזיה ומפיל את אחת הרביזיות.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

משה גפני: זה יהיה דקה אחת.

משה גפני: על הגרסה השנייה אני מצביע עכשיו.

מיקי לוי: אדוני, אולי תחכה.

מיקי לוי: הנציג של קובי בדרך.

משה גפני: אנחנו מצביעים על שתי גרסאות, על גרסה א' ועל גרסה ב'.

משה גפני: אני מגיש רביזיה על שתי הגרסאות.

משה גפני: ברגע שיש לנו פתרון ואנחנו הולכים על גרסה אחת מהשתיים, אני חוזר ומצביע כאן על הרביזיה ומפיל את אחת הגרסאות.

משה גפני: אני מבקש להצביע על הגרסה הראשונה כפי שהגדרנו אותה קודם.

משה גפני: מי בעד אישור הגרסה הראשונה לגבי העובדים, כפי שדיברנו, שזה יהיה בחוק?

משה גפני: מי נגד.

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: 1.

משה גפני: בעד – פה אחד נמנע - 1

משה גפני: הגרסה הראשונה אושרה.

משה גפני: מי בעד אישור הגרסה השנייה שהיא בהתאם למה שדיברנו?

משה גפני: אני לא רץ עם זה.

משה גפני: אני נוהג באחריות בעניין אלא שאני לא רוצה שעוד הפעם נתחיל עם העניין הזה ונחזור אליו.

משה גפני: הגרסה השנייה מדברת על מכתב שייתנו הממונה על השכר והמדען הראשי בהתאם להסכמות או לעקרונות – אני לא רוצה להגיד את המילה הסכמות מפני שאז העובדים יכולים להגיד שהם לא מסכימים על שום דבר.

משה גפני: לכן אני אומר בהתאם לעקרונות שקבענו אותם.

משה גפני: אני מניח שהעובדים גם יגלו אחריות וילכו על העניין הזה.

משה גפני: מי בעד הגרסה השנייה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הגרסה השנייה אושרה.

משה גפני: על שתי הגרסאות הללו אני מגיש רביזיה ואני מחכה דחוף לעניין הזה כי אנחנו לא רוצים לחכות.

משה גפני: אם אתם רוצים את החוק הזה במושב הזה, תנו תשובה עוד חצי שעה.

אראל מרגלית: אני מצטרף לרביזיה שלך.

משה גפני: בסדר.

יצחק וקנין: נאמר לי במפורש שהשר מתנגד למקום השישי שהם רוצים לתת לו שם.

<אבי חסון: עוד לא הגענו לזה.

משה גפני: לא הגענו.

משה גפני: אראל, ברגע שאני מסיר את הרביזיה, גם אתה מסיר.

אראל מרגלית: כן.

משה גפני: מה נשאר לנו?

<שגית אפיק: המנכ"ל הזמני, לפי הצעתו של אראל מרגלית.

<מיכה פרלמן: ביחס לעובדים יש תיקון שאני חושב שהוא נכון לכל אחד מהחלופות.

<מיכה פרלמן: בסעיף יט פסקה (2), סעיף קטן (א) דיברנו על כך שאנחנו מציעים,את הנוסח הזה אנחנו צריכים טיפה לשנות כדי לעמוד בסיכומים הללו.

<שגית אפיק: מה אתם רוצים?

<מיכה פרלמן: היום כתוב לגבי המנהל הכללי של העמותה והעובדים.

<מיכה פרלמן: כאן אני משנה ואומר: בכירים, למעט ראשי מנהלות כפי שהוגדרו על ידי המדען הראשי ומנכ"ל העמותה.

<שגית אפיק: לא הבנתי.

<שגית אפיק: תקריא את כל הפסקה.

משה גפני: איזו פסקה?

<שגית אפיק: הוא בעמוד 54.

<שגית אפיק: הוא מבקש תיקון לפסקה (2), לגבי העובדים, ביחס לשתי הגרסאות.

<מיכה פרלמן: אני אסביר את הרעיון.

<שגית אפיק: תסביר את הרעיון ואז תקריא.

<מיכה פרלמן: בהתדיינות אתם, החוק המקורי קבע שלמעשה לעובדים בכירים של מתימו"פ או כפופי מנכ"ל כמו שזה כתוב היום, אנחנו לא מחויבים להציע לעבור.

<שגית אפיק: אמרתם שמדובר בכעשרה עובדים.

<מיכה פרלמן: נכון.

<מיכה פרלמן: 10, 12, משהו כזה.

<מיכה פרלמן: לאחר דיון אתם, הגענו לאיזושהי פשרה שלמעשה לחלק מהעובדים אנחנו כן נאפשר לעבור בכל מקרה של תקופת ניסיון ולגבי חלק עדיין לא נהיה מחויבים.

<מיכה פרלמן: אותם אנשים שאנחנו כן נתחייב לתת להם תקופת ניסיון, הם הוגדרו על ידי המדען הראשי בתיאום עם העובדים ולכן אנחנו מציעים להכניס אותם לנוסח.

<מיכה פרלמן: צריך לשנות את הנוסח הזה.

<שגית אפיק: מה אתם מבקשים?

<מיכה פרלמן: "לגבי המנהל הכללי של העמותה ועובדים בכירים למעט ראשי מנהלות כפי שהוגדרו על ידי המדען הראשי ומנכ"ל העמותה, המנהל הכללי של הרשות יהיה רשאי להציע להם להתקבל לרשות כעובדי הרשות כאמור באותה פסקה אך לא תחול עליו חובה לעשות זאת".

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: ההסכמה הזאת מקובלת עליכם?

<אבי חסון: זה לא בדיוק הניסוח שדובר עליו.

<אבי חסון: דובר על כך שכל ראשי המנהלות יעברו לחצי שנה של ניסיון בתאגיד.

<מיכה פרלמן: נכון.

<מיכה פרלמן: אלה אותם ראשי מנהלות שהגדרנו ביחד.

<אבי חסון: אלה אותם ראשי מנהלות שקיימים היום במתימו"פ.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תנסחו את זה בהתאם.

מיקי רוזנטל: תגיעו להבנה.

מיקי רוזנטל: אל תפילו את זה עכשיו על שאלות קטנות.

<שגית אפיק: אראל, המנכ"ל הזמני, אתה מבקש שהוא יהיה המדען הראשי.

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: ברמה המהותית יותר בתוך התהליך.

אראל מרגלית: אני מציע שלא ייקבע מנכ"ל זמני לרשות אלא שהמדען הראשי יהיה המנכ"ל הזמני בפועל עד שייקבע מנכ"ל כי אחרת יהיו כאן שלושה אנשים עם סדרי עדיפויות שונים שיצטרכו לגשר ביניהם ואני חושב שמספיק שיהיו שניים.

אראל מרגלית: זאת הצעתי.

<מיכה פרלמן: היום יש את האפשרות בחוק שלמעשה המדען הראשי כן ייכנס בנעלי המנכ"ל הזמני.

<מיכה פרלמן: זאת אומרת, כן יש את האפשרות הזאת.

<מיכה פרלמן: לכן אני חושב שזה עונה.

מיקי רוזנטל: מה אומר על זה משרד המשפטים?

<עדנה ארבל: אני לא חושבת שזאת שאלה משפטית.

<עדנה ארבל: זאת שאלה ארגונית.

מיקי רוזנטל: האם זה מייצג איזשהו מצב שבו תהליך הבחירה לא יהיה נקי?

מיקי רוזנטל: או שלכם אין בעיה עם זה.

<עדנה ארבל: אנחנו הסכמנו למודל הזה.

מיקי רוזנטל: עם כל הכבוד, אני רוצה לשמוע את דעת משרד המשפטים ולא ללכת מהר, מהר, המר.

משה גפני: לא מהר.

משה גפני: את יכולה להסביר לאט למה את לא מתערבת בזה?

מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין.

מיקי רוזנטל: אם אין בעיה, הכול בסדר.

<עדנה ארבל: קודם כל, הסכמנו למודל הזה ויצרנו בתוכו גם מגבלות בשביל להבטיח ככל האפשר זהירות מפני החששות שאתה מעלה.

<עדנה ארבל: יש יתרונות לקיומו של מנהל זמני ולכן אפשרנו את זה בכפוף לזה.

מיקי רוזנטל: יש לכם בעיה עם ההצעה של אראל?

<עדנה ארבל: אמרתי, בעיני זאת לא שאלה משפטית.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל וחבר הכנסת אראל מרגלית, ההערכה שלי היא שלא יהיה מנהל זמני.

משה גפני: להערכתי המדען הראשי יהיה המנהל.

משה גפני: זאת הערכה.

משה גפני: החוק עובר מהר ועל כן היישום של החוק צריך להיות מהר והוא יהיה מהר.

משה גפני: לכן אני לא מעריך שהם יתחילו עכשיו לחפש מנהל כללי וכולי.

משה גפני: אני לא בטוח שאנחנו צריכים להגביל אותם בעניין הזה.

משה גפני: אם הייתה בעיה, אני מבין, אבל למה אנחנו צריכים להגביל אותם?

משה גפני: מספיק יש את הבעיות בהן אנחנו מגבילים.

משה גפני: נאפשר להם את זה.

משה גפני: יהיה נורמלי, טוב.

משה גפני: תעקבו אחרי המצב הזה כדי שלא תהיה שם בעיה.

משה גפני: ההערכה שלי היא שבכלל לא יביאו מנהל כללי זמני כי את החוק יצטרכו ליישם מהר.

מיקי רוזנטל: בסדר.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 58?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: סעיף 58 אושר.

<שגית אפיק: עכשיו אנחנו חוזרים למה שהשארנו.

משה גפני: כאן סיימנו?

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: חוזרים לעמוד 7.

משה גפני: איציק, אמרת קודם משהו בקשר לשר.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: השר מתנגד לזה.

יצחק וקנין: הם מדברים כאן על לתת להם נציג שישי, אם אני לא טועה.

<מיכה פרלמן: עוד לא העלינו את זה להצבעה.

יצחק וקנין: השר אומר שהוא צריך לקבל בתוך הארבעה

<אבי חסון: השר רוצה לשמור על הנוסח הקיים, כפי שהיה כתוב בהצעה המקורית.

משה גפני: למי הוא מתנגד?

<אבי חסון: הוא לא רוצה להקטין.

<אבי חסון: הוא רוצה לשמור.

משה גפני: על איזה סעיף אנחנו מדברים?

יצחק וקנין: אם אני לא טועה, על סעיף ה'.

<שגית אפיק: סעיף ד'.

<מיכה פרלמן: אנחנו עוד לא רוצים להצביע על זה כי גם הנוסח הזה עדיין לא מוסכם.

<מיכה פרלמן: יש עוד סעיפים שלא נגענו בהם כמו הקוורומים.

אראל מרגלית: כבוד הישוב ראש, זה ריאלי לנסות לסיים את זה?

<מיכה פרלמן: אני חושב שכן.

משה גפני: אתם רוצים שאני אלך נגד אריה דרעי?

<מיכה פרלמן: חס וחלילה.

<מיכה פרלמן: גם אנחנו לא רוצים ללכת נגד אריה דרעי.

משה גפני: תקריאי לנו מה נשאר לנו.

<שגית אפיק: שני סעיפים.

<שגית אפיק: עמוד 11, סעיפים קטינים (ז) ו-(ח) בנוסח הלבן.

<שגית אפיק: הם בעצם מדברים על דיון במועצה שעניינו ירדו התרומות.

<שגית אפיק: אלה בעצם סעיפים שדורשים רוב מיוחד בסעיפים המיוחדים עליהם דיברנו של גיוס הון ומסלולי הטבות של שותפויות מוגבלות, העברת ידע.

<שגית אפיק: אני אקריא את זה.

<שגית אפיק: (ז) על אף האמור בסעיף קטן (ה), דיון במועצה שעניינו תרומות לפי סעיף 15לא, מסלולי הטבות שעניינן שותפויות לפי סעיף 15לח או קביעת הסדרים לעניין העברת ידע אל מחוץ לישראל לפי סעיף 15מא שתכליתה הקלה בהעברת הידע אל מחוץ לישראל, יתקיים רק אם נוכחים בו כל חברי המועצה שהם עובדי המדינה ושני חברים מקרב הציבור לפחות.

<שגית אפיק: ואולם דיון כאמור לא יידחה בשל היעדרות של חברים שהם עובדי המדינה או שני נציגי ציבור ליותר מישיבה אחת ובישיבה העוקבת בנושאים אלה תהיה רשאית המועצה לדון ולהחליט בהם ובלבד שהתקיים המניין החוקי.

<שגית אפיק: המניין החוקי הוא אחד, אחד ואחד.

<שגית אפיק: לעניין זה יהיו רשאים החברים מקרב הציבור לשלוח את עמדתם בכתב ובלבד שזו התקבלה עד למועד הדיון בישיבה העוקבת.

<שגית אפיק: (ח) נעדר חבר מקרב הציבור מישיבת המועצה באחד הנשואים המנויים בסעיף קטן (ו) ולא התקבלה עמדתו בכתב כאמור בו, יראו בכך כאילו נעדר פעם אחת מישיבת המועצה לפי סעיף 8ב(ט).

<שגית אפיק: זה בעצם בתוך סעיף שלא הצבענו עליו כי דילגנו.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיפים האלה?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיפים אושרו.

משה גפני: אני עובר עכשיו לירושלים.

<שגית אפיק: עמוד 3, הוספה של סעיפים.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לתמוך בזה ובלבד שיש הבנה עם העובדים.

מיקי רוזנטל: אם יש הבנה עם העובדים, הכול בסדר.

מיקי רוזנטל: אם יש הבנה עם העובדים לגבי תנאי הפרישה.

משה גפני: אני מבקש לומר לוועדה כדלהלן.

משה גפני: ירושלים נמצאת אצלי על ראש שמחתי ואני אומר את דעתי.

משה גפני: ירושלים על ראש שמחתי ואני מתפלל שלוש פעמים ביום, אפילו בברכת המזון, ותחזינה עינינו בשובך לציון ברחמים.

משה גפני: אני בעד ירושלים.

משה גפני: שלא תהיה טעות.

משה גפני: אני לא יודע, עוד יבוא אלי ניר ברקת אבל אני בעד ירושלים.

משה גפני: אבל אני גם בעד העובדים.

משה גפני: גם זה אצלי עיקרון.

מיקי רוזנטל: על ראש שמחתנו.

משה גפני: על ראש שמחתנו.

משה גפני: צריך לדעת שמה שאנחנו נכתוב כאן, ירושלים, זה יותר טקסי וסמלי אבל לעובדים זה דבר שנוגע לחיי היום יום שלהם.

משה גפני: יש החלטה על זה שכל המוסדות הציבוריים נמצאים בירושלים.

משה גפני: יש החלטה.

משה גפני: אם העובדים מסכימים, אני בעד להכניס את זה וזה בסדר ואין בעיה.

משה גפני: אם יש לנו בעיה עם העובדים, גם כך העובדים כאן די פגועים.

משה גפני: הם לא צריכים להיות פגועים כי אנחנו דואגים להם ובסופו של דבר אנחנו סבורים שהם לא ייפגעו, אבל בכל אופן הם מרגישים אי ודאות.

משה גפני: סתם להכניס עכשיו את הנושא של ירושלים, שזה יקרה עכשיו, אני חושב שזה דבר לא נכון כלפי העובדים.

משה גפני: לכן או שאנחנו מפנים להחלטה הכללית של הממשלה שכל המוסדות הרשמיים של מדינת ישראל הם בירושלים, או שאנחנו נקבע שמקום המושב של הרשות לחדשנות טכנולוגית יהיה בירושלים אבל זה ייכנס לתוקף בעוד כמה שנים, כדי שהעובדים לא ייפגעו.

משה גפני: רחל, אני לא כופה את דעתי.

משה גפני: נצביע על זה ומה שיוחלט, יוחלט.

רחל עזריה: אני אגיד ל מה הבעיה.

רחל עזריה: יש החלטת ממשלה ויש החלטה שכל הרשויות צריכות להיות בירושלים בגלל שבאופן טבעי יש משיכה לתל אביב.

אראל מרגלית: לא עכשיו עם הרכבת הקלה.

רחל עזריה: מקומות העבודה הם שם.

רחל עזריה: אנחנו רוצים לייצר מקומות עבודה בירושלים.

משה גפני: אבל יש עובדים קיימים שנלחמנו עליהם כדי שיישארו בעבודה.

מיקי לוי: נתת להם שנתיים, אז תן גם לרשות שנתיים במעבר לירושלים.

מיקי לוי: כל האסטרטגיה, כל האיתור, כל המבנים.

<קריאה: ההחלטה חלה על משרדי ממשלה ועל יחידות סמך בלבד.

רחל עזריה: בסדר, ואנחנו רוצים לדבר גם על זה.

<יעקב פישר: גם אנחנו מאוד אוהבים את ירושלים אבל יש לנו עשרות משפחות ואנשים מבוגרים שכבר קשה להם לנסוע למרחקים כאלה.

<יעקב פישר: בהחלטה הזאת אתם יכולים לפגוע בהרבה מאוד עובדים.

מיקי לוי: קיבלת שנתיים.

רחל עזריה: אתם כולכם מוזמנים לבוא ולגור בירושלים.

מיקי לוי: קיבלת שנתיים שיש התחייבות לא לפטר אף אחד.

<יעקב פישר: לא קיבלנו את זה.

מיקי לוי: תקבלו את זה.

רחל עזריה: אתם כולכם מוזמנים לבוא לגור בירושלים.

רחל עזריה: לא יכול להיות שכל מי שמסיים כאן, עובר לתל אביב.

<יעקב פישר: נמצאים בתל אביב.

רחל עזריה: אני לא מסכימה.

רחל עזריה: אנשים יכולים לנסוע.

<ארז כהן: זה צודק אם מהרגע שעלית על הרכבת, 28 דקות את בירושלים אבל אני אומר לך שבשעתיים וחצי אנשים לא יגיעו.

מיקי רוזנטל: אפשר להכפיף את זה לזה שפותחים את הרכבת לירושלים.

מיקי רוזנטל: החוק ייכנס לתוקף ברגע שתהיה רכבת.

<ארז כהן: אני קונה את ההסדר.

<ארז כהן: גם במובנים של רכבת, מה זה הרכבת ירושלים-תל אביב?

<ארז כהן: אם אנשים גרים בנס ציונה וברחובות?

רחל עזריה: הם יכולים לנסוע לתל אביב והם לא יכולים לנסוע מתל אביב לירושלים?

<ארז כהן: אני ירושלמי.

אראל מרגלית: מנס ציונה עם הכביש החדש אתה מגיע יותר מהר לירושלים מאשר אתה מגיע לתל אביב.

רחל עזריה: ירושלים היא לא מעבר להרי החושך.

<ארז כהן: חבר'ה, זה לא נכון.

<ארז כהן: יש מספיק דרכים לחזק את ירושלים.

אראל מרגלית: כן?

אראל מרגלית: איזה?

<ארז כהן: אמרנו שירושלים נראית כך כי שליש הם עובדי מדינה, שליש ערבים ושליש חרדים.

<ארז כהן: אז אנחנו רוצים להביא עוד עובדי מדינה ולהעמיק את הבעיה?

אראל מרגלית: עובדי המדינה מהווים את אחד היתרונות הגדולים של העיר הזאת.

<ארז כהן: יש מספיק החלטות לחזק את ירושלים.

<ארז כהן: אני אומר לך שאנחנו דנו עם העובדים של מתימו"פ וסיכמנו שמקום טוב באמצע.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אנחנו לא מוכנים.

רחל עזריה: מקום טוב באמצע, זה בשום אופן לא עוזר.

<ארז כהן: זה מודיעין.

רחל עזריה: מודיעין לא עוזר בכלום.

רחל עזריה: לא, אין טעם.

רחל עזריה: זה לא עוזר.

רחל עזריה: אין לזה שום משמעות מבחינת ירושלים.

רחל עזריה: כולם נשארים בתל אביב ונוסעים למודיעין ואחר כך חוזרים הביתה.

אראל מרגלית: בצלאל, 95 אחוזים מהסגל שלהם גרים בתל אביב.

אראל מרגלית: את התואר השני שלהם הם עשו בתל אביב.

אראל מרגלית: עכשיו רשות השידור, אתם נותנים לנו את נווה אילן.

אראל מרגלית: אתם לוקחים מהעיר הזאת דבר אחרי דבר.

רחל עזריה: כל העובדים, אתם יודעים מי לא סביב השולחן הזה עכשיו?

רחל עזריה: כל העובדים שיכולים לעבוד ברשות.

רחל עזריה: הרי יש תחלופה של עובדים.

רחל עזריה: כל העובדים שיכולים לעבוד והם לא יעבדו ולא יעבדו בחמש השנים הקרובות ולא בעשר השנים הקרובות, אם הם יעבדו, זה יהיה בגלל שהם עוזביםך את ירושלים.

רחל עזריה: זאת המציאות.

<ארז כהן: העובדים של המדען נשארים במשרד הכלכלה.

<ארז כהן: העובדים של מתימו"פ עוברים לתל אביב ומתקרבים למודיעין.

מיקי לוי: אתמול הייתי בבניין שלום בפרקליטות, הופעתי בפניי השופטת בדימוס גרטלר.

מיקי לוי: פגשתי שם שלושה פרקליטים שיורדים יום יום מירושלים לתל אביב.

מיקי לוי: חבר'ה, אנחנו לא נצביע לכם.

מיקי לוי: העיר הזו יקרה לנו.

מיקי לוי: אנחנו לא הולכים לאבד אותה.

רחל עזריה: אם עובדים ירושלמים יכולים לצאת ב-6 בבוקר ולנסוע כל יום לתל אביב כי הם רוצים לגדל את הילדים שלהם בירושלים ובגלל שירושלים חשובה להם, אותו הדבר גם עובדים שגרים בתל אביב יכולים לנסוע כל בוקר לירושלים.

משה גפני: עם כל הכבוד, את מדברת בלהט על ירושלים כמו אישה דתיה שמדברת על המצווה הכי חשובה.

רחל עזריה: אני מתה על העיר הזאת.

רחל עזריה: מה אתה רוצה?

רחל עזריה: זאת עיר נורא נורא חשובה וגם אתה מסכים אתי.

רחל עזריה: מרוב אהבה אנחנו לא מצליחים לשרוד בה.

משה גפני: חברת הכנסת רחל עזריה, אני מסכים אתך.

משה גפני: אני שואל שאלה את האדוקים של ירושלים.

משה גפני: אם אנחנו נחליט שמקום מושבה של הרשות יהיה בירושלים וזה ייכנס לתוקף בעוד שלוש שנים.

משה גפני: זה בסדר?

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: זה בסדר גמור.

אראל מרגלית: זה מראה על כוונות.

מיקי רוזנטל: אני הצעתי, רכבת פלוס שנה.

מיקי רוזנטל: מהיום שהרכבת תתחיל לפעול, עוד שנה.

משה גפני: הרכבת לא פותרת את הבעיה.

אראל מרגלית: הצגת את זה הכי טוב.

אראל מרגלית: אני ירושלמי ואני אומר את זה.

אראל מרגלית: סיכמנו שאתה החכם הגדול ומיקי הוא החכם הקטן.

אראל מרגלית: זה היה כבר לפני שלוש שנים.

משה גפני: לא הייתה החלטה כזאת.

משה גפני: לא הייתה הצבעה.

משה גפני: הייתה החלטה מי הכי פחות מבין.

רחל עזריה: אגב, חמישים אחוזים מהעובדים הם בכלל ירושלמים.

משה גפני: לא.

<ארז כהן: לא.

משה גפני: אבי, מה אתה אומר?

<אבי חסון: אני רק אמרתי שהצורה שבה הצגת את הנושא בתחילה, אני סומך את ידי על כל מילה ומילה.

<אבי חסון: לפחות מנקודת מבטי לא נכון לקבוע את הדבר הזה בדיון הזה.

<אבי חסון: אני לא מדבר על סמכויות השרים, השרים יגנו על עצמם מבחינת יכולתם לקבוע את העניין הזה.

<אבי חסון: להשאיר עם הפניה כזאת או אחרת, הצהרת כוונות.

<אבי חסון: דיברנו שלושה ימים על נושא של עובדים, אם יהיו ארבעה חודשי הסתגלות או חמישה חודשי הסתגלות.

רחל עזריה: שלוש שנים ללא הצהרת כוונות.

משה גפני: מי רצה להציע פשרה?

מיקי לוי: הייתה הצעה שזה יהיה שנה אחרי שהרכבת תתחיל לפעול.

משה גפני: לא.

משה גפני: הרכבת לא מהווה כאן גורם.

מיקי לוי: זה אולי יזרז את שר התחבורה לסיים אותה.

יצחק וקנין: יש לי הצעה שאולי תקבלו אותה.

מיקי לוי: אדוני, נכנס נציגו של קובי אמסלם.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אתם לא נותנים לי לנהל את הוועדה כמו שצריך.

משה גפני: אני מציע שאנחנו נקבע בחוק – תגידי לי אם אלקין מסכים לזה כי אני כפוף לאלקין למרות שאני לא יודע למי אני כפוף – שמקום מושבה של הרשות יהיה בירושלים וזה ייכנס לתוקף בעוד חמש שנים.

רחל עזריה: כמה?

משה גפני: חמש שנים.

רחל עזריה: שלוש שנים.

משה גפני: חמש שנים.

משה גפני: זאת הצהרת כוונות מלאה.

רחל עזריה: לא.

משה גפני: ארבע שנים.

אראל מרגלית: בסדר, גמרנו.

אראל מרגלית: ארבע שנים.

משה גפני: מי בעד אישור ההצעה לארבע שנים?

רחל עזריה: למה לא שלוש שנים?

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: יש עובדים.

משה גפני: ריבונו של עולם, עם כל הכבוד.

רחל עזריה: אני רוצה לוודא שיהיה כתוב בתחום המוניציפאלי של ירושלים.

משה גפני: נפלתם כולכם על השכל.

יצחק וקנין: ואם זה יהיה במושב אורה?

רחל עזריה: לא מושב אורה.

רחל עזריה: ירושלים.

משה גפני: חברת הכנסת רחל עזריה, אנחנו עוסקים בחקיקה ראשית.

משה גפני: נכון שאנחנו מתבדחים הרבה וצוחקים.

רחל עזריה: לא, לא מתבדחים ולא צוחקים.

משה גפני: אני מתבדח.

משה גפני: מה משרד המשפטים עכשיו בעניין?

משה גפני: אתם בכלל במזרח ירושלים ואי אפשר לנסוע אליכם.

<עדנה ארבל: זה לא בתחום המוניציפאלי?

אראל מרגלית: כן, אבל צריך להוציא אותו.

משה גפני: רחל, אני עכשיו מדבר אתך ברצינות.

משה גפני: אתם רוצים להכריז על מקום המושב בירושלים, בסדר.

משה גפני: גם אני רוצה.

משה גפני: אני לא אוחז מהטקסים האלה, אבל בסדר.

אראל מרגלית: איזה טקסים?

רחל עזריה: אלה לא טקסים.

רחל עזריה: זה אמיתי.

משה גפני: אתם לא נותנים לדבר.

משה גפני: אני אלך לאיזו ועדה אחרת ושם אני אוכל לדבר ושם אני אוכל להתפרץ.

משה גפני: אני אומר שיש כאן את הבעיה של העובדים והבעיה של העובדים היא בעיה.

משה גפני: הרוב העובדים גרים בתל אביב.

משה גפני: הרכבת לא פותרת את הבעיה ואני לא יודע מתי הרכבת תתחיל לפעול אבל גם כשהיא מתחילה לפעול, עדיין יש בעיות.

משה גפני: אנחנו את הצהרת הכוונות, אנחנו אומרים בחוק, בחקיקה ראשית, ואין את זה בשום מקום אחר, שכופים על רשות שמקום המושב בירושלים.

משה גפני: לא מצאתי דבר כזה.

משה גפני: מצאתי החלטת ממשלה בעניין.

משה גפני: מצאתי שכאשר יש חוק על דבר מרכזי, בסדר, פתאום תפסתם איזו רשות מצ'וקמקת ושם שמתם את ירושלים.

משה גפני: לא לרשום מצ'וקמקת, זאת הרשות הכי חשובה במדינה.

משה גפני: אם אנחנו קובעים ארבע שנים, אנחנו נותנים לעובדים שקט.

משה גפני: השם יעזור, עוד ארבע שנים תהיה רכבת או לא תהיה רכבת ועוברים דירה או לא עוברים דירה, ארבע שנים זה מספיק זמן.

אראל מרגלית: בוא נגיד שהרשות מקומה בירושלים וארבע שנים יהיה סידור זמני.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה ייכנס לתוקף.

משה גפני: מי בעד אישור ההצעה שלי?

רחל עזריה: מה הנוסח?

משה גפני: מקום המושב של הרשות בירושלים וזה ייכנס לתוקף בעוד ארבע שנים.

משה גפני: היועצת המשפטית תנסח.

אראל מרגלית: לא יאוחר מארבע שנים.

משה גפני: לא יאוחר מארבע שנים.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד.

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: אושר.

<עדנה ארבל: יש לך חוק יסוד: ירושלים.

רחל עזריה: זה על פי חוק יסוד: ירושלים.

<עדנה ארבל: אבל אני לא צריכה להגיד.

<עדנה ארבל: חוק היסוד מתייחס לירושלים.

אראל מרגלית: את אומרת שאפשר לא לקיים את החוק גם במקרה הזה כמו שלא מקיימים את החוק בכל המשרדים.

<עדנה ארבל: אני לא אמרתי את זה.

משה גפני: עדנה, את צודקת.

משה גפני: אנחנו נמצאים בכנסת ובכנסת יש דברים שהרבה פעמים לא צריך לעשות אותם אבל עושים אותם.

משה גפני: אני יכול להסביר לפעמים כך ולפעמים כך, לפעמים זה חשוב ולפעמים זה פחות חשוב.

משה גפני: זה המקרה שאני אגיד לך בארבע עיניים אם הוא חשוב או לא חשוב אבל אנחנו הצבענו וקבענו.

משה גפני: עכשיו נשארה לנו ועדת האיתור.

<שגית אפיק: אתה יכול להצביע על סעיף 7 בעמוד 2 למטה עד עמוד 4.

<שגית אפיק: זאת לא ועדת איתור אלא התיקון שהכנסנו שמדיניות השר תפורסם בכתב.

<שגית אפיק: דילגנו על סעיף 7 בגלל הסיפור של ירושלים ולא הצבעתם עליו.

מיקי רוזנטל: עכשיו הצבענו.

מיקי רוזנטל: יש עוד בעיות בסעיף הזה?

<שגית אפיק: ב-7 יש תיקון נוסף בסעיף קטן (ג).

<שגית אפיק: אמרנו שמדיניות השר תפורסם בכתב.

משה גפני: דיברנו על זה.

משה גפני: מי בעד אישור סעיף 7?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הסעיף אושר.

משה גפני: סעיף אחרון חביב, ועדת האיתור.

יצחק וקנין: אני הצעתי הצעה.

יצחק וקנין: או שחוזרים לנוסח הקודם, הכחול, או שהנציג השישי יבחר, שלדעתי גם זאת פשרה, על ידי שר הכלכלה ושר האוצר בהתייעצות עם התאחדות התעשיינים.

<בני זאבי: איגוד התעשיות ההיי-טקיות לא מיוצג כאן בכלל, בוועדת האיתור.

<בני זאבי: אנחנו הגוף שמייצג 250 אלף עובדים, מייצגים את חברות הסטארט-אפ ואת מרכזי הפיתוח הבינלאומיים.

<בני זאבי: נאמר כאן בפירוש על ידי שר הכלכלה, המדען הראשי ונציג האוצר שאנחנו צריכים להיות.

<בני זאבי: אמרו שיש בעיה משפטית שנפתרה.

<בני זאבי: אפשר להגדיר.

<בני זאבי: אנחנו במהות שונים מהתאחדות התעשיינים.

מיקי לוי: אפשר לקבל ייעוץ משפטי?

מיקי לוי: עדנה, בבקשה.

יצחק וקנין: תדעו שאם אני חוזר לנוסח המקורי, אתם בכלל במצב אחר לגמרי.

יצחק וקנין: עדיף לכם להסכים למה שאמרתי וגם זאת פשרה.

<בני זאבי: כמו שאמרנו, חבר הכנסת גפני, אתה אמנם אמרת - - -

מיקי לוי: הוא כבר אמר ארבע פעמים.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: שמענו.

מיקי לוי: אתה חוזר על אותם דברים שלך.

מיקי לוי: אני נותן לך את הכבוד שמגיע לך, אבל אתה חוזר על אותם דברים ואתה פשוט מתיש אותנו.

יצחק וקנין: למה אתה לא רוצה להכניס את זה?

<קריאה: אני רוצה להגיע לעמדה מוסכמת עם שר הכלכלה.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה של חבר הכנסת יצחק וקנין, מה שהוא מביא בשם שר הכלכלה שזה החוק שלו ושל שר האוצר.

משה גפני: אני מבקש להצביע על ההצעה הזאת שהיא נראית הצעה טובה.

<עדנה ארבל: אני מבקשת, אני לא מתייחסת להסכמה הפוליטית או העניינית אבל ככל שמבקשים להתייחס אל הגוף שמו כרגע ITAI, אני מבקשת ששמו לא יוזכר בחקיקה.

<עדנה ארבל: אני הצעתי, אחרי שישבתי אתם והבנתי ובדקתי עם גורמי ממשלה אחרים, אני מבקשת להסביר.

<עדנה ארבל: מה שאני הבנתי מהבחינה המהותית, ואנשי המקצוע במשרדים לא חלקו עלי, שבעצם מה שהגוף טוען שהוא, זה גוף המייצג את המספר הגדול ביותר של גופים העוסקים במחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בסוגיות מקצועיות של קידום המחקר, הפיתוח והחדשנות הטכנולוגית - - -

<בני זאבי: זה פשוט לא נכון.

<עדנה ארבל: אינו פועל כארגון מעסיקים ואפשר שיוכר ככזה על ידי המדען הראשי.

<עדנה ארבל: אם להגדרה מהסוג הזה יש הסכמה, זה שונה מהתאחדות התעשיינים וזה לא יוצר תחרות על המשבצת של התאחדות התעשיינים שיש לה משמעות כגוף מייצג.

<עדנה ארבל: אם אין הסכמה גם להגדרה הזאת, אני חושבת שיש כאן איזשהו קושי מהותי יותר שמחייב ליבון מה הגוף הזה מייצג בשונה מהתאחדות התעשיינים.

משה גפני: מציע חבר הכנסת יצחק וקנין בשם שר הכלכלה - - -

יצחק וקנין: או לחזור לנוסח המקורי.

משה גפני: או לחזור לנוסח המקורי או שהשרים יחליטו לגבי מישהו שישי שייכנס לתוך העניין הזה.

יצחק וקנין: בהתייעצות עם התאחדות התעשיינים.

משה גפני: אנחנו מקבלים את עמדתך.

משה גפני: לא נלך נגדך.

משה גפני: אם השרים יחליטו שמוסיפים את הגוף הזה שעליו מדובר, שאני לא יודע לחזור על שמו כי את הוצאת לי אותו מהראש, אם זה יהיה, זה יהיה בהתאם להגדרה שלך.

משה גפני: אם זה לא יהיה, זה לא יהיה.

<שגית אפיק: עדיין לא הבנתי את ההצעה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, תחזור על ההצעה.

יצחק וקנין: שר הכלכלה בהתייעצות עם שר האוצר, בהתייעצות עם התאחדות התעשיינים.

<בני זאבי: למה לא עם האיגוד הגדול של ההיי-טק?

יצחק וקנין: זאת הצעת השר.

מיקי לוי: אני נאלץ להגיד שאני לא מסכים.

מיקי לוי: אני נאלץ להגיש רביזיה.

משה גפני: למה?

מיקי לוי: אני בדעה של עדנה.

מיקי לוי: אני לא מוכן להכניס שמות של ארגונים כאלה או אחרים.

מיקי לוי: נקודה.

משה גפני: אנחנו מקבלים את עמדתה של עדנה.

משה גפני: אני עוד אצטרך לחזור בתשובה על כך שאני עם משרד המשפטים כל הזמן, אבל לא נורא, בסדר.

מיקי רוזנטל: לדעתי זה יעלה לך פוליטית.

מיקי רוזנטל: אתה תשלם על זה מחיר קשה.

משה גפני: פוליטית כבר לא יעלה שום דבר.

משה גפני: מקסימום אייכלר יהיה.

משה גפני: מציע חבר הכנסת וקנין לפי דעתי הצעה טובה.

משה גפני: אנחנו לא נועלים את הדלת.

משה גפני: אנחנו נעשה מה שהיא אומרת.

משה גפני: זאת אומרת, אם תהיה החלטה, אנחנו אומרים גם לשרים שהם פועלים על פי משרד המשפטים.

משה גפני: לא אומרים שמות אלא מדברים על הנושאים העקרוניים עליהם מדובר.

<עדנה ארבל: אני אמרתי שלהתאחדות התעשיינים יש מעמד ולצד זה אם רוצים גוף נוסף, יהיה על פי הגדרה ולא על פי שם.

משה גפני: בסדר.

יצחק וקנין: התאחדות התעשיינים, מקובל גם על השר.

יצחק וקנין: שר הכלכלה ושר האוצר בהתייעצות עם.

<בני זאבי: אני רק רוצה להבין.

<בני זאבי: האם במקום השישי יתייעצו גם עם הארגון שתגדירו אותו בנוסף להתאחדות התעשיינים?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא, כי אתם מכריחים אותנו בדלת אחורית להכניס את השם שלכם.

מיקי לוי: אין לי בעיה שהשם שלכם ייכנס אבל אל תכריחו אותנו להכניס אותו בדלת אחורית לתוך החוק.

מיקי לוי: אתם כל הזמן עושים את זה.

מיקי לוי: יש לי כאן את הייעוץ של משרד המשפטים בעניין הזה.

<בני זאבי: הייעוץ של משרד המשפטים אומר שאפשר להכניס את ההגדרה שלנו ולא את השם שלנו.

<עדנה ארבל: נכון, אני אמרתי, אפשר.

מיקי לוי: ללא שם.

<עדנה ארבל: ללא שם.

משה גפני: רבותיי, מי בעד אישור ההצעה של חבר הכנסת וקנין?

<קריאה: מה ההצעה?

משה גפני: ההצעה של חבר הכנסת וקנין היא ששר הכלכלה ושר האוצר בהתייעצות עם התאחדות התעשיינים – אגב, אני מגיש על זה רביזיה – ימנו, אם הם יחליטו להוסיף שישי.

<בני זאבי: ומה עם האיגוד בהגדרה?

משה גפני: אם הם יחליטו להוסיף את השישי והם ירצו להוסיף את האיגוד הזה, הם יגידו את השם שלהם כמו שאומרת עדנה.

<בני זאבי: אם כך, מה הרביעי?

<שגית אפיק: הוא אומר שזה יהיה בהתייעצות עם התאחדות התעשיינים.

<שגית אפיק: נקודה.

<שגית אפיק: נכון?

יצחק וקנין: כן.

<קרין מאיר רובינשטיין: אבל קודם הוא אמר אחרת.

<קרין מאיר רובינשטיין: פתחת ואמרת עם שני גופים.

יצחק וקנין: לא צריך את השישי.

יצחק וקנין: בואו נשאיר חמישי.

יצחק וקנין: מסכימים להשאיר חמישה?

יצחק וקנין: שיהיו חמישה.

יצחק וקנין: לא צריך את השישי.

יצחק וקנין: תעבירו את זה לנוסח הקודם ונגמור את העסק.

<בני זאבי: אבל אנחנו לא מוזכרים לא בנוסח הקודם ולא בנוסח החדש.

יצחק וקנין: אדוני, אני רוצה את הנוסח המקורי ובזה נגמר העניין.

<בני זאבי: בנוסח המקורי אנחנו לא מוזכרים.

משה גפני: אני מציע את הנוסח המקורי ואני מגיש על זה רביזיה.

משה גפני: אם יהיה שינוי עד מחר, מחר אנחנו עושים את הרביזיות.

משה גפני: בינתיים אני מבקש, החוק יאושר ואני מבקש לנסח אותו למליאה.

משה גפני: אם יהיה שינוי בעניין הזה, אני אביא את זה להצבעה מחר.

משה גפני: אם לא יהיה שינוי, אני פשוט אסיר את הרביזיה.

משה גפני: אנחנו מצביעים על ההצעה המקורית.

מיקי לוי: הבקשה שלי היא ששני השרים ידברו עד מחר.

משה גפני: כן.

אראל מרגלית: אני רוצה לשאול.

אראל מרגלית: נמצא כאן עוזר השר, עוזרת השר וחבר הכנסת וקנין.

אראל מרגלית: אני חשבתי שהושגה הסכמה שלא יוזכר ארגון בשם אבל יוזכר איגוד שמייצג את תעשיית ההיי-טק בנוסף להתאחדות התעשיינים.

אראל מרגלית: אם כך, אני מבקש שזה יבוא לידי ביטוי.

אראל מרגלית: כמו שיש את התאחדות התעשיינים, יהיה ארגון שמייצג את תעשיית ההי-טק.

אראל מרגלית: ארגון נוסף.

אראל מרגלית: זה לא בא בסתירה לארגון שלך.

<בני זאבי: נדמה לי שאני יושב ראש של כל תעשיות האלקטרוניקה.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני כבר הרבה אחרי זה.

משה גפני: אנחנו מצביעים על ההצעה המקורית שבכחול ואני מגיש רביזיה.

משה גפני: אם עד מחר יהיה שינוי בעניין הזה, אני אמרתי מלכתחילה שאני לא אלך כאן נגד השרים ואני לא אלך נגד הממשלה.

משה גפני: תגיעו להסכמה, תעשו בזה שינוי, אני מצביע על הרביזיה ועל הנושא הזה.

משה גפני: מי בעד ההצעה המקורית?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: 1.

משה גפני: בעד – פה אחד נמנע - 1

אראל מרגלית: אני נמנע.

משה גפני: ההצעה אושרה.

משה גפני: אחד נמנע.

אראל מרגלית: אני מצטרף לרביזיה שלך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אבל אם אתה מסיר, מסיר.

משה גפני: יש עוד משהו שלא אמרנו?

מיקי לוי: גם אני מבקש להצטרף לרביזיה.

משה גפני: בסדר.

<מיכה פרלמן: אחד הדברים שהתלוו לדבר הזה ואני רק רוצה לוודא עם חברי הוועדה או אתכם שאפשר יהיה לשנות, זה כל הנושא של עם כמה אנשים צריך מינימום כדי להתחיל את העבודה ומה הקוורום לעבודת ועדת האיתור.

<שגית אפיק: אתה מתכוון להוראות מעבר.

<מיכה פרלמן: לא.

<מיכה פרלמן: לסעיף ז'.

<עדנה ארבל: אם יש מספר גדול של חברים.

<מיכה פרלמן: אם זה ישתנה, יכול להיות שנרצה גם לקבוע מי יהיו החברים בקורום עצמו.

<שגית אפיק: אתה מתכוון לעמוד 9, סעיף קטן (ז)?

<מיכה פרלמן: כן.

<מיכה פרלמן: האלה אם צריך להגיד משהו מעכשיו.

<מיכה פרלמן: זה יהיה חלק מאותן הסכמות.

משה גפני: יש רביזיה גם על הסעיף הזה.

משה גפני: אם הרביזיה שלי יורדת, הכול נשאר כמות שהוא.

<מיכה פרלמן: אנחנו רוצים לעשות כאן תיקונים.

<עדנה ארבל: כרגע זה שלוש ושניים.

<עדנה ארבל: זה צריך לחזור למקור שזה חמש וארבע.

<שגית אפיק: אבל נשארים בכחול.

<עדנה ארבל: אז זה נשאר ארבע.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

<מיכה פרלמן: יהיה אפשר להציע תיקונים בהסרת הרביזיה?

משה גפני: כן.

<מיכה פרלמן: אפשר יהיה להציע תיקונים בהסרת הרביזיה.

מיקי לוי: בטח, לפי ההסכמות.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

יצחק וקנין: מה עם הממונה על השכר?

מיקי רוזנטל: כבר הצבענו.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטי של הוועדה, היות שמדובר בחוק גדול, אנחנו רוצים לסיים אותו עד סוף המושב.

משה גפני: אני מבקש להתחיל מעכשיו לנסח.

משה גפני: אנחנו הצבענו על הכול.

משה גפני: יש רביזיות.

משה גפני: יש רביזיה על הנושא של העובדים.

משה גפני: אני מזהיר אתכם, העצבים שלי כבר הולכים לפקוע.

משה גפני: אתם מעבידים אותי כמו אני לא יודע מה ומעבידים את חברי הוועדה.

משה גפני: אנחנו עובדים כמו חמורים, אפילו ב-ט' באב אחרי חצות הייתי צריך לדבר בעניין הזה, אבל אני מבקש לגמור בתוך שעה עם הנושא של העובדים.

משה גפני: הממונה על השכר יביא ליועצת המשפטית נוסח.

משה גפני: לגבי הנושא של השרים, אני מבקש השרים ידברו היום.

משה גפני: מחר ב-10:00 תהיינה הצבעות על הרביזיות בעזרת השם.

משה גפני: אני לא הולך להקדיש לזה יותר מחמש דקות.

משה גפני: נצביע, נמשיך וזהו.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לעבוד על זה יותר.

משה גפני: אמנם בוועדות אחרות יכול להיות שזה היה לוקח הרבה זמן, אבל אנחנו לא יכולים.

משה גפני: אנחנו ועדת כספים ואנחנו ועדה יעילה, עושים עבודה מקצועית ויסודית.

משה גפני: תסיימו את העבודה הזאת ותחליטו כמו שביקשנו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.