ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 41, 2015-07-27 12:00

אלי אלאלוף: שלום.

אלי אלאלוף: היום ה-27 ביולי 2015, י"א באב התשע"ה, השעה 12:05 ואנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: הדיון הוזמן על ידי חברי הכנסת יעקב מרגי וג'מאל זחאלקה.

אלי אלאלוף: נמצאת אתנו גם חבר הכנסת חנין זועבי.

אלי אלאלוף: הנושא שעל סדר היום הוא תעסוקת נשים.

אלי אלאלוף: מידע אישי קודם שלי, יש דוח של צביקה אקשטיין בנושא תעסוקה ב-2009 והוא העלה את הנושא של צורך לקדם נשים, גם ערביות וגם חרדיות בתעסוקה.

אלי אלאלוף: יש שיפור מה בשתי האוכלוסיות.

אלי אלאלוף: אם האוכלוסייה החרדית יכולה יותר מהר להשתלב, זה בזכות קרבתה לעסקים ולמרכזי תעסוקה.

חנין זועבי: וקרבה לשלטון.

אלי אלאלוף: גם את זה מותר להגיד.

אלי אלאלוף: קודם כל, הם יותר קרובים למרכזי התעסוקה.

אלי אלאלוף: אחד הכשלים אתו צריך להתמודד, לדעתי אם לא נתמודד בצורה רצינית, זה הנושא של תחבורה ציבורית רגילה ושוטפת שלצערנו לא קיימת במגזר הערבי, בעיקר בפריפריה גם הצפונית וגם הדרומית של ישראל הפיזית הגיאוגרפית.

אלי אלאלוף: ברור שגם בדוח של פרופסור אקשטיין צוין שהעסקת נשים בשתי המסגרות האלה, זה קידום כלכלי למדינה בצורה מאוד משמעותית, מה גם שזה גם מוציא מהעוני.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו מאוד שמחים על הדיון הזה.

אלי אלאלוף: הוא קשה אבל נשתדל להפיק מהדיון הזה מנוף לשיפור המצב.

אלי אלאלוף: אני מציע שאחת לכמה חודשים נתכנס ונדון בנושא כדי לראות את ההתקדמות.

אלי אלאלוף: ברשותכם, חבר הכנסת מרגי, בבקשה, רשות הדיבור שלך.

יעקב מרגי: תודה אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: דיברתי במליאה בנושא הזה בשתי הזדמנויות, הראשונה, בעקבות התרעת האוצר שיודע להתריע מה יהיה בעוד 45 שנים, יש לו כושר נבואי, פשיטת רגל עתידית וכולי, ואז אמרתי שעד לפני כמה שנים הוא לא ידע לצפות את הגירעון ואת הכנסות המדינה, אבל הוא יודע מה יהיה בעתיד.

יעקב מרגי: אני רוצה לגשת לגופו של עניין.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים הרבה על שילוב חרדים וערבים, שילוב ערבים וחרדים, בשוק התעסוקה ובאקדמיה, אבל כרגע אנחנו מתעסקים בתעסוקה.

יעקב מרגי: מדברים הרבה ועושים מעט ולפעמים יד ימין עושה בניגוד ליד שמאל ואין יד מכוונת.

יעקב מרגי: אני אסביר.

יעקב מרגי: רק לפני שבוע-שבועיים התפרסמו תנאי העסקה לא נאותים, בלשון המעטה, של נשים במגזר החרדי.

יעקב מרגי: נכון, ציינת שבמגזר החרדי יש שיפור ואפילו מבחינת עורכי הסטטיסטיקות במדינת ישראל אין מקום להעדיף יותר נשים חרדיות בתעסוקה כי הן הגיעו ליעד ואני לא רוצה להגיד הקו האדום התחתון כמו בכנרת והקו האדום העליון.

יעקב מרגי: ככל שיהיו יותר, זאת ברכה אבל הגיעו ליעד.

יעקב מרגי: לכן מבחינת תמיכה או הכוונה או סיוע, קובעי המדיניות כבר שמו את הנשים החרדיות בצד ומתמקדים כרגע בנשים במגזר הערבי וגברים במגזר החרדי.

יעקב מרגי: שוב, האמת צריכה להיאמר.

יעקב מרגי: יש הדרה מסוימת גם של נשים חרדיות וגם של נשים ערביות ממעגלי התעסוקה ואני אסביר למה.

יעקב מרגי: זה שהגענו לאחוזים מסוימים, זה הודות להרבה יוזמות חשובות של מרכזי תעסוקה בהיי-טק ועוד יוזמות, אבל נסת

יעקב מרגי: כל לאן מופנות לעבוד הנשים החרדיות ובאיזה תחומים ובאיזה רמות שכר.

יעקב מרגי: זה שהיא נכנסת לעבוד בשישים-שבעים אחוזי משרה במעון יום או כסייעת ברשות מקומית והוצאת אותה מהסטטיסטיקה, נכון שזה תורם למשק הבית אבל מכאן ועד להוציא את משק הבית הזה מקו העוני, הדרך רחוקה.

יעקב מרגי: נעשים דברים ואני לא אומר שלא נעשים, אבל אין יד מכוונת ואין טיפול מכוון.

יעקב מרגי: אם אנחנו באמת רוצים להוציא לתעסוקה נשים חרדיות, גם גברים חרדים, נשים ערביות וגברים ערבים ולשלב אותם בעבודה, צריכה להיות יד מכוונת של המדינה.

יעקב מרגי: לא בושה לומר, כן, צריך יד מכוונת גם לענפים.

יעקב מרגי: אם יש לנו יד ויש לנו רצון, הרי האוצר יהיה הנשכר הראשון בקטע הזה ונוכל גם לציין בדוח הביטוח הלאומי הבא שיתפרסם שיש צמצום בממדי העוני.

יעקב מרגי: אם שנה אחת נבוא ונאמר שיש צמצום ניכר בממדי העוני, זה יהיה הודות ליד מכוונת.

יעקב מרגי: אם לא תהיה יד מכוונת, אנחנו נמדוד את החברה שלנו בנוסחאות ובסיסמאות ולא נגיע לכלום.

יעקב מרגי: אני מודה ליושב ראש על קיום הדיון ומבין שמן הסתם גם נשמע את הנוגעים בדבר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת זועבי.

חנין זועבי: קודם כל, כמו שנוהגים להגיד בהתחלת כל ישיבה, תודה על היוזמה לקיום הדיון בנושא הזה.

חנין זועבי: הנושא הזה מאוד חשוב אבל חוץ מזה שהוא מאוד חשוב, יש הרבה מה לעשות בנדון.

חנין זועבי: יש המון דברים חשובים אבל קשה להזיז אותם, קשה לפתח אותם וקשה לתרום להם.

חנין זועבי: בנוסף לקריטריון של חשיבות הנושא יש קריטריון שהוא לא פחות חשוב מחשיבות הנושא והוא שניתן לפתח ולקדם בעניין הזה.

חנין זועבי: קצת בנימה אישית.

חנין זועבי: אם אדוני היושב ראש שואל אותי איפה הייתי מתמקדת על מנת לפתח את החברה הערבית, מה היית עושה, איפה היית משקיעה, בחינוך, בתשתיות, תני לי נקודה ספציפית ונושא ספציפי, לא הייתי מהססת להגיד לך תעסוקת נשים ערביות.

חנין זועבי: תעסוקה.

חנין זועבי: למה תעסוקה?

חנין זועבי: כי זאת הדלת לשנות בעוני, באלימות, בהגשמה עצמית של חצי מהחברה, בהתפתחות, בפיתוח, במקומות עבודה.

חנין זועבי: זאת אומרת, תשתיות.

חנין זועבי: אתה מגיע לתשתיות כאשר אתה מתחיל בנושא של תעסוקת נשים.

חנין זועבי: לא רק שהנושא הזה חשוב לי אלא זה הנושא בו התמקדתי בשש השנים שפעלתי בכנסת.

חנין זועבי: אני מזוהה עם המרמרה ולי הכבוד, אבל לפי המחקר של 2013, מי היה חבר הכנסת שפעל הכי הרבה בעניין הנשים?

חנין זועבי: חברת חנין זועבי.

חנין זועבי: שוכחים את זה ולא רוצים להזכיר את זה אבל אני רוצה להזכיר את זה.

חנין זועבי: אני אומרת שאני יודעת על מה אני מדברת כאשר אני מדברת בנושא הזה.

חנין זועבי: לכן אני רוצה להדגיש כמה נקודות חשובות.

חנין זועבי: לא מתווכחים על היעד, לא מתווכחים על התרומה של הכלכלה האזרחית, אבל כן מתווכחים על הרבה דברים שלא מקדמים את הנושא.

חנין זועבי: יש לנו ויכוח, אדוני היושב ראש, אפילו עם הסטטיסטיקה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חנין זועבי: כאשר הסטטיסטיקה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומרת שאחוז הנשים הערביות גדל מ-23 אחוזים בשנת 2009 ל-33 אחוזים ב-2015, אנחנו אומרים שלא מקבלים את הניתוח הזה.

חנין זועבי: אלה נשים שמחפשות עבודה כי זה לא כולל נשים בשוק העבודה, כאלה שאכן עובדות, אלא זה נתון.

חנין זועבי: אני רוצה ליזום ישיבה גם עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי יש לנו ויכוח על הנתונים שלו.

חנין זועבי: 33 אחוזים נשים ערביות בשוק העבודה, זאת אומרת, עובדות וגם מחפשות עבודה.

חנין זועבי: אנחנו רוצים נתון לא של משרה חלקית ולא של משרה זמנית.

חנין זועבי: כלומר, נשים ערביות, החלק הארי בגידול הזה של עשרה אחוזים, במשרה ארעית.

יעקב מרגי: משרות עונתיות.

חנין זועבי: כן.

חנין זועבי: עונתיות.

חנין זועבי: הן לא רוצות להתפתח במסלול הזה.

חנין זועבי: אנחנו קודם כל רוצים לדייק בנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

חנין זועבי: כבר מהנקודה העובדתית הזאת, והיא הנקודה הכי עובדתית, יש לנו ויכוח עם הלשכה ואנחנו רוצים לשבת עם אנשי הלשכה לגבי הנתון הזה כי פתאום בארבע שנים העלו לנו את האחוזים בעשרה אחוזים.

חנין זועבי: איך זה איפה?

חנין זועבי: מה זאת אומרת עשרה אחוזים בארבע שנים?

חנין זועבי: אנחנו לא מרגישים את זה.

חנין זועבי: כלומר, לא שהעוני ירד ולא שרמת התסכול ירדה.

חנין זועבי: אם כן, יש לנו את הוויכוח הזה על הנתונים.

חנין זועבי: אני רוצה להיות קונקרטית ולהצביע על בעייתיות.

חנין זועבי: יעילות תכניות הממשלה.

חנין זועבי: היעילות והקונספט ואני רוצה להסביר את עצמי.

חנין זועבי: כל המחקרים, כל הספרות בתחום - שאתה אדוני היושב ראש תעיין בהם – ידברו על הון אנושי, פיתוח הון אנושי של הנשים הערביות, כלומר, הכשרות, מעונות יום ותחבורה ציבורית.

חנין זועבי: אף מילה על פיתוח מקומות עבודה, על יצירת מקומות עבודה.

חנין זועבי: בסדר, פיתחתם תחבורה ציבורית ויש לנו מעונות אבל להיכן נלך?

חנין זועבי: היכן מקום העבודה?

חנין זועבי: כלומר, אין מקומות עבודה.

חנין זועבי: זאת הבעיה.

חנין זועבי: אנחנו רוצים לשנות את הקונספט.

חנין זועבי: יש לנו ויכוח גם על הקונספט ואנחנו ישבנו עם פקידים במשרד האוצר.

חנין זועבי: אני הייתי חברה בוועדה לקידום מעמד האישה וגם בוועדת העבודה והרווחה ואמרנו שיש לנו ויכוח על הקונספט.

חנין זועבי: לא להכשיר את הנשים כאשר שליש מהאקדמאיות הערביות מובטלות.

חנין זועבי: למה להכשיר?

חנין זועבי: יש לנו הון אנושי.

חנין זועבי: אתם מכשירים ואחרי שתכשירו ואחרי שיהיה אוטובוס, לאן נלך?

חנין זועבי: איפה מקום העבודה?

חנין זועבי: זה יגדיל את התסכול.

חנין זועבי: יש מחקרים על הגדלת תסכול בקרב הנשים הערביות.

חנין זועבי: כאשר מכשירים ביד ימין ויד שמאל לא מייצרת מקומות עבודה.

חנין זועבי: אני לא רוצה להכשיר נשים כדי שיישארו בבתים שלהן יותר מתוסכלות.

חנין זועבי: שיהיו כך, בלי הכישורים האלה.

חנין זועבי: האינדיקציה למה יש בעיה ביצירת מקום עבודה היא אקדמאיות מובטלות.

חנין זועבי: גם האחוז שעלה, אחוז הנשים הערביות האקדמאיות, לא בתחום ההכשרה שלהן ולא בתחום הלימוד שלהן.

חנין זועבי: אם אתה נותן להן אופציה או להישאר בבית או לצאת לעבודה מזדמנת, אכן אולי היא תנמיך את התסכול שלהן אבל אין בה הגשמה עצמית ואין בה מלחמה בעוני כי מדובר במשרה מאוד חלקית.

חנין זועבי: את המהפכה הזאת של תרומה כלכלה אזרחית ושל תרומה לחברה הערבית, אתה לא תרוויח מזה.

חנין זועבי: אנחנו רוצים לשנות קונספט.

חנין זועבי: יצירת מקומות עבודה.

חנין זועבי: אנחנו רוצים סטטיסטיקה.

חנין זועבי: כבר ארבע שנים אנחנו נלחמים ומבקשים שייתנו לנו סטטיסטיקה של יצירת מקומות עבודה חדשים.

חנין זועבי: מה לעשות, כל חברה, הנשים שלה, ועוד יותר החברה הערבית, רוצה מקומות עבודה בקרבת הבית שלה.

חנין זועבי: כלומר, אז אתה תגיע לעוד נקודה רגישה שהיא קרקעות ושהיא הפקעת אדמות.

חנין זועבי: אנחנו רוצים אזורי תעשייה.

חנין זועבי: כמה אחוזי אזורי תעשייה בחברה הערבית?

חנין זועבי: 2,3 אחוזים לאוכלוסייה שמהווה 12 אחוזים.

חנין זועבי: צריכים לדבר על אזורי תעשיה ועל אזורי תעסוקה.

חנין זועבי: איך אנחנו מנתחים את תחום הדרישות שלנו לממשלה, למשרד האוצר ולמשרדים השונים.

חנין זועבי: אנחנו אומרים שיש להתמקד בשלושה דברים.

יעקב מרגי: משרד האוצר יודע לעשות את זה.

יעקב מרגי: אחת הדוגמאות הטובות, המפעל בשגב שלום.

יעקב מרגי: כמה כוח עבודה שהיה זמין ולא עבד קודם לכן נמצא שם.

יעקב מרגי: הם יודעים את זה.

חנין זועבי: נכון.

חנין זועבי: כלומר, זאת מילת המפתח.

חנין זועבי: זאת מילת הקסם – יצירת מקומות עבודה.

חנין זועבי: זה היה מסלול בריחה, הדיבור על התחבורה הציבורית.

חנין זועבי: לפעמים אנחנו מרגישים שזה מסלול בריחה.

חנין זועבי: יש לנו שלושה תחומי פעילות.

חנין זועבי: המשרות הציבוריות.

חנין זועבי: תשאל אדוני היושב ראש כמה אחוז נשים ערביות נמצאות במשרות הציבוריות.

חנין זועבי: כמה?

חנין זועבי: פחות מאחוז אחד.

חנין זועבי: כמובן רוב הנשים הערביות עובדות בחינוך.

חנין זועבי: אלה שעובדות, עובדות בחינוך, שישים אחוזים בחינוך.

חנין זועבי: יותר משמונים אחוזים מהנשים הערביות עובדות בחינוך ובבריאות.

חנין זועבי: לגבי המשרות הציבוריות, אם הממשלה רוצה להגדיל את אחוז הנשים הערביות, למה היא לא מגדילה אותו בתחום שלה ובסקטור שלה שהוא הסקטור הממשלתי?

חנין זועבי: למה היא לא מגדילה את האחוז במשרדים שלה?

חנין זועבי: זה יותר קל מאשר ליצור מקומות עבודה.

חנין זועבי: לתת יעד, ולא יעד כללי אלא יעד של משרות לנשים ערביות וחרדיות במשרות הממשלתיות.

יעקב מרגי: במגזר הציבורי.

חנין זועבי: במגזר הציבורי.

חנין זועבי: במגזר הממשלתי.

חנין זועבי: תראו, זאת אינדיקציה.

חנין זועבי: זה המבחן.

חנין זועבי: אם יש רצון שהוא רצון כן, היינו רואים את העלייה דווקא באחוז הזה של משרות ממשלתיות ומשרות ציבוריות.

חנין זועבי: במגזר העסקי.

חנין זועבי: עסקים קטנים ובינוניים.

חנין זועבי: אנחנו נכנסנו לרזולוציה מאוד נמוכה בשנים האחרונות.

חנין זועבי: אחרי שהממשלה ב-2008 הכריזה על היעד הזה, אנחנו בירכנו על היעד.

חנין זועבי: אמרנו שיש לשנות אפילו בקריטריונים של המכרזים.

חנין זועבי: אני דחפתי פרויקט שהצליח, של יוזמה פרטית לנשים, פרויקט שהתחיל ב-2011 ונתן עד עכשיו 3,000 מענקים של הלוואות קטנות לנשים ערביות והוא ממשיך.

חנין זועבי: אני עכשיו דוחפת לפרויקט אחר של מנה חמה.

חנין זועבי: כאן מדובר במאות, אם לא יותר, נשים.

חנין זועבי: העלינו את זה בוועדת החינוך.

חנין זועבי: אני לא נכנסת כרגע לפרטים ואין צורך בכך, אבל מה היה הצורך?

חנין זועבי: לשנות בסעיפים של חוק המכרזים על מנת שיתאים לעסקים זעירים.

יעקב מרגי: זה מה שאמרתי, יד מכוונת.

יעקב מרגי: מצד אחד מעודדים אבל מהצד השני קובעים קריטריון שחוסם.

חנין זועבי: הקריטריונים של מכרזים לא מתאימים לעסקי נשים.

חנין זועבי: מי למשל נכנס לפרויקטים?

חנין זועבי: נכנסות מסעדות גדולות או עסקים גדולים אבל הנשים הערביות מתחילות מאפס ואתה חייב להתאים להן את תנאי המכרזים.

חנין זועבי: אי אפשר לברוח מהעניין הזה של תנאי המכרזים.

חנין זועבי: העניין השלישי - ובו אני מסיימת – שאי אפשר לברוח ממנו הוא למשוך מפעלים ומרכזי תעסוקה לישובים הערביים.

חנין זועבי: שם אדוני היושב ראש, אתה נתקל בבעיה הכי קשה שהיא אזורי תעשייה, קרקעות, להגדיל את שטחי השיפוט של הישובים הערביים.

חנין זועבי: אז צריכים לרדת לרזולוציה.

חנין זועבי: אנחנו כבר אומרים את זה ויודעים מה הבעיה, על מנת לא לחזור על כל המקרו הזה יום אחרי יום.

חנין זועבי: רוצים אוזן קשבת ולא לשים סיסמא גדולה ולתת סטטיסטיקה מעוותת.

חנין זועבי: אנחנו מתעקשים להתחיל בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לשנות את הסטטיסטיקה שלה כי זאת לא סטטיסטיקה נכונה ואנחנו לא מקבלים אותה.

חנין זועבי: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יש מישהו ממשרד ראש הממשלה?

אלי אלאלוף: אין.

אלי אלאלוף: ממשרד הכלכלה?

<אימאן טרבייה: כן.

<אימאן טרבייה: אני מרכזת תעסוקה ופיתוח הון אנושי במשרד הכלכלה.

<אימאן טרבייה: אני יכולה להגיד שאנחנו בשנתיים האחרונות הגענו לפתיחת עשרים מרכזי הכוון שהם בשיתוף של משרד הכלכלה, ג'וינט ישראל ומשרד ראש הממשלה.

<אימאן טרבייה: אנחנו מסכימים עם ההמלצות שיש בדוח המצורף שהיה בוועדה לגבי החסמים, לגבי הקשיים ולגבי האתגרים.

<אימאן טרבייה: אני יכולה לתת קצת נתונים לגבי מספר נשים ערביות שהושמו בשוק התעסוקה בחציון הראשון של 2015.

<אימאן טרבייה: היו 2,212 משתתפות.

<אימאן טרבייה: המרכזים הגיעו ל-1,440 השמות בתוך החברה הערבית.

<אימאן טרבייה: אני מדברת רק על החציון הראשון של שנת 2015.

<אימאן טרבייה: אנחנו כן רואים עלייה במספר הנשים שמגיעות למרכזים ומשתתפות בהכשרות, כולל הכשרות מקצועיות.

<אימאן טרבייה: עדיין לא מיצינו את כל העבודה וכאן אני מסכימה עם חברת הכנסת חנין זועבי, והדרך עוד לפנינו.

<אימאן טרבייה: המרכזים מראים הצלחה ולטעמי אנחנו בדרך הנכונה.

יעקב מרגי: מבחינת

יעקב מרגי: כם הכשרה נחשבת השמה?

<אימאן טרבייה: ממש לא.

יעקב מרגי: רק אחרי השמה בפועל?

<אימאן טרבייה: אנחנו סופרים השמה רק אחרי שהאישה או הגבר הושמו בשוק העבודה.

חנין זועבי: את עוקבים אחרי זה?

חנין זועבי: כלומר, מה קורה אחרי שנה או שנתיים?

<אימאן טרבייה: ברור.

<אימאן טרבייה: כן.

<אימאן טרבייה: יש נתוני התמדה לפי שלושה חודשים, חצי שנה ושנה.

חנין זועבי: שנה זה המקסימום בנתוני התמדה?

<אימאן טרבייה: כן.

<אימאן טרבייה: אני אציין כי במרכזים יש ליווי למשך שלוש שנים וכל אלה שנושרות או מפסיקות את העבודה שלהן מסיבה כזאת או אחרת, מנסים להחזיר אותן לשוק העבודה בעוד דרכים.

חנין זועבי: באיזה תחומי תעסוקה ההשמה העיקרית?

<אימאן טרבייה: יש לנו את ה-קול סנטרס שמבחינתנו זה סוג של קרש קפיצה לעוד מקומות.

<אימאן טרבייה: יש לנו מפעלי ייצור.

חנין זועבי: המידע הזה זמין והוא בהישג יד?

<אימאן טרבייה: כן.

<אימאן טרבייה: בטח.

חנין זועבי: איפה אנחנו יכולים להשיג אותו?

<אימאן טרבייה: אני יכולה לשלוח את רשימת המקומות בהם הושמו נשים וגברים, מקומות ספציפיים.

<אימאן טרבייה: אציין כי מקום עבודה שלא משלם על פי חוקי העבודה, המרכזים לא סופרים את המשרה כמשרה.

<אימאן טרבייה: המרכזים משתדלים לא לשלוח למשרות ניקיון ולמשרות שהן בתת תעסוקה.

<אימאן טרבייה: זה לא הכיוון של מרכזי הכוון.

יעקב מרגי: לזה לא צריך מרכז הכוון.

יעקב מרגי: למשרה כזאת לא צריך מרכז הכוון.

<אימאן טרבייה: נכון.

<אימאן טרבייה: שנית, חלק מהייעוד של מרכזי ההכוון הוא העצמה נשית.

<אימאן טרבייה: אנחנו לא רוצים שהנשים שלנו ילכו לתת תעסוקה.

יעקב מרגי: יש לך נתונים גם על המגזר החרדי?

<אימאן טרבייה: יש לעמיתה שלי, שירה.

יעקב מרגי: אחר כך נשמע אותה.

אלי אלאלוף: מספר המרכזים והפריסה שלהם.

<אימאן טרבייה: פתחנו כבר עשרים מרכזים מתוך 21.

אלי אלאלוף: מה זה מתוך 21?

אלי אלאלוף: זה הסוף?

<אימאן טרבייה: כן.

<אימאן טרבייה: 21 מרכזים משרתים כ-64 ישובים במגזר הערבי.

<אימאן טרבייה: אלה אמנם לא כל הישובים אבל רוב הישובים מהצפון עד לדרום.

אלי אלאלוף: התחזית היא לפתוח עוד מרכזים כאלה?

<אימאן טרבייה: אנחנו בדיבורים עם האוצר על מנת לפתוח עוד מרכזים.

<אימאן טרבייה: אנחנו בשיח ואני מקווה שנגיע לעוד מקומות ולעוד ישובים במגזר הערבי.

אלי אלאלוף: שירות התעסוקה מתואם או אתם מתואמים אתו?

<רייצ'ל ברנר שלם: אני משירות התעסוקה.

<אימאן טרבייה: אתה רוצה לדעת היכן המרכזים.

<אימאן טרבייה: הם בצפון, בישובים הערביים כמו נצרת, שפרעם, טמרה, סחנין.

אלי אלאלוף: אפשר לקבל את כל הנתונים באופן מסודר?

<אימאן טרבייה: כן.

אלי אלאלוף: תעבירו לנו ואנחנו נפיץ אותם בין חברי הכנסת.

<אימאן טרבייה: אין בעיה.

<אימאן טרבייה: תודה.

<קריאה: מה עם מרכזי ריאן?

<אימאן טרבייה: אני מתנצלת.

<אימאן טרבייה: פעם אמרו שהמובן מאליו ייאמר.

<אימאן טרבייה: זה מרכזי ריאן שמופעלים דרך חברת אל פנאר.

<אימאן טרבייה: על המרכזים האלה אני מדברת.

<אימאן טרבייה: אני אשלח במסודר את כל רשימת המרכזים, את הפריסה הארצית שלהם , את הישובים אותם הם משרתים ואת כל נתוני ההתמדה ומספר הנשים והגברים.

אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להוסיף, תוסיף אחרי שירות התעסוקה.

<רייצ'ל ברנר שלם: אני הכלכלנית של שירות התעסוקה.

<רייצ'ל ברנר שלם: שירות התעסוקה כידוע הוא ארגון ממשלתי שפרוס ב-72 מוקדים בארץ מדן ועד אילת.

אלי אלאלוף: במגזר הערבי.

<רייצ'ל ברנר שלם: במגזר הערבי ספציפית, כמובן שבכל הישובים הגדולים יש שירות תעסוקה.

<רייצ'ל ברנר שלם: אנחנו קולטים בעיקר שתי אוכלוסיות, דורשי דמי אבטלה שאלה בעצם האנשים שפוטרו מעבודתם או התפטרו ובאים לקבל מה שנקרא בעולם ביטוח אבטלה לתקופה של שלושה עד שישה חודשים, ובנוסף אנחנו קולטים אוכלוסייה גדולה של מקבלי הבטחת הכנסה ביניהם גם מקבלי הבטחת הכנסה ערבים שהם כמובן מהווים את האוכלוסייה היותר ענייה שעומדת גם במבחן הכנסה כפי שקורא לו ביטוח לאומי.

<רייצ'ל ברנר שלם: ביטוח לאומי הוא זה שמשלמים את הקצבה ואנחנו עושים את מבחן התעסוקה, זאת אומרת, עושים ניסיון לחבר את האנשים בחזרה למעגל העבודה.

<רייצ'ל ברנר שלם: בתחילת 2014 התחלנו להשיק תכנית שנקראת מעגלי תעסוקה.

אלי אלאלוף: גם במגזר הערבי?

<רייצ'ל ברנר שלם: כמובן.

<רייצ'ל ברנר שלם: גם במגזר הערבי.

<רייצ'ל ברנר שלם: התכנית פרוסה כרגע ב-16 לשכות וחלק מהן הן במגזר הערבי.

<רייצ'ל ברנר שלם: כחלק מהתכנית הזאת – לא הבאתי את הפרסום הרשמי שאמור לצאת בעוד כמה שבועות ואז נפיץ אותו לכל חברי הכנסת – התכנית מבוססת על העצמה אישית ועל הכשרה במידת האפשר.

<רייצ'ל ברנר שלם: זה כמובן תלוי תקציב.

<רייצ'ל ברנר שלם: האמת היא שרציתי לציין את זה כי במגזר הערבי, בקרב נשים ערביות, אנחנו רואים את שיעורי ההשמה הכי גבוהים, ובהמשך למה שאימאן אמרה, מצליחים לעשות עבודה.

<רייצ'ל ברנר שלם: זאת אומרת, שיעורי השמה גבוהים כשעושים ניסיון אמיתי להשקיע בנשים האלה בצורה שנכונה להן.

<רייצ'ל ברנר שלם: אני אומרת את זה לגבי כל אוכלוסייה ולאו דווקא על האוכלוסייה הערבית אבל אנחנו רואים ששיעורי ההשמה גדלו מאחוז אחד – מספר דומה למה שנאמר כאן – ל-11 אחוזים.

<רייצ'ל ברנר שלם: חשוב לומר שעדיין אלה מספרים נמוכים כי במגזרים אחרים אנחנו מגיעים ל-25 אחוזים אבל יש כאן קפיצה של פי 11 בשיעורי השמה וזה אומר שמבחינתנו האוכלוסייה רוויית פוטנציאל ויש מקום להשקיע ואנחנו שמחים לעשות את זה.

אלי אלאלוף: תרשי לי להזכיר דרכך למנכ"ל שלפני חודש וחצי היה צריך לספק לי תכנית כוללת.

חנין זועבי: חבל שאין לי את החומר ואת הנתונים והפרוטוקולים.

חנין זועבי: בוועדה הזאת שמענו סיפורים על נשים ועל דרכי ההשמה, איך הם כופים סוגים של עבודה שמאוד רחוקים מההכשרה של הנשים כאשר היעד הוא להשים.

חנין זועבי: לא להשים לפי פוטנציאל ולפי התאמת האישה לסוג העבודה.

חנין זועבי: כלומר, תכנית ויסקונסין, אנחנו כאן בחדרים האלה שמענו זוועות עליה.

חנין זועבי: שמענו סיפורים של נשים שבאו וסיפרו איך מתנהגים אליהן ואיך מתייחסים אליהן.

יעקב מרגי: עשו לתכנית טקס שינוי שם.

חנין זועבי: כן.

חנין זועבי: שינו את השם.

חנין זועבי: כאן אדוני היושב ראש, בוועדה, שמענו את הסיפורים.

חנין זועבי: חבל שאין לי כאן את הפרוטוקולים אבל הם קיימים.

חנין זועבי: אני לא יזמתי את הדיון ולכן לא הצטיידתי בחומרים אבל שווה ביקור שם.

חנין זועבי: אני ביקרתי שם ושמעתי ולא רק ששמעתי בוועדה הזאת אלא ביקרתי בנצרת ושמעתי את הנשים בנצרת.

חנין זועבי: קיבלתי עשרות תלונות מאנשים בנצרת.

חנין זועבי: מה ששמענו בוועדה על תכנית ויסקונסין, גם אם שינו את שמה, זה איום ונורא.

חנין זועבי: איום ונורא.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, צריך רק להסתכל בפרוטוקולים.

אלי אלאלוף: אין שום קשר.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, מהמעט שאני יודע, אין שום קשר.

אלי אלאלוף: זאת לא תכנית ויסקונסין עם שם אחר.

אלי אלאלוף: זאת מערכת פנימית של שירות התעסוקה.

יעקב מרגי: זה אחרי מאבקים רבים בתוך הוועדה.

אלי אלאלוף: אלה לא קבלני חוץ ולמרות זאת ביקשתי מהמנכ"ל לפני כחודשיים וחצי להגיש תכנית כדי לראות איך משפרים כי יש עוד כמה לקונות והן לא קטנות.

אלי אלאלוף: רצינו לשפר אבל החומר לא הגיע.

אלי אלאלוף: תזכירי לו לפני שזה יהיה בליווי מכתב לא נעים מצדי.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה להוסיף משהו לגבי המגזר הערי?

<סאמי מיעארי: אוניברסיטת תל אביב והמכון הישראלי לדמוקרטיה.

<סאמי מיעארי: אני חושב שהנושא של תעסוקת נשים ערביות וחסמים כן קשורים לצד ההיצע וצד הביקוש.

<סאמי מיעארי: כשמדברים על צד ההיצע, הכוונה היא לפיתוח ההון האנושי של נשים.

<סאמי מיעארי: אין ספק שבשנים האחרונות יש עלייה משמעותית מתוך ההון האנושי של נשים וכמובן זה תרם לעלייה בהשתתפותן בשוק העבודה.

<סאמי מיעארי: היום אנחנו רואים הרבה נשים לומדים מאשר גברים במגזר הערבי.

<סאמי מיעארי: קרוב לשישים אחוזים מכלל הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות הן נשים.

<סאמי מיעארי: הצד השני הוא צד הביקוש.

<סאמי מיעארי: זה צד הממשלה.

<סאמי מיעארי: התרומה של הממשלה.

<סאמי מיעארי: זאת פתיחת מקומות תעסוקה במגזר הערבי, זה פיתוח אזורי תעשייה ואם אנחנו היום עושים ביקור בישובים ערביים, בסחנין או בשפרעם, אזור התעשייה היחידי המפותח בחברה הערבית הוא בנצרת.

<סאמי מיעארי: חוץ מנצרת, אין.

אלי אלאלוף: אחד מתחיל בדרום.

<סאמי מיעארי: אולי אם אנחנו רוצים באמת לטפל בנושא של תעסוקת נשים ערביות, צריך לטפל גם בצד הביקוש וגם בצד ההיצע בו זמנית כדי להגיע לנקודת שיווי משקל אמיתית וטובה בהקשר הזה.

<סאמי מיעארי: בהקשר של הנתונים.

<סאמי מיעארי: לגבי הנתונים, אני חושב שהממדים שמוצגים כאן, אני נוטה קצת לא להאמין להם ולא בגלל שאני לא רוצה להאמין לסטטיסטיקה של הממשלה אלא איך הם מוצגים בכל נייר מדיניות או בכל מחקר.

<סאמי מיעארי: אני נוטה הרבה לכתוב במכתבים שלי על שיעור השתתפות נשים ערביות ולא שיעור התעסוקה.

<סאמי מיעארי: כשמדברים על שיעור התעסוקה, זה כולל בתוכו גם נשים שהן מועסקות בחצי משרה וכמובן שזה לא מרצונן.

<סאמי מיעארי: אנחנו יודעים שקרוב לשבעים אחוזים מהנשים שעובדות בחצי משרה, עובדות לא מרצונן בחצי משרה.

<סאמי מיעארי: לכן זה מה שנקרא אבטלה סמויה.

יעקב מרגי: אתה יכול להסביר מה זה לא מרצונה?

<סאמי מיעארי: היא מחפשת משרה מלאה אבל היא לא מוצאת.

אלי אלאלוף: לא הייתה לכם איזו פגישה עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה?

<סאמי מיעארי: כן, הייתה לנו ישיבה ויש בעיה והיא בעיה חמורה ביותר לגבי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אלי אלאלוף: חבל שלא ידענו.

אלי אלאלוף: היינו מזמינים אותם כאן לדיון.

<סאמי מיעארי: הבעיה שם היא שמשנת 2012 כולנו יודעים שהיה שינוי בסקר כוח אדם שהפך להיות מסקר גולמי לסקר חודשי וזה טוב, אבל הבעיה היא שהנתונים לא זמינים.

<סאמי מיעארי: אין נגישות לכלל הציבור, חוץ מבנק ישראל, לנתונים הגולמיים.

<סאמי מיעארי: אנחנו מסתפקים בנתונים שמציגים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה - שיעור אבטלה, שיעור ההשתתפות, שיעור לא משתפות - זה מה שקיים אבל כשאני מקבל את הנתונים הגולמיים כפי לפני 2011, אני יכול לעשות ניתוח כמותי ופילוחים שונים וזה מוביל אותי לבעיות.

<סאמי מיעארי: המסמך הזה כמובן הציג את כל החסמים אבל לדעתי ככלכלן - - -

אלי אלאלוף: על איזה מסמך אתה מדבר?

<סאמי מיעארי: המסמך שחילקנו הבוקר.

חנין זועבי: של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<סאמי מיעארי: הוא מציג כמעט את כל החסמים והבעיות, חוץ מזה שאני לא מסכים כפי שאתם מציגים את הממדים של תעסוקת נשים, אבל יש שלוש בעיות אמיתיות בהקשר של תעסוקת נשים.

<סאמי מיעארי: בעיה ראשונה זה הנושא של אכיפת חוקים נגד אפליה.

<סאמי מיעארי: המון נשים מקבלות פחות משכר מינימום וראינו לא מזמן מעסיקים שמעסיקים ערביות ונותנים להן בבנק את שכר המינימום ומחזירות מתחת לשולחן את הכסף, מחזירות למעסיק את הכסף.

<סאמי מיעארי: איפה אכיפת החוקים בהקשר הזה?

<קריאה: זה פלילי.

חנין זועבי: הן מפחדות כי יאבדו את מקום העבודה.

<סאמי מיעארי: מה ההשלכות של הדבר הזה.

<סאמי מיעארי: אישה ערבייה צעירה שרואה את קרובת המשפחה שלה מועסקת בסכום כסף מזערי כזה, אין לה את הרצון להצטרף לשוק העבודה.

<סאמי מיעארי: זה מה שנקרא שכר הסף.

<סאמי מיעארי: שכר הסף הוא כל כך נמוך אצל ערבים ולכן הוא לא מעודד אותם להצטרף לשוק העבודה.

<סאמי מיעארי: זה קשור לאכיפת חוקים.

<סאמי מיעארי: שנית.

<סאמי מיעארי: עידוד השקעה.

<סאמי מיעארי: אין עידוד של השקעה בחברה הערבית אשר מביאה אותם, במיוחד אחרי שכל הטקסטיל עבר ממדינת ישראל למדינות אחרות.

<סאמי מיעארי: אין עידוד השקעה בישובים הערביים עצמם.

<סאמי מיעארי: עידוד השקעה יכול לפתור את בעיית התחבורה הציבורית וזה יכול לפתור גם את בעיות מעונות היום שלישית.

<סאמי מיעארי: נושא שלא מוצג כאן.

<סאמי מיעארי: יש בעיה חמורה אצל הנשים הערביות שהיא הפרישה המוקדמת אצלן משוק העבודה.

<סאמי מיעארי: פרישה מוקדמת אצל נשים יהודיות בישראל היא בגיל 55 כאשר הפרישה המוקדמת אצל הנשים הערביות היא בגיל 44.

<סאמי מיעארי: אם זה בגלל טיפול בילדים, זה לא נכון.

<סאמי מיעארי: האישה נשואה, יש לה ילדים והילדים כבר בגיל שמאפשר לה הצטרפות למעגל העבודה ודווקא בגיל הזה היא פורשת יותר מוקדם.

<סאמי מיעארי: לכן לדעתי יש לטפל בנושא הזה.

אלי אלאלוף: יש לך הסבר כלשהו?

<סאמי מיעארי: אנחנו חוקרים את זה.

<סאמי מיעארי: אנחנו עכשיו חוקרים את זה ומנסים להעלות את הסיבות.

<סאמי מיעארי: כמובן אצל גברים ערבים יש סיבות והן כי שישים אחוזים מהגברים הערביים עובדים בעבודות פיזיות וכאשר מגיעים לגיל 55, הם פורשים בגיל מוקדם וזה קשור לבעיות בריאות, אבל אצל נשים, אנחנו מנסים לבדוק מה הן הסיבות וההסברים לפרישה מוקדמת בגיל 44.

<סאמי מיעארי: זה הגיל הנמוך בעולם לפרישה.

<סאמי מיעארי: אם אני רוצה לסכם, אני מסכם בשתי נקודות שאתם כבר העליתם בנושא התועלת של המדינה מהעסקת נשים ערביות.

<סאמי מיעארי: גם המחקר שלי שהתפרסם בשנת 2009 וגם במחקר שנעשה לא מזמן של ניצה כסיר וערן ישיב, מדבר על הגדלת ההכנסה של המדינה מתעסוקת נשים.

<סאמי מיעארי: אם מעסיקים יותר נשים, יש גידול לתוצר המקומי הגולמי ויש גידול בהכנסה הלאומית בקרוב לשני מיליארד שקלים.

<סאמי מיעארי: כמובן התועלת השנייה היא הפחתת העוני.

<סאמי מיעארי: אנחנו יודעים ש-54 אחוזים מהמשפחות הערביות נמצאות מתחת לקו העוני.

<סאמי מיעארי: כל משפחה בה האישה שמצטרפת לתעסוקה, כמובן זה יכול להפחית את ממדי העוני במגזר הערבי לעשרים אחוזים.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<ג'נט שלום: אני נציבה אזורית בנציגות שוויון הזדמנויות בעבודה, משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: תתייחסי גם לתופעה של התשלום מתחת לשולחן.

<ג'נט שלום: אני רוצה להתייחס בדיוק לנושא הזה של אפליה בשוק העבודה נגד נשים ערביות וגם נגד נשים חרדיות.

<ג'נט שלום: אנחנו יודעים שבתחומים האלה נשים באוכלוסיות שמופלות בשוק העבודה, מופלות עוד יותר.

<ג'נט שלום: לגבי העניין של שכר המינימום, זה אפילו לא מגיע לעניין של חוק שוויון הזדמנויות בעבודה אלא זאת הפרה בסיסית של הזכויות של הנשים האלה וככל שאנחנו נצליח למצוא – ואנחנו גם מחפשות אקטיבית כי יש קושי להגיע לנשים האלה בגלל שהן כל כך מוחלשות, בגלל שהן כל כך רוצות את הפרנסה המעטה שהן מקבלות – נגיע למעסיקים שבאמת עושים את זה.

חנין זועבי: איך מחפשים?

<ג'נט שלום: מרים כאבה שהיא נציגה האזורית של חיפה והצפון הקימה פורום להגברת אכיפה בנושא של אפליה לאוכלוסייה הערבית והם מתמקדים גם בנושא של נשים ערביות.

<ג'נט שלום: הפורום אמור להיות פורום אקטיבי ולא פורום של שיח.

חנין זועבי: אני פניתי כמה פעמים לנציבות וביקשתי שלא יחכו עד שיקבלו תלונות אלא שיחפשו ויעשו.

חנין זועבי: התשובה שקיבלתי – אותה תשובה קיבלנו לפני שבוע – שלפי הסמכות והמנדט שלהם הם לא יכולים לעשות.

חנין זועבי: אין יחידת אכיפה.

חנין זועבי: זאת הייתה התשובה שקיבלנו.

חנין זועבי: התשובה אמרה שהם לא יכולים ליזום ביקורי פתע.

<וילמה מאור: הנציבה אמרה את זה כאן.

<ג'נט שלום: נכון.

חנין זועבי: אנחנו דרשנו ליזום ביקורי פתע בעסקים.

<ג'נט שלום: אני אסביר.

<ג'נט שלום: אכן אין לנו סמכות.

<ג'נט שלום: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, שלא כמו מינהל האכיפה וההסדרה במשרד הכלכלה, היא לא גוף עם סמכות פלילית.

<ג'נט שלום: יש לנו סמכות אכיפה אזרחית.

<ג'נט שלום: המשמעות היא שאני לא יכולה לתבוע מעסיקים שיש לי חשד שהם מפלים את העובדים שלהם בניגוד לחקיקת השוויון.

<ג'נט שלום: זה אומר שאני לא יכולה להיכנס ואין לי סמכויות של פקח או מפקח.

<ג'נט שלום: אני באמת לא יכולה להיכנס לעסק.

<ג'נט שלום: מה שאני כן יכולה לעשות ברמה האקטיבית זה למצוא ראשית ראיה דרך פונים.

<ג'נט שלום: לחפש את הנשים עצמן ולשמוע מהן על הבעיות שקיימות.

<ג'נט שלום: אני יכולה לתת לך דוגמה.

חנין זועבי: הן מפחדות.

<ג'נט שלום: הן מפחדות.

<ג'נט שלום: אם פונה אלינו ארגון שטוען שיש עסק מסוים שמפלה נשים, אנחנו נפנה לאותו ארגון ואנחנו נבחן את העניין אבל אכן אין לי יכולת להגיע למעסיקים, לדפוק להם בדלת ולבדוק אם הם מפלים או לא.

<ג'נט שלום: רק אם יש לי איזושהי ראשית ראיה, ולזה התכוונה הנציבה הארצית כשהיא אמרה את זה כאן כשהיא הציגה את הדוח השנתי שלנו.

<ג'נט שלום: הפורום להגברת אכיפה מאגד בתוכו גם ארגוני ממשלה וגם ארגונים של עמותות כדי באמת להגיע לאוכלוסייה וברגע שנגיע לאוכלוסייה, יהיה לנו את המידע כדי לדעת לאיזה מעסיקים לפנות וזאת המטרה האמיתית.

<ג'נט שלום: ברשותכם, לגבי הנשים החרדיות.

אלי אלאלוף: עד אתה התייחסנו לנשים הערביות.

יעקב מרגי: מאחר שגם זה מעניין אותי, אני לא תובע את עלבוני.

<ג'נט שלום: רציתי להתייחס לנושא של הנשים החרדיות ולומר שאנחנו בודקים כל פנייה שמגיעה אלינו בנושא הזה כולל שלך, חבר הכנסת מרגי.

אלי אלאלוף: והוא יש לו הרבה פניות, לפי מה שאני מקבל.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: לא תם הנושא הזה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת זועבי, אנחנו נתמודד עם הנושא הזה של נשים ערביות.

אלי אלאלוף: יש הרבה מה להוסיף אבל ננסה בסיכום לתת המלצות שהן מאוד לא מבושלות, אני חייב לומר, אבל נבטיח המשך טיפול.

אלי אלאלוף: אני מבקש מדוקטור ראובן גל להציג לנו כמה נתונים.

אלי אלאלוף: יש לך חמש דקות.

<ראובן גל: תודה אדוני היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים.

<ראובן גל: אני מגיע ממוסד שמואל נאמן בטכניון, מוסד שעוסק במחקר על קבוצות שונות באוכלוסייה ובין השאר על החרדים.

<ראובן גל: אני אגע רק בנושא החרדים למרות שאני חייב לומר שחלק גדול מהדברים שאני אומר יכולים להתייחס גם לאוכלוסייה הערבית.

<ראובן גל: הדיון עד עכשיו התמקד בנושא תעסוקה עם דגש על נשים בתעסוקה.

<ראובן גל: אני רוצה דווקא לכוון את הדיון לכיוון קצת אחר כי צריך לשקול לא רק את צורכי הציבור אלא צריך לשקול גם את צורכי המשק ולא במקרה הכותרת כאן מדברת על איך להביא חרדים למקצועות מדע וטכנולוגיה.

<ראובן גל: אגב, שוב אני אומר שזה יכול להיות נכון וישים גם לגבי האוכלוסייה הערבית כי נדמה לי שמה שחשוב להדגיש זה לא רק כמה מועסקים אלא גם במה מועסקים.

<ראובן גל: כמה נתונים מהירים.

<ראובן גל: האוכלוסייה החרדית – ואני מדבר רק על החרדים – מונה סדר גודל של 850 אלף נפשות.

<ראובן גל: זה משהו כמו עשרה אחוזים מכלל האוכלוסייה במדינה ו-13.6 אחוזים מכלל אוכלוסיית היהודים במדינה.

<ראובן גל: שיעור הפריון אצל החרדים הוא 6.1 אחוזים וזה אומר שכל 12 או 13 שנה הם מכפילים את עצמם, גידול דמוגרפי מאוד גדול.

<ראובן גל: אגב, זה בהשוואה ל-3.3 אחוזים באוכלוסייה הערבית שיורדת כל הזמן בשיעור הפריון ו-2.4 אחוזים באוכלוסייה היהודית.

<ראובן גל: אם המגמות האלה יימשכו, התחזיות – וחבר הכנסת מרגי הטיל ספק בתחזיות, אבל אני מדבר על תחזיות צנועות – מדברות על כך שבשנת 2028, שהיא לא כל כך רחוקה, שיעור התלמידים החרדים שייכנסו לכיתה א' יגיע לארבעים אחוזים.

<ראובן גל: השאלה הגדולה היא מה אותם ארבעים אחוזים מכלל התלמידים במדינת ישראל, מה הם יעשו כשהם יגדלו.

יעקב מרגי: אתה יודע איפה הבעיה שלנו?

יעקב מרגי: לא מסתכלים על הבעיה אבל הבעיה היא לא כמה חרדים ייכנסו לכיתה א' אלא כמה החברה הכללית לא מביאה לכיתה א'.

יעקב מרגי: זאת המחויבות שלי.

<ראובן גל: אני לא מציג את זה כבעיה.

<ראובן גל: לך יש מחויבות.

<ראובן גל: אני מציג את הנתונים.

<ראובן גל: אני אומר שבסביבות שנת 2050, מספר החרדים בגילאי עבודה יהיה למעלה מחמישים אחוזים והשאלה מה יקרה אתם, מה נעשה אתם וכולי

אלי אלאלוף: חמישים אחוזים ממה?

חנין זועבי: מכלל האוכלוסייה.

<ראובן גל: משוק העבודה הפוטנציאלי.

<ראובן גל: חמישים אחוזים מכלל מבקשי עבודה במדינת ישראל, אם הנתונים יימשכו כמו שהם היום, יהיו חרדים.

אלי אלאלוף: באיזו שנה?

<ראובן גל: בשנת 2050.

<ראובן גל: זה נשמע נורא רחוק, אבל מכיוון שהם יתחילו את לימודי בית הספר כבר בשנת 2028, שווה לחשוב על זה.

<ראובן גל: צריך לומר שהציבור החרדי הוא ברובו עני.

<ראובן גל: לפי נתוני בנק ישראל מעל חמישים אחוזים מהציבור החרדי הם מתחת לקו העוני.

<ראובן גל: כמה בשורות טובות.

<ראובן גל: שיעור התעסוקה של גברים חרדים נמצא בעלייה והוא הגיע ל-46 אחוזים בשנים האחרונות.

<ראובן גל: זאת עלייה של 25 אחוזים.

<ראובן גל: גם שיעור התעסוקה של נשים חרדיות נמצא בעלייה.

<ראובן גל: אני אציג את זה בגרף.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: באתי להקשיב.

מיכל בירן: לא להפריע.

<ראובן גל: הגרף הזה מציג את שיעור העלייה של התעסוקה אצל גברים חרדים בין 2002 ל-2011 או 2012.

<ראובן גל: בתוך עשר שנים זאת עלייה של 25 אחוזים.

<ראובן גל: אין הרבה תופעות כאלה של עלייה בסדר גודל כזה.

<ראובן גל: אצל הנשים זה אולי נמוך יותר אם כי הנתונים האחרונים מדברים על קפיצה גדולה בשיעור התעסוקה של נשים.

<ראובן גל: לא מזמן היה איזה דיווח שנשים חרדיות הגיעו לשיעור תעסוקה של קרוב לשמונים אחוזים.

<ראובן גל: אני לא בטוח עד כמה זה נכון.

<ראובן גל: גם הזכירו כאן, בצדק, שרובן במשרות חלקיות ולא מלאות.

אלי אלאלוף: מה בכלל שיעור העסקת הנשים באוכלוסייה הכללית?

<ראובן גל: 75-76 אחוזים.

יעקב מרגי: פרמטר אחד בו הן עוברות, אתה מסנן.

<ראובן גל: לא.

<ראובן גל: אני מדגיש את זה כבשורה טובה.

<ראובן גל: תכף אני אגיע גם לקושי.

<ראובן גל: אני עכשיו רוצה להראות לגבי הגברים.

<ראובן גל: תסתכלו, גברים חרדים, 46 אחוזים.

<ראובן גל: סך הכול גברים בכלל במשק, 81 אחוזים.

<ראובן גל: אם אתה לוקח חרדים שעברו הכשרה מקצועית או לימודים אקדמיים, שיעור התעסוקה שלהם מגיע ל-82,2 אחוזים ואפילו יותר.

יעקב מרגי: כמה מבין אלה שעברו הכשרה לא מועסקים?

<ראובן גל: מיעוט.

<ראובן גל: הרוב הגדול מועסק.

<ראובן גל: אני אראה לך עוד נתון.

<ראובן גל: הגרף הימני ביותר, צר לי שאני לא יכול להציג דבר דומה לגבי האוכלוסייה הערבית והייתי שמח לעשות זאת, אלה הם בוגרי צה"ל, חרדים ששירתו בצבא ואני לא מדבר על נצח יהודה ועל נח"ל חרדי אלא אני מדבר על תכניות שחל בצבא, מבין אלה שסיימו את השירות הצבאי, למעלה מתשעים אחוזים מועסקים, ותכף אני אדבר על המקצועות.

<ראובן גל: זאת אומרת, אם יש מנופים, המנופים עושים את זה.

<ראובן גל: רוב התעסוקה של החרדים באחוזים שהראיתי היא במקצועות לא הכי יצרנים ובמשרות חלקיות.

מיכל בירן: תן דוגמאות.

יעקב מרגי: מלמדים, סופרים.

<ראובן גל: הרוב הגדול של הנשים החרדיות עוסקות בחינוך.

<ראובן גל: הן מורות.

<ראובן גל: אני לא אומר שזה לא חשוב, אבל זה לא יצרני.

<ראובן גל: אותו הדבר לגבי גברים.

<שירה ברלינר פולג: 45 אחוזים מקרב הנשים החרדיות שמועסקות מועסקות בחינוך.

<שירה ברלינר פולג: זה בהשוואה לסדר גודל של עשרים אחוזים או משהו כזה בקרב נשים.

אלי אלאלוף: תציגי את עצמך.

<שירה ברלינר פולג: אני אחראית על תעסוקת חרדים במשרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: אני מברך את חבר הכנסת ישראל אייכלר שהצטרף.

אלי אלאלוף: אלינו.

ישראל אייכלר: אני רוצה להתנצל בפני היושב ראש ולומר שאני בא עכשיו מהוועדה לפניות הציבור אותה אני מנהל.

ישראל אייכלר: ב-12:00 נקבעה פגישה לגבי עולים מרוסיה שיש להם בעיות בעבודה.

ישראל אייכלר: זה נושא מקביל.

ישראל אייכלר: מדובר ברופאים שפוטרו לפנסיה.

ישראל אייכלר: הייתי חייב לנהל את הישיבה אבל עזבתי באמצע לכבוד הנושא בו אנחנו דנים כאן.

אלי אלאלוף: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לציין – ואמרתי את זה ליושב ראש בלחישת אוזן – שמשרד החינוך עשה דבר מבורך.

יעקב מרגי: יש כאלה בחברה החרדית שלא רואים בזה צעד מבורך אבל אני רואה את זה כצעד מבורך.

יעקב מרגי: הוא ערך ביקורות במוסדות החינוך על תשלום השכר ומאלצים ראשי מוסדות להשיב למורים, לגננות ולסייעות סכומים שלא שולמו להן.

יעקב מרגי: הלוואי וזה היה אקטיבי גם בתחום תעסוקה אחר שהוא לא במסגרת משרד החינוך.

<ראובן גל: אני מסתכל על מערכת החינוך כמי שמכינה את הצעירים החרדים לעתיד ואני רוצה להצביע על עובדה.

<ראובן גל: יש היום חרדים שעוסקים בהייטק והמספר שלהם הולך וגדל.

<ראובן גל: אם אתה מסתכל על שיעור ההשתתפות שלהם, הם בסך הכול מהווים 2.3 אחוזים מכלל תעשיית ההייטק.

<ראובן גל: אני רוצה להזכיר, אמרתי קודם, את צורכי המשק ולומר שתעשיית ההייטק, אין מה לעשות, היא גורם הייצור המוביל.

חנין זועבי: הערבים, אחוז אחד.

<ראובן גל: נכון.

<ראובן גל: האחוז יותר נמוך.

<ראובן גל: אני רוצה להגיע לעניין הסטודנטים.

<ראובן גל: קורית מהפכה בציבור החרדי.

<ראובן גל: יושב כאן מר רביד עומסי שמטעם ה-ות"ת מרכז את התכנית.

<ראובן גל: תסתכלו רגע.

<ראובן גל: ב-2005 היו בסך הכול 3,000 סטודנטים חרדים.

<ראובן גל: בשנת 2013, שנת הלימודים תשע"ד, היו למעלה מ-8,000 סטודנטים.

<ראובן גל: אם מוסיפים לזה גם סטודנטים חרדים במסגרות אחרות שהן לא מסגרות ות"ת, המספר מגיע קרוב ל-10,000 סטודנטים חרדים.

<ראובן גל: אני אומר לכם כסוציולוג שאין תופעה כל כך מרשימה.

יעקב מרגי: חוששני שבגרף הבא תהיה ירידה כי ה-ות"ת והמל"ג מערימים כל קושי אפשרי על המכללות ועל הסטודנטים החרדים.

<ראובן גל: אני מצטרף לחששותיך ויש לנו כאן דוח ואנחנו במשא ומתן.

יעקב מרגי: אני קיימתי אצלי בוועדה דיון בנושא ויהיו עוד דיונים.

ישראל אייכלר: יש לי תלונות של אנשים רבים שלא מתקבלים במכללות האלה כי המל"ג לא רוצה להכיר בהם כחרדים והם חרדים פרופר.

<ראובן גל: הנושא מוכר.

<ראובן גל: אני כרגע מציג שלמרות כל הקשיים, התופעה מדברת בעד עצמה.

<ראובן גל: 10,000 סטודנטים חרדים, זה מספר שלא היה לפני כמה שנים.

<ראובן גל: השאלה במה הם עוסקים.

<ראובן גל: הנה הפילוח של תעסוקה.

<ראובן גל: מה לעשות, 27 אחוזים במקצועות ניהול, עוד 23 אחוזים במשפטים ועוד 16 אחוזים במדעי הרוח והחברה.

<ראובן גל: רק 18 אחוזים בהנדסה ומדעים.

יעקב מרגי: גם בחברה הישראלית הכללית הנדסה ומדעים לא מככבים.

<ראובן גל: אבל נמצאים באזור ארבעים אחוזים.

מיכל בירן: היינו במקום אחר, אם זה היה ארבעים אחוזים.

<ראובן גל: באזור השלושים אחוזים וכאן אנחנו מדברים על 18 אחוזים.

<ראובן גל: אמרתי שיש בשורות טובות בעניין.

<ראובן גל: האחוז הזה הולך וגדל אבל הוא עדיין נמצא במקום שלישי או רביעי או חמישי אחרי מקצועות אחרים.

<ראובן גל: נושא שאני מנסה להדגיש כאן הוא איך נעודד את האוכלוסייה החרדית וגם את האוכלוסייה הערבית לא להמשיך בתעסוקה הבינונית, הנמוכה והחלשה אלא איך להגיע למקצועות היצרניים וגם המכניסים יותר.

חנין זועבי: לקבל אותם לעבודה.

חנין זועבי: זה מרשם הכי פשוט.

חנין זועבי: לקבל אותם.

<ראובן גל: לקבל אותם לעבודה, זה עניין אחד אבל איזו עבודה.

חנין זועבי: להייטק.

מיכל בירן: אין דבר שיהיה אפקטיבי יותר מזה שישמעו שמי שלומד הנדסה, מצליח גם להתקבל לעבודה.

חנין זועבי: ההמלצה הראשונה היא שיקבלו ערבים.

<ראובן גל: אני מדבר על איך לעודד צעירים להיכנס למסלול הזה.

מיכל בירן: הערה אחת.

מיכל בירן: כן מפריעה לי ההגדרה יצרנים ולא יצרנים, כאילו רק מה שהוא הייטק הוא יצרני.

מיכל בירן: שוב, עשיתי חמש יחידות בפיזיקה ואני חושבת שזה העתיד.

מיכל בירן: הכול נכון אבל זה לא אומר שכל מה שלא נכנס בהגדרה הזאת, הוא לא יצרני.

מיכל בירן: לי אישית מפריעה ההגדרה.

<ראובן גל: אני מעדיף להשתמש במושגים מקצועות מדע והנדסה וטכנולוגיה.

ישראל אייכלר: מי שיודע היסטוריה, המילה פרודוקטיבי ולא פרודוקטיבי על יהודים, היא מאוד מאוד קשה.

<ראובן גל: אני יודע.

<ראובן גל: אנחנו צועדים באזור של הרבה מאוד רגישויות ועדיין מתחולל כאן תהליך עצום, ואדוני חבר הכנסת מכיר את זה היטב, שרק צריך להוביל אותו.

<ראובן גל: אין לי כאן את הזמן לתת את כל ההמלצות אבל יש לנו בדוח הזה שורת המלצות שעוסקת איך להביא לכיוון הזה.

<ראובן גל: מי שמעוניין, אני אשמח לתת לו את הדוח או היום – הבאתי כמה דוחות כאלה – או בקשר אתי.

<ראובן גל: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נכנס חבר הכנסת זחאלקה.

<שירה ברלינר פולג: אחראית על תעסוקת חרדים במשרד הכלכלה.

<שירה ברלינר פולג: אני רק רוצה להגיב לנושא הנשים החרדיות ותעסוקת חרדים בכלל.

ג'מאל זחאלקה: מה המסגרת בה את נמצאת?

<שירה ברלינר פולג: במסגרת הממונה על התעסוקה.

<שירה ברלינר פולג: אני אחראית על תחום תעסוקת חרדים.

חנין זועבי: המקביל שלך הוא רן רידניק שמטפל בתעסוקת ערבים?

<שירה ברלינר פולג: לא.

<שירה ברלינר פולג: רן רידניק הוא ממשרד האוצר ואני ממשרד הכלכלה.

חנין זועבי: מי המקביל שלך לתעסוקת ערבים?

<שירה ברלינר פולג: אני מטפלת בתעסוקת חרדים.

<שירה ברלינר פולג: אני רוצה לציין קודם כל שמבחינת שיעורי תעסוקה, ציבור הנשים החרדיות הוא תופעה שלא קרתה כאן ויש קפיצה אדירה בשיעורי התעסוקה בשנים האחרונות.

<שירה ברלינר פולג: שיעור התעסוקה נכון לשנת 2014 – וציין את זה חבר הכנסת מרגי – עומד על 70.8 אחוזים.

<שירה ברלינר פולג: זה אחוז שמאוד קרוב לשיעור הכללי ועבר את היעד הממשלתי שעומד על 63 אחוזים לשנת 2020.

<שירה ברלינר פולג: אבל בתוך הנתון הזה יש כמה נתונים שהם פחות משמחים וזה קודם כל שיעור הנשים שבאמת עובדות במשרה חלקית שלא מרצון, שהוא מאוד גבוה והוא 8.9 אחוזים והוא שני בגובהו רק לנשים הערביות שזה 12 אחוזים.

<שירה ברלינר פולג: כמו שציינתי קודם, שיעור המועסקות בענף החינוך שאין בזה כשלעצמו שום פסול אלא שבהשוואה לציבור הכללי זה אחוז מאוד גבוה ומייצר הרבה פעמים משרות חלקיות ושכר נמוך.

ג'מאל זחאלקה: זאת הצגה מעוותת של העניין.

ג'מאל זחאלקה: מה אחוז הנשים הערביות מקרב הנשים הערביות העובדות?

ג'מאל זחאלקה: לא מכלל התעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: אם את אומרת שמונה אחוזים, שמונה מתוך שבעים, זה יוצא 11 אחוזים, אבל שמונה, תשעה או עשרה אחוזים מתוך עשרים, זה חמישים אחוזים מהנשים הערביות.

ג'מאל זחאלקה: זאת ההצגה הנכונה של הדברים.

<שירה ברלינר פולג: יכול להיות.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לעבור על זה כך ולגלגל נתונים.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת זועבי דיברה על כך.

<שירה ברלינר פולג: ברשות

<שירה ברלינר פולג: כם, אני אגיב רק לעניין המגזר החרדי כי זה עיסוקי.

<שירה ברלינר פולג: בכל מקרה, אנחנו לא אדישים לתופעות האלה ואנחנו גם מעניקים שירות במסגרת השירות שאנחנו נותנים לציבור החרדי, גם לנשים החרדיות.

<שירה ברלינר פולג: גם לרשות הציבור החרדי ולרשות הנשים החרדיות עומדים מרכזי הכוון, עשרה ברחבי הארץ.

<שירה ברלינר פולג: במהלך השנה האחרונה סדר גודל של 7,000 נשים קיבלו שירות במרכזי ההכוון.

<שירה ברלינר פולג: שיעורי ההשמה על פי מחקר מלווה שביצענו עומדים על סדר גודל של 45 עד 50 אחוזים במהלך שנה.

<שירה ברלינר פולג: זאת אומרת, אנחנו צריכים לבדוק את זה בעוד נקודות זמן אבל במהלך שנה זה סדר הגודל.

<שירה ברלינר פולג: במסגרת מרכזי ההכוון הנשים החרדיות יכולות לקבל שירותים רבים בהם הכשרה מקצועית, סדנאות, ליווי, קורסים ביזמות עסקית וכן הלאה וכן הלאה.

<שירה ברלינר פולג: אני רוצה לציין כאן משהו שהוא ייחודי לנשים החרדיות ולא קיים לגברים החרדים וזה מה שמכונה היום תכנית חן, הכשרה חלופית בסמינרים.

<שירה ברלינר פולג: זאת תכנית במסגרתה המשרד מאפשר לימודי הכשרה מקצועית, בעיקר הנדסאות, במסגרת הסמינרים החרדים, ממש בתוך הסמינרים כדי להתאים ככל הניתן את המקצוע הזה לציבור החרדי.

<שירה ברלינר פולג: באמת נכון ל-2014 כאלפיים נשים למדו במסגרת הזאת.

<שירה ברלינר פולג: אנחנו רוצים להעצים ולאפשר את זה יותר ויותר וביותר מקצועות כי אנחנו רואים היום כבר איזושהי הצפה במקצועות שנלמדים שם, בהנדסאות תוכנה ובהנדסאות אדריכלות.

מיכל בירן: מה זה אומר הצפה?

<שירה ברלינר פולג: זה אומר שכאשר לשוק יוצאות מדי שנה מאות נשים באותו מקצוע ובאותו רקע, לשוק יש איזושהי מגבלה של ספיגה ואנחנו רוצים לתת יותר אפשרויות.

<שירה ברלינר פולג: בעיני, כאשר ניתן סל כלים יותר נרחב לאישה החרדית - - -

אלי אלאלוף: זה במסגרת רגילה של מה"ת?

<שירה ברלינר פולג: כן אבל בתוך הסמינר.

<שירה ברלינר פולג: ניתנת גם הכשרה מקצועית, לא בהיקפים מספקים, ללימודי תעודה רגילים.

<שירה ברלינר פולג: ברגע שניתן את סל הכלים, אני מאוד מאמינה בציבור הנשים החרדיות, הן ידעו לנצל אותו טוב מאוד וכל אישה שתהיה מעוניינת בהכשרה כזאת וביציאה לעולם העבודה באופן מקצועי, תוכל לקבל את זה.

<שירה ברלינר פולג: במקביל אנחנו גם עובדים על תכניות של שילוב בעולם ההייטק ושילוב בשירות המדינה ואני חושבת שגם הציבור החרדי וגם המשק הישראלי ירוויחו משילוב הנשים החרדיות במשרות בעלות פרופיל גבוה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת ישראל אייכלר

ישראל אייכלר: זה נושא רחב מני ים וארוך מני ארץ, אבל אני לא רוצה להרחיב בכל אלא להתייחס לשתיים-שלוש נקודות.

ישראל אייכלר: קודם כל, דוקטור ראובן גל כבר מכיר את הנושא מימים ימימה וכשהוא דיבר בהתחלה, היה נראה שהוא מדבר על חלומות באספמיה, כמו על אנרגיה חלופית לנפט או משהו כזה.

ישראל אייכלר: היום התברר שלא זו בלבד שהציבור החרדי בשל ורוצה להיכנס ולהשתלב בעבודה כפי שהיה תמיד העניין של הפרנסה, אלא מתברר שהמשק הישראלי לא היה ערוך והממשל הישראלי חסם את הדרך בפני אנשים חרדים ומנע מהם להיכנס באמצעים בירוקרטיים מאוד מוחלטים.

ישראל אייכלר: למשל, אני אתן דוגמה קטנה אפילו בתוך מערכת החינוך – קציני ביקור סדיר במשרד החינוך, הציבו בפניהם תנאי שהם צריכים להיות בעלי תואר שני אקדמאי בידיעה ברורה שלימודים תורניים לא מוכרים.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, יהודי כמוני שיכול להיבחן בהרבה דברים עם הרבה אנשים, אבל אין לי אפילו בגרות.

ישראל אייכלר: אני יכול להיות רק שר אוצר במדינת ישראל לא היה לו בגרות, אבל אני לא יכול להיות מגיש חדשות בקול ישראל, דבר שעשיתי שש שנים בקול חי.

ישראל אייכלר: אני טוען שאם רוצים לסייע למגזר החרדי להשתלב ולתרום לכלכלה הישראלית, הדבר הראשון הוא להכיר בלימודים אקוויוולנטיים תורניים שיהיו מוכרים כמו שאר הלימודים שאינם רלוונטיים לתפקיד.

מיכל בירן: אבל הם גם צריכים להיות ברמה אקוויוולנטית.

ישראל אייכלר: בהחלט.

מיכל בירן: כי יש בעיה ואתה יודע שיש בעיה.

ישראל אייכלר: אני בעד הוספה שזה יהיה באמת שווה, שלא יהיה אזרח שצריך להיבחן יותר מאשר השני, אבל היות והעניין של ההשכלה הוא עניין מקצועי – ואני רוצה שכל רופא יהיה הכי מקצועי וכך גם כל עורך דין וכל בעל מקצוע - - -

אלי אלאלוף: על עורכי הדין תוותר.

ישראל אייכלר: שלא יהיו כל כך מקצועיים?

ישראל אייכלר: הייתי רוצה שהם כן יהיו מקצועיים.

ישראל אייכלר: יש הרבה תארים שאינם רלוונטיים לתפקיד.

ישראל אייכלר: אני בעד שיכירו בהם כמו מדעי הרוח ודברים אחרים, אבל לפחות שיכירו בלימודים תורניים כאקוויוולנטי לזה.

ישראל אייכלר: אז, ברגע שהמחסומים האלה יוסרו, החברה החרדית תהיה פתוחה ללמוד את המקצועות שהיא צריכה לצורכי עבודה הרבה יותר מאשר השוק יכול לקלוט אבל צריך להסיר את החסמים.

ישראל אייכלר: כל הזמן יש חסמים ומנסים להוביל את הסוס לשוקת עם המים האפורים ולא למים שהוא רגיל לשתות, מעיין המים החיים שאנחנו מאמינים בו.

<וילמה מאור: זה שיח מול המל"ג.

ישראל אייכלר: מול המל"ג והמל"ג עומד לרועץ כבר שנים רבות.

ישראל אייכלר: לפני כמה שבועות קיבלתי מכתבים – זה עלה אפילו בגלי צה"ל וכיושב ראש הוועדה לפניות הציבור הייתי צריך להתמודד עם זה – של נשים חרדיות שבאו לאחת המכללות, האקדמיה החרדית, שלא התקבלו כי המל"ג לא מכיר בהן כחרדיות בגלל הכללים שהוא קבע בטעות.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להיכנס לפרטים ולהלאות את הוועדה.

ישראל אייכלר: המסר שלי הוא שבמקום שהמדינה תבוא ותאשים ותעשה אפוקליפסה שהחרדים יגרמו לקריסת הכלכלה הישראלית בגלל שהם לא מקבלים את האור הגדול שהגיע מה-OECD, לדבר יותר ספציפית, לבוא ולומר, הנה, הציבור הזה מוכן לעבוד ואנחנו נפתח בפניו את השערים ונאפשר לו סביבת עבודה אפשרית.

ישראל אייכלר: אז גם הציבור החרדי ירוויח, ולא רק ירוויח אלא זאת שאלה של פרנסה ולחם, וגם המדינה תרוויח מהתעסוקה ולא תהיה אפוקליפסה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תודה כבוד היושב ראש.

ג'מאל זחאלקה: אני מתנצל על שלא הגעתי בזמן.

ג'מאל זחאלקה: יש יתרון בנבואות זעם.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, צריך לראות את הפן החיובי בנבואת הזעם של הנזק הגדול בכלכלה הישראלית שזה משהו שיכול לדרבן לפעולה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה מעין קטלי

ג'מאל זחאלקה: זטור לנקוט בצעדים כדי למנוע את המצב הזה.

ג'מאל זחאלקה: מה תפקידנו כוועדה ולמה אנחנו דנים בזה כאן היום?

ג'מאל זחאלקה: זה קורה כי אנחנו מדברים אל פקידי הממלכה ודורשים מהם לעשות משהו כדי למנוע את זה.

ג'מאל זחאלקה: יש כמובן בעיות לא רק לכלכלה הישראלית בכלל אלא יש בעיות למשפחות, יש עוני ויש מצב שהוא בלתי אפשרי כאשר במשפחה יש מפרנס אחד וכל העניינים האלה הם קטסטרופה אישית של המשפחות.

ג'מאל זחאלקה: קברניטי הכלכלה הליברלית החדשה מעלימים עין.

ג'מאל זחאלקה: הם לא רוצים שאנשים יסבלו, הם בוודאי לא רוצים עוני, אף אחד מהם לא שם בתכנית שלו הגדלת העוני, אבל הרבה מהם יש להם את התפיסה הדרוויניסטית שבסדר, אין מה לעשות, אנחנו ניתן למי שיכול לרוץ שירוץ ומי שיישאר מאחור, אולי נשאיר לו שאריות בדרך ואולי זאת אשמתו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאנחנו כאן בוועדה צריכים לעקוב.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו גם ועדת העבודה וכאן נכנס נושא התעסוקה שהוא אחד הנושאים.

ג'מאל זחאלקה: בוועדה יש שלושה נושאים – רווחה, עבודה ובריאות כך שלפחות בשליש מעבודת הוועדה אנחנו דנים.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, אני יודע עד כמה הנושא הזה חשוב לך ועד כמה התפיסה שלך היא כמו שלי, שצריך לתת לאנשים חכות ולא דגים.

ג'מאל זחאלקה: ההכשרה ומה שסופר כאן על נשים חרדיות, זה משהו שיש בו איזושהי תקווה אבל אני רוצה שאנחנו נדון בו כדי שנלמד מזה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, גם לפתור בעיות שיש שם, ויש בעיות כפי שאמר חבר הכנסת אייכלר, אבל נלמד איך אפשר ליישם את זה על הנשים הערביות.

ג'מאל זחאלקה: תעסוקה מלאה של נשים ערביות היא אחד הכלים שפותרת חלק גדול מהבעיה.

ג'מאל זחאלקה: תעסוקה מלאה של חרדים פותרת חלק יותר גדול.

ג'מאל זחאלקה: נשארות בעיות אחרות שצריך לטפל בהן כדי למנוע התמוטטות או נזק כלכלי או נסיגה כלכלית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא מונעים רק על ידי הבנייה של בריאות הכלכלה אלא גם על הצד המוסרי של צדק חברתי.

ג'מאל זחאלקה: הכלכלה צריכה לסדר את עצמה לאחר שאנחנו משיגים את הצדק.

ג'מאל זחאלקה: לא מביאים את הבריאות כי התפיסה הזאת הכלכלית ששלטה בעשרים השנים האחרונות, שיש לכלכלה יעדים ואין יעדים חברתיים בכלל, אין יעד של צמצום העוני או אפילו אם שמים יעד, לא מיישמים אותו כאשר מיישמים יעד של גירעון או יעד כזה או אחר מבחינת הכלכלה.

ג'מאל זחאלקה: גם בחברה הערבית יש התפתחויות וכך גם אצל הנשים הערביות לכיוונים שונים.

ג'מאל זחאלקה: אחת ההתפתחויות החשובות ביותר והדרמטיות ביותר היא עליית אחוז הנשים שלומדות באוניברסיטאות, מסיימות בגרות ולומדות לתואר ראשון ושני במכללות.

ג'מאל זחאלקה: הן היום מהוות יותר משישים אחוזים מהלימודים העל תיכונים האקדמיים.

ג'מאל זחאלקה: יותר משישים אחוזים הן נשים.

ג'מאל זחאלקה: זה אחוז נשים יותר גבוה מאשר בחברה היהודית.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, הפער בין שנים וגברים לטובת הנשים הוא יותר גדול בחברה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: רק בבגרויות הפער הוא 15 אחוזים וזה מדהים.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן כמובן בעיה של הגברים שצריך לפתור גם אותה אבל לא כאן המקום אלא בוועדת החינוך ובמקומות אחרים, אבל יש בעיה של נשים כי נשים שמסיימות את ההכשרה ואת הלימודים ולא מוצאות עבודה, יש לך אזרחים ואזרחיות מתוסכלים.

ג'מאל זחאלקה: היום יש לנו, לפי הסטטיסטיקה של משרד החינוך, 10,000 נשים שקיבלו הכשרה להיות מורות ואין להן מקום עבודה.

ג'מאל זחאלקה: מנסים לעשות הסבה מקצועית ולפתור את הבעיה פה ושם, אבל המסה העיקרית נשארת שם וזאת בעיה.

ג'מאל זחאלקה: כך גם במקצועות אחרים.

ג'מאל זחאלקה: תכף יהיה עודף והצפה ותכף יהיה גם בנושאים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: כמובן בעריכת דין יש הצפה של גברים ונשים אבל אני רואה במו עיני, כפי שאני מכיר את הסטטיסטיקה של הלימודים, הרבה הצפות גם בגלל שיש חסימה או שוק העבודה לא פתוח בפני הנשים הערביות, במיוחד בפני נשים יותר מאשר בפני גברים.

ג'מאל זחאלקה: יש פתרונות.

ג'מאל זחאלקה: אחד המפתחות לעניין הזה הוא לא רק עניין ההכשרה אלא מקומות עבודה מתאימים.

ג'מאל זחאלקה: מקום עבודה מתאים, אחד הדברים הוא שהמקום יהיה קרוב למקום המגורים, גם בגלל שנשים לא נוסעות וזאת עובדה.

ג'מאל זחאלקה: קשה לנסוע מאום אל פאחם לבת ים, אבל אפשר לנסוע מאום אל פאחם לכפר קרא או אפילו לעפולה.

אלי אלאלוף: לסביבה הקרובה.

ג'מאל זחאלקה: לסביבה הקרובה.

ג'מאל זחאלקה: זה אומר לפתח את הארץ.

ג'מאל זחאלקה: אחד הדברים שהפחידו אותי מאוד זאת ההשקעה הגדולה בתחבורה שאומרת יש לכם מקומות עבודה בגוש דן ואנחנו מסדרים לכם את התחבורה לשם.

ג'מאל זחאלקה: זאת הפילוסופיה של ההשקעה האדירה בתחבורה אבל זה בא במקום ועל חשבון פיתוח מקומות תעסוקה בפריפריה, בגליל ובנגב, לטובת כלל האזרחים.

ג'מאל זחאלקה: גם נושאים כאלה אנחנו צריכים, ואני מקווה כבוד היושב ראש, לדון בהם לעומק.

ג'מאל זחאלקה: תחבורה צריכה להיות כלי להגברת התעסוקה והתעסוקה מתאימה ולא רק לשינוע אנשים ממקומות שהממשלה החליטה או התייאשה מהפיתוח שלהם למקומות בהם יש מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: זה פוגע בעיקר בנשים ערביות.

ג'מאל זחאלקה: לנשים חרדיות יותר קל כי רובן גרות במרכז, היכן שיש מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: יש יותר מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: הייתה בעיה של הכשרה אבל ברגע שיש הכשרה, יש מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: אצל נשים ערביות, ברגע שיש הכשרה, אין מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: זאת בעיה כואבת.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה השנייה היא פתיחת מפעלים לתעסוקת נשים שלא כולן בהייטק ולא כולן אקדמאיות.

ג'מאל זחאלקה: גם העניין הזה צריך לדון בו.

ג'מאל זחאלקה: הנושא הזה הוזנח בעשרים השנים האחרונות.

ג'מאל זחאלקה: פעם היו מתפרות וכל מיני תעסוקות שאין אותם היום ולכן צריך להיות תחליף של מקומות עבודה להמונים ולא רק לאנשים שסיימו אוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: אני יודעת שחברת הכנסת מיכל בירן הולכת ללמוד את הנושא הזה לעומק ולהביא לנו את הבשורה איך לפתור את הבעיה הזאת ואני מחכה בשקיקה ללימודים שלה.

ג'מאל זחאלקה: היא יוצאת לחופשת לימודים בחוץ לארץ כדי ללמוד איך לטפל בעניין החינוך הטכנולוגי ובעניין הלאו-טק ולהביא את הבשורה להמונים.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שהוועדה גם תבקש אותה לתת לנו דין וחשבון.

אלי אלאלוף: ההרצאה הראשונה תהיה אצלנו.

ג'מאל זחאלקה: אתה מכיר את הנושא?

ג'מאל זחאלקה: היא הולכת ללמוד מארצות שונות שטיפלו בבעיה הזאת.

מיכל בירן: זה נשמע יותר מסתורי ממה שזה.

מיכל בירן: אני נוסעת לאוסטריה ללמוד.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<ניצן בן עמי: אני מעמותת סיכוי.

<ניצן בן עמי: הדיון יצא מנקודת הנחה של החשיבות לכלכלה, של שילוב שוויוני, ובאמת הרשות לפיתוח כלכלי מדברת על כך שאי שילוב של עובדים ערבים עולה למדינה 31 מיליארד שקלים בשנה.

<ניצן בן עמי: יש מאות מיליוני שקלים שמושקעים בנושא הזה של תעסוקה אבל באמת בעיקר בתחום ההיצע.

<ניצן בן עמי: זאת אומרת, הכשרות לעובדים ולנסות לשלב עובדים והרבה פחות בתחום הביקוש.

<ניצן בן עמי: בתחום הביקוש יש אמנם סבסוד של מקומות עבודה, שזה מאוד מאוד יעיל אבל מאוד יקר ואי אפשר לעשות את זה כמובן בסדר גודל מספיק.

<ניצן בן עמי: אחד הכיוונים לפתרון הוא נושא של רכש ציבורי.

<ניצן בן עמי: המדינה או מדינות ה-OECD רוכשות רכש ציבורי בין 13 ל-20 אחוזים מהתמ"ג, בנתונים שלנו זה בין 136 ל-157 מיליארד שקלים בשנה, כאשר מדינת ישראל רוכשת גם שירותים וציוד.

<ניצן בן עמי: אם תהיה רגולציה על הרכש הזה ויאמרו שגם ברכש ציבורי יצטרך להיות ייצוג הולם, כמו בתוך שירות המדינה, כי זה כן כסף ציבורי וזאת כן הרחבה של השירות הציבורי, אחד הפתרונות ליצירת מקומות עבודה בכל סוגי התעסוקה, גם בתעסוקה איכותית יותר ומכניסה יותר, זאת רגולציה על הרכש.

<ניצן בן עמי: זה משהו שהוועדה הזאת כן יכולה לעסוק בו ולקדם אותו וזה יכול לפתור ולייצר מקומות עבודה.

<ניצן בן עמי: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל בפני שאר החברים אבל אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

אלי אלאלוף: תנו לי לנסות לסכם בכמה נקודות.

אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון בסביבות חודש ינואר בשני הנושאים, ניקח קצת יותר זמן ונתכונן בהתאם לדיון של היום.

אלי אלאלוף: אנחנו נבקש מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לבדוק את החששות שהנתונים לגבי המגזר הערבי אינם הולמים את המציאות.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת חנין זועבי תוביל איזה מהלך ישיר מול הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<סאמי מיעארי: לא רק לעמת את הנתונים אלא גם הנגישות לנתונים.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אני מקבל את ההשלמה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את המעקב הנדרש כדי לקבל את הנתונים בשם הוועדה.

אלי אלאלוף: אנחנו נבקש ממשרד הכלכלה לקדם נושא של קריטריונים שיאפשרו במכרזים וברכש של המוסדות הממשלתיים העסקת עובדים וידרבן בעיקר בעסקים קטנים שהם במגזר הערבי והחרדי וזאת מפני שרואים את התוצאה.

אלי אלאלוף: יש פוטנציאל אדיר ותת ניצול מבחינה זאת של האפשרויות הניתנות לשני המגזרים שציינתי.

אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לקבל דיווח על מרכזי ההכוון לשני המגזרים ולהבין אם הם הגיעו למיצוי אופטימלי או האם יש מקום להמשיך ולפתח לאחר תוצאות שתספקו לנו.

אלי אלאלוף: אנחנו נפעל בקרב השרים על מנת לבדוק אפשרות להגדיל את המספר.

אלי אלאלוף: במגזר הערבי שמענו על עשרים מתוך 21 מרכזים.

אלי אלאלוף: כמה יש במגזר החרדי?

<שירה ברלינר פולג: עשרה מרכזים מתוך עשרה מרכזים.

אלי אלאלוף: ולדעתך לא צריך יותר?

אלי אלאלוף: לעתך.

<שירה ברלינר פולג: נכון להיום אנחנו לא רואים צורך, אבל יכול להיות שנצטרך.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכם, חבר הכנסת זחאלקה וחבר הכנסת מרגי, שיזמתם את הדיון הזה ובזכות

אלי אלאלוף: כם אנחנו גם נמשיך במעקב כפי שביקשתם.

אלי אלאלוף: כל מי שמעוניין להציע לנו בנושאים האלה נתונים ומסמכים, אנחנו נשמח לקבל אותם.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על שלא לכולם ניתנה האפשרות להתייחס לנושא.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.

אלי אלאלוף: תודה.