ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 53, 2015-07-28 12:40

משה גפני: לפני שאני עובר לסעיף של הפוטו- וולטאיות שאנחנו צריכים לדון בו בסוף סדר היום, אני מבקש לדעת האם הגיעו לפתרון בעניין של העובדים.

<קריאה: פתרון חלקי.

משה גפני: מה הפתרון?

<דורון קרני: לגבי מתימו"פ העניינים סגורים, לגבי עובדי המדינה העניינים לא כל כך סגורים.

משה גפני: מה סגור לגבי הנושא של מתימו"פ?

<דורון קרני: מה שסגור זה שהם עוברים עם התנאים שלהם.

<דורון קרני: הם מקבלים הבטחת תעסוקה לשנתיים בלי פיטורים.

<דורון קרני: יש קבוצה של בכירים שתעבור לתקופת ניסיון יותר קצרה.

<דורון קרני: במידה והיא תפוטר, היא תקבל את תנאי הבכירים שקיבלו עובדי רשות השידור הבכירים.

<דורון קרני: במהלך הזמן הזה אנחנו ננהל מו"מ להסכם קיבוצי.

משה גפני: האם לגבי מתימו"פ אנחנו מקבלים את זה בכתב?

<דורון קרני: זה צריך להיות בסיכום.

<אבי חסון: יצא מכתב מהממונה על השכר ומהמדען הראשי ליושב-ראש הוועדה שישקף את הסיכומים.

<קובי אמסלם: אנחנו לא מסכמים דברים בעל-פה, אנחנו מסכמים סיכומים בכתב.

<דורון קרני: יש הערה קטנה נוספת לגבי מתימו"פ.

<דורון קרני: הם כתבו שם שזה בהתאם לסעיף 29, רק הוא לא חל על מתימו"פ.

משה גפני: אז תורידו את זה.

<דורון קרני: יהיה כתוב "לפי כללים של רשות החברות הממשלתיות".

<קובי אמסלם: אנחנו נתאים את הנוסחים לחוק ולהסדרים שהגענו אליהם בהסכמה.

<קובי אמסלם: לא תהיה בעיה.

<קובי אמסלם: לא צריך להתעסק כרגע בניסוחים.

משה גפני: קובי, אני מנהל את הישיבה.

משה גפני: אני אפילו עוסק בניסוחים.

<קובי אמסלם: בשמחה רבה, אדוני.

משה גפני: אני רוצה להיות סגור עם העניין הזה.

משה גפני: מה לגבי עובדי המדינה?

<דורון קרני: לגבי עובדי המדינה העניינים לא סגורים.

<דורון קרני: אני מעדיף שיושב-ראש הוועד יגיד.

משה גפני: מה המחלוקת?

<יוני אבוחצירה: עדיין לא הגענו להסכמות.

<יוני אבוחצירה: לא קיבלנו הצעה ראויה.

משה גפני: על מה יש עדיין מחלוקת?

<יוני אבוחצירה: לגבי תנאי הפרישה, למשל, הם עדיין לא מוכנים להיצמד להצעה שיושב-ראש הוועדה העלה פה.

<יוני אבוחצירה: לגבי תקופת הניסיון אין עדיין הסכמה.

<יוני אבוחצירה: אנחנו דורשים שנתיים מהרגע שההסכם הקיבוצי ייכנס לתוקף, אבל הם עדיין מסרבים.

<דורון קרני: זאת לא תקופת הניסיון, זאת התקופה שאתה יכול להתחרט.

<דורון קרני: צריך להבדיל במונחים.

<יוני אבוחצירה: כן, אבל אנחנו רוצים שיהיה לנו בין מה להשוות.

<יוני אבוחצירה: כרגע אין לנו בין מה להשוות.

<דורון קרני: מה שנקרא תקופת חרטה.

<דורון קרני: שיהיה ברור, על זה אתה מדבר.

משה גפני: קודם כל, לגבי הנושא של השנתיים, האם השנתיים זה מההסכם הקיבוצי, או שהשנתיים זה מיום המעבר?

<יוני אבוחצירה: אנחנו דורשים מהרגע שיש הסכם קיבוצי.

<יוני אבוחצירה: העובדים יכולים להשוות - - -

משה גפני: אין היגיון מההסכם הקיבוצי.

משה גפני: מה ההיגיון?

משה גפני: ההיגיון הוא מהרגע שיש מעבר.

<יוני אבוחצירה: כדי שהעובד יוכל להשוות בין התנאים שלו.

<יוני אבוחצירה: יש, מצד אחד, את מה שמציעים לו בתאגיד, ומצד שני את מה שיש לו בשירות המדינה.

<קובי אמסלם: הוא עובר עם שמירת תנאים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אין היגיון בעניין הזה, כיוון שמתחילת החוק דובר על שנתיים מהרגע שיש את המעבר.

משה גפני: מה שייך ההסכם הקיבוצי לעניין?

משה גפני: יהיה את ההסכם הקיבוצי בגלל שסוכם שיהיה הסכם קיבוצי.

משה גפני: אנחנו גם נעקוב אחרי זה.

משה גפני: אם לא יהיה הסכם קיבוצי, יהיה רע מאוד עם כל העניין.

משה גפני: יהיה הסכם קיבוצי, בעזרת השם.

משה גפני: זה לא קשור לנושא של תקופת הניסיון.

משה גפני: מה עוד?

<יוני אבוחצירה: אנחנו מבקשים שיהיה פיצוי לעובדים על סגירת יחידה.

<יוני אבוחצירה: בסופו של דבר, יש מצב שהתאגיד יעבור להיות מחוץ לירושלים.

<יוני אבוחצירה: יש פגיעה בעובדים שעדיין לא יודעים איפה הם ימוקמו במשרד הכלכלה, אם וכאשר.

<יוני אבוחצירה: יש תקדימים בנושא.

<אריאל יעקובי: לא פה.

<אריאל יעקובי: כל מה שאתה רוצה בסדר, אבל לא פה.

<אריאל יעקובי: אדוני היושב-ראש, את כל מה שאומרת לי הפקידות הבכירה של משרד הכלכלה ומשרד האוצר אני מבקש במילה אחת שיהיה בחוק.

<אריאל יעקובי: לא בגלל שאני רוצה לכבול את ידיהם, אלא בגלל שאני פשוט מנוסה מספיק לדעת שכשלפקידים - לא אלה, אלא אלה שיירשו אותם - אין חובה כלפי הציבור, באותו רגע הם מכניסים את הציבור לבעיה.

<אריאל יעקובי: את מה שאמר יוני אבוחצירה אני מאמין שבסופו של דבר נסכם עם קובי אמסלם כי אני יודע מה קובי אמסלם אמר לי.

<אריאל יעקובי: יש את מכתב העקרונות שדורון קרני פחות או יותר מסכם.

<אריאל יעקובי: מה הבעיה?

<אריאל יעקובי: הבעיה היא שכששאלתי את קובי: "קובי, מה יקרה אם יורשך לא יסכים", אז הא אמר לי: "תשבות".

<אריאל יעקובי: על המילה "תשבות", שזאת הזכות שנתונה במדינה דמוקרטית, אני בבעיה ובדילמה.

<אריאל יעקובי: מה אני מבקש?

<אריאל יעקובי: אני מבקש שאדוני, יחד עם חברי הכנסת המכובדים שיש להם את הסמכות, יכתוב שהואיל והמדינה והעובדים, כשהכנסת גם מברכת על זה, מסכימים שהתאגיד הזה יעבוד בהסכם קיבוצי, שהמדינה תואיל בטובה יחד עם העובדים לעשות הסכם קיבוצי תוך שנה מיום כניסת החוק.

<אריאל יעקובי: כל פעם שאנחנו לא נעמוד בציפיות, אנחנו נהיה בבעיה.

<אריאל יעקובי: אמרתי שאני מוכן לבוא אליך לתת דין וחשבון אחת לחודשיים.

משה גפני: אתם מסכימים לזה שיהיה כתוב בחוק שהמדינה תגיע להסכם קיבוצי תוך שנה מיום כניסת החוק?

<קובי אמסלם: אני אסביר מדוע אני מתנגד לזה, ואני מתנגד לזה בכל תוקף מהטעם הפשוט.

<קובי אמסלם: אל"ף, הסכם קיבוצי זה ליחסי עבודה, בי"ת, כתבנו במכתב ההתחייבות שאין בעיה להפוך אותו להסכם שאומר שהמדען הראשי ושר האוצר וכל מי שצריך בממשלה יפעלו לגיבושו ולחתימתו של הסכם קיבוצי.

<קובי אמסלם: זה המקסימום שאנחנו עושים.

<קובי אמסלם: יחסי עבודה מושתתים על הסכמים.

<קובי אמסלם: אם פתאום הסכם לא מספיק, אז אני וגם אתם בצרות צרורות.

<קובי אמסלם: הכי בצרות צרורות זה ארגון העובדים שפתאום התחייבות שנכנסת להסכם איננה מספיקה כדי להניח את הדעת.

<קובי אמסלם: זה לא מתקבל על דעתי, לכן אני מתנגד לזה.

<קובי אמסלם: אני מדבר עם חברי מההסתדרות כל יום.

<קובי אמסלם: בינינו אנחנו יכולים להגיע להרבה חילוקי דעות ולהרבה הסכמות.

<קובי אמסלם: אנחנו לא מסתירים שום דבר אחד מהשני, לפחות אני לא מסתיר ממנו.

<קובי אמסלם: אמרתי לו את הדבר הבא: עם כל הכבוד ועם כל הערכה, אם אנחנו נכניס לחקיקה עניינים של הסדרת יחסי עבודה, זה יותר נזק מתועלת.

<קובי אמסלם: הבית הזה תמיד התנגד להכנסה של הוראות של יחסי עבודה לתוך החקיקה על דברים פשוטים, למעט חקיקת מגן.

באסל גטאס: זה לא נקרא חקיקה, זה נקרא הבטחה שלטונית.

באסל גטאס: הוא לא אומר לך מה יהיה בהסכם, הוא לא אומר לך מה טיב היחסים.

באסל גטאס: זאת התחייבות של המדינה.

<קובי אמסלם: ניתנת התחייבות.

<קובי אמסלם: מה היא קשורה לחקיקה?

<קריאה: איפה היא ניתנה?

מיקי לוי: יש רצף שלטוני.

<קובי אמסלם: אמרתי.

מיקי לוי: מחר אתה בכל חוק תבקש להכניס יחסי עבודה.

מיקי לוי: אני מבין בדיוק מה קובי אומר.

באסל גטאס: זה לא הכנסה של יחסי עבודה, זה הכנסה של דבר הצהרתי מטעם הממשלה שהיא מתחייבת לעשות הסכם קיבוצי.

באסל גטאס: הוא לא אומר איזה טיב של יחסי עבודה.

<קובי אמסלם: ניתנת ההתחייבות הזאת.

באסל גטאס: איך, בכתב?

<קובי אמסלם: כן, בכתב.

באסל גטאס: זה מספיק?

באסל גטאס: חתום על ידי מי?

<קובי אמסלם: אני אגלה לך סוד קטן, חבר הכנסת גטאס.

<קובי אמסלם: חקיקה אפשר לשנות כל יום, הסכמים אי אפשר לשנות, לכן אנחנו מסדירים הסדרי עבודה בהסכמים, לא בחקיקה.

<קובי אמסלם: האמן לי, זו צרה צרורה.

משה גפני: אני מציע שיהיה כתוב בחוק שבתוך שנה יגובשו ההסכמים, ההסדרים.

משה גפני: צריך שתהיה התייחסות בחוק.

משה גפני: אני מבין מיעקבי וממך שתלכו להסדר.

משה גפני: העובדים לא ידרשו דברים שהם מעבר.

מיקי רוזנטל: גם היו תקדימים.

<קובי אמסלם: אין תקדימים לזה.

משה גפני: יש תקדימים.

<קובי אמסלם: אני יודע בדיוק איזה תקדימים יש.

מיקי רוזנטל: אני אפרט אותם.

<קובי אמסלם: תפרט, ואני אתייחס.

משה גפני: אני מציע שיהיה כתוב בקשר לעובדי המדינה שבמהלך שנה יגיעו להסדרים עם העובדים.

<קובי אמסלם: אין קשר לעובדי המדינה, אדוני.

<קובי אמסלם: מה לא ברור בזה?

<קובי אמסלם: אין קשר בין מה שאומר אדוני לבין עובדי המדינה.

<קובי אמסלם: בנוגע לעובדי המדינה יש שתי קבוצות שמתחלקות לשתי קבוצות.

<קובי אמסלם: יש קבוצה אחת שלא רוצה לעבור לתאגיד החדש, היא נשארת במדינה, מבטיחים לה את אותם תנאי עבודה, מבטיחים לשלב אותה במשרה חדשה.

<קובי אמסלם: למי שלא רוצה להישאר בשירות המדינה, הוא רוצה לפרוש, וזה אחרי שהמדען הראשי נפרד מהמדינה, הצענו תכנית פרישה.

<קובי אמסלם: זה לגבי עובדי המדינה.

<קובי אמסלם: חוץ מזה אמרנו שלמי שמוכן לעבור לתאגיד יש שתי אפשרויות: אחת, לעבור לתאגיד ולהישאר שם, והשנייה, לעבור לשם ולהתחרט.

<קובי אמסלם: בכל מקרה, למי שעובר שומרים על תנאי השכר כאילו הוא המשיך לעבוד במדינה.

<קובי אמסלם: אין קשר לחקיקה.

<קובי אמסלם: הבטחנו את זה בהסכם.

<אבי חסון: זה חל גם על כללי התקשי"ר עד שייחתם הסכם חדש לגבי אותם עובדים שעוברים לתאגיד.

<אבי חסון: עד שנחתם הסכם קיבוצי חדש חלים עליהם כללי התקשי"ר.

משה גפני: רשמנו לעצמנו את העניין הזה.

משה גפני: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב בחוק שלגבי עובדי המדינה זה יהיה בהתאם להסדרים שנאמרו כאן, רק שזה יהיה בתוך שנה.

משה גפני: מה זה מפריע לך? אני גם לא מבקש ממך רשות, אני תיכף הולך להצביע על זה.

משה גפני: אני לא כותב כלום.

משה גפני: אני אפילו לא כותב את המילה "הסכם קיבוצי".

משה גפני: אני גם לא מכריח אותך.

משה גפני: אני רק אומר שיהיה בחוק משפט שמתייחס לעובדים.

משה גפני: מה קרה פה?

<קובי אמסלם: איזה משפט שמתייחס לעובדים?

מיקי רוזנטל: כשהקמתם את רשות הנמלים הייתה התייחסות לעובדים, כשהקמתם את רשות השידור הייתה התייחסות לעובדים.

<קובי אמסלם: לא כך.

מיקי רוזנטל: מה זה חשוב?

<קובי אמסלם: זה כן חשוב.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה שנכניס את סעיף הנמלים?

מיקי רוזנטל: אני מכניס אותו מיד.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה?

מיקי רוזנטל: לא, אתה לא רוצה.

<קובי אמסלם: גם אתה לא רוצה.

מיקי רוזנטל: נכון.

<קובי אמסלם: יפה, אז הנה הגענו להסכמה.

מיקי רוזנטל: אני כן רוצה שתהיה התייחסות לעובדים.

מיקי רוזנטל: חייבת להיות התייחסות לעובדים.

<קובי אמסלם: יש התייחסות בפרק הזה שמדברים על עובדים.

מיקי לוי: אני מבקש לשאול את היועצת המשפטית אם ראוי להכניס לחוק דבר כזה.

משה גפני: לא בטוח שזה הנושא שעומד כאן לדיון.

מיקי לוי: זה הנושא, תאמין לי.

<שגית אפיק: אני לא חושבת שיש בעיה משפטית להכניס עניין כזה.

<שגית אפיק: אני מבינה שזה יהווה סוג של תקדים, אבל יש בחקיקה גם אמירות יותר חזקות מהמשפט הזה ביחס לעובדים.

משה גפני: זאת לא החלטה משפטית.

משה גפני: מיקי, אני מתחשב בדעתך, היית סגן שר אוצר.

משה גפני: אני מבין את ההשלכות ואת כל הדברים האלה.

משה גפני: אנחנו לא אומרים במשפט הזה דבר שיוצר תקדים על מקומות אחרים.

משה גפני: הוא לא יוצר תקדים.

משה גפני: את כל מה שקובי אמר אני מקבל, אני חושב שזה נכון.

משה גפני: אני חושב שגם הולכים לפתרון.

משה גפני: גם יעקובי אמר את זה.

משה גפני: אנחנו אומרים משפט שנותן לזה תוקף שלטוני שגם כאשר קובי עוזב - - זו אמירה שמרגיעה את השטח, היא לא אמירה שיוצרת תקדים, היא לא מחייבת כלפי איזה שהוא גוף אחר שיעשה שם הקמת רשות או משהו כזה והעובדים יהיו בבעיה.

משה גפני: זה לא יוצר תקדים.

משה גפני: הוא בעצם מרגיע את השטח.

משה גפני: אני מציע לקבל את זה.

מיקי לוי: יעקובי כל כך מנוסה.

מיקי לוי: ניהלתי איתו ברשות המיסים הרבה מאוד שיחות.

מיקי לוי: הוא היה בא ומבקש ממני שאת הפיצוי לעובדים אני אכניס לתקנות מס הכנסה, או שיהיה שינוי חוק במס הכנסה לעניין העובדים כי נתנו להם פיצוי על עבודת יתר.

מיקי לוי: הייתכן?

מיקי לוי: אין משמעות להתחייבות שלטונית של שר האוצר?

מיקי לוי: אני אומר לכם, אנחנו איבדנו את הראש.

מיקי רוזנטל: אני פשוט מתנגד לרוח שנושבת פה.

מיקי רוזנטל: האם בפעמים הבאות שיופרטו שירותים או לחלופין יפוצלו שירותים מהשלטון אנחנו לא נבטיח את הזכויות של העובדים?

מיקי לוי: בוודאי נבטיח.

מיקי רוזנטל: ולכן זה לא תקדים.

<קובי אמסלם: מבטיחים אותן.

מיקי לוי: לא בתוך החוק.

מיקי לוי: מה עניין שמיטה להר סיני?

<קובי אמסלם: מבטיחים אותן הרבה יותר טוב.

<קובי אמסלם: מבטיחים אותן בהסכם, לא בחקיקה.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא נכנסנו לפרטים.

<קובי אמסלם: אני מניח בפניך את תוכן ההסדר.

מיקי לוי: אתם עושים תקדים מסוכן מאוד, כי מחר בכל חקיקה זה ייכנס.

מיקי לוי: ששר האוצר ילך, שהממונה על השכר גם ילך אם אין משמעות לנייר ההתחייבות שהם נותנים.

מיקי לוי: התחייבות שלטונית זה מה שביקשנו.

<קובי אמסלם: הסכם זה מעבר להתחייבות שלטונית.

<קובי אמסלם: זה הסכם.

<קובי אמסלם: זה לא קשור אלי.

<קובי אמסלם: גם אם אני לא נמצא מחר בבוקר, ההסכם שריר וקיים.

<קובי אמסלם: אין דבר כזה שהסכם פוקע כשמישהו הולך.

<קובי אמסלם: אין כזה דבר.

<אריאל יעקובי: זה לא חוקי שלקחו פרקליט בין הטובים שיש במדינה והוא מולי.

<אריאל יעקובי: אני הרבה יותר חלש.

<אריאל יעקובי: אני מבטיח לאדוני שההסתדרות תעשה כל אשר לאל ידה על מנת שחששותיו של קובי לא יתקיימו.

<קובי אמסלם: זה לא חששות.

<אריאל יעקובי: אני אבוא לפה מתי שתרצו.

מיקי לוי: זה לא קשור.

משה גפני: על אף הוראות סעיף קטן (ב), רשות מקרקעי ישראל לא תחל לפעול אלא לאחר שנחתם הסכם קיבוצי המסדיר את זכויותיהם של עובדי מינהל מקרקעי ישראל.

<קובי אמסלם: זה מה שאתה מציע לנו?

משה גפני: לא.

<קובי אמסלם: תודה רבה.

משה גפני: אני לא מבקש את זה.

<קובי אמסלם: וטוב שכך.

מיקי לוי: בכייה לדורות ההסכם הזה.

משה גפני: אני מבקש להפריך את העניין הזה שאין תקדים בחקיקה.

משה גפני: יש תקדים בחקיקה.

משה גפני: לא ביקשנו.

משה גפני: אנחנו גם לא היינו שם.

משה גפני: היינו שם אם אכן הייתם מקשיחים עמדות.

משה גפני: מכיוון שאתם לא מקשיחים עמדות אלא להיפך - עם מתימו"פ הסתדרתם ועם עובדי המדינה אתם הולכים להסכם קיבוצי - אני מציע שיהיה כתוב שבתוך שנה ייקבעו הסדרים כוללים עם העובדים ביחס לזכויותיהם.

<קובי אמסלם: אל תהפוך את כולנו לעבריינים אם תחלוף שנה ולא יהיה הסכם קיבוצי, כי להסכם קיבוצי צריך שניים.

משה גפני: אתם יכולים למשוך את החוק.

משה גפני: אני חושב שזה המינימום שבמינימום כשמוקמת רשות, העובדים מפחדים וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: אני לא דורש מכם שום דבר.

משה גפני: אני מבקש שיהיה משפט בחוק.

משה גפני: אני לא הולך להעביר חוק בלי זה.

משה גפני: עם כל הכבוד, או שאתם חושבים שאני לא למדתי ליבה, שאני לא יודע לקרוא בלי נקודות, מה שנכון נכון, או שאתם חושבים שאנחנו באמת נתעלם מהעניין של העובדים.

משה גפני: אין אפשרות להגיע לפתרון, אין אפשרות להגיע לחקיקה אם לא נזכיר את המילה "עובדים".

משה גפני: אני לא מבקש כמו רשות מקרקעי ישראל שמיקי אומר שזאת בכייה לדורות.

משה גפני: אצלי בכייה לדורות זה תשעה באב.

משה גפני: זה לא בכייה לדורות.

משה גפני: דאגה לעובדים זו לא בכייה לדורות.

משה גפני: אתם תהיו עבריינים אם הממשלה לא תגיש תקציב בזמן.

משה גפני: זה יהיה עברייני.

משה גפני: כבר הייתה עבריינות כזאת.

משה גפני: אתה מדבר איתי על עבריינות שבתוך שנה לא תגיעו להסכם עם העובדים?

<קובי אמסלם: כן.

<קובי אמסלם: אתה יודע כמה - - -

משה גפני: אז תבואו לפה, אנחנו ניתן לכם אורכה של עוד שנה.

<קובי אמסלם: הקראת סעיף מרמ"י.

<קובי אמסלם: הסעיף אמר שהחוק לא ייכנס לתוקף אלא לאחר שיהיה הסכם קיבוצי.

<קובי אמסלם: אתה יודע כמה זמן לקח לגבש את ההסכם הקיבוצי?

<קובי אמסלם: שנתיים.

<קובי אמסלם: למה?

<קובי אמסלם: כי זה אומר שלצד אחד יש וטו על החקיקה.

<קובי אמסלם: במו"מ הרי אפשר לעשות מה שרוצים.

באסל גטאס: אם לא היה סעיף בחוק היה לוקח אולי 10 שנים.

משה גפני: ולכן אתה לא מתנה את החוק בזה, אתה לא קובע את ההסכם הקיבוצי, אתה לא קובע את כל הדברים - - -

<קובי אמסלם: גם שם לא קבעו את ההסכם הקיבוצי.

משה גפני: אני לא מתנה את החוק בזה.

<קובי אמסלם: אתה הופך אותי לעבריין אם אני לא אגיע תוך שנה.

<קובי אמסלם: מה יהיה אם אני לא אגיע?

<קובי אמסלם: אם יש להם דרישות שאני לא מקבל אותן, מה אתה רוצה שאני אעשה, שאני אהיה עבריין?

משה גפני: תבוא לוועדה.

<קובי אמסלם: אני לא קשור לוועדה.

<קובי אמסלם: זה לא קשור לוועדה.

<קובי אמסלם: אתה ממסמר אותנו ל-365 ימים.

מיקי רוזנטל: הנימוק שלך הוא נימוק כבד משקל, אבל זה לא המקרה.

<קובי אמסלם: זה כן המקרה, כי זה תמיד המקרה.

מיקי רוזנטל: זה ממש לא המקרה.

מיקי רוזנטל: יש פה קבוצת עובדים שההסתדרות בעצמה אומרת - - -

<קובי אמסלם: אתה אומר את זה.

<קובי אמסלם: לפני 5 דקות שמעת את יושב-ראש הוועד אומר לך בדיוק הפוך.

<יוני אבוחצירה: שהעובדים יישארו עובדי מדינה.

רחל עזריה: כבוד היו"ר, מה האינטרס של העובדים להגיע להסכם כמה שיותר מהר?

משה גפני: בכל מקרה?

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אם אנחנו מוסיפים את המשפט הזה, הם יודעים שעל המדינה יש סנקציה.

משה גפני: אין סנקציה.

מיקי רוזנטל: אין התניה.

<קובי אמסלם: אתה הופך אותי לעבריין.

<קובי אמסלם: מה זאת אומרת "אין"?

רחל עזריה: אנחנו צריכים לוודא ששני הצדדים מנסים להגיע להסדר.

משה גפני: אנחנו עוקבים אחריהם כל שנה.

רחל עזריה: ולא, אנחנו נותנים למישהו סולם לטפס איתו על עץ כי הוא יודע שיש לו שנה, כי הוא יודע שיש לו גיבוי מהוועדה.

רחל עזריה: אגב, מי שלימד אותי את זה אלה חברייך במועצת העיר ירושלים בוועדת תכנון ובנייה.

רחל עזריה: אני מרגישה שזה לא מידתי.

רחל עזריה: אנחנו צריכים להגיע למשהו שהוא לשני הכיוונים.

רחל עזריה: כרגע הוא לא לשני הכיוונים.

משה גפני: אני מציע עוד תוספת כדי להרגיע את הרוחות.

משה גפני: אני מציע שכעבור שנה, אם לא מגיעים להסדר, שר האוצר, באישור ועדת הכספים, יכול להאריך את המועד בעוד חצי שנה.

<קובי אמסלם: אי אפשר ככה.

משה גפני: בתוך שנה מפרסום החוק ייקבעו הסדרים כוללים עם העובדים או הסכמים כוללים עם העובדים בנוגע לזכויותיהם, ורשאי שר האוצר, באישור הוועדה, להאריך תקופה זו בתקופה אחת נוספת.

רחל עזריה: יש איזה שהוא ספק שאמורים להגיע להסדר?

רחל עזריה: למה אנחנו מוסיפים את המשפט הזה?

מיקי רוזנטל: כדי להבטיח - - -

משה גפני: רחל, מה זה מפריע?

רחל עזריה: בשביל מה זה טוב?

משה גפני: זה טוב, כדי שגם מי שבא אחריו ידע שהוא מחויב לעניין של ההסכם עם העובדים.

רחל עזריה: אחרת הוא לא מחויב להסכם עם העובדים?

משה גפני: אחרת יכול להיות שיתחילו למסמס את זה.

<קובי אמסלם: מתי אני לא מחויב להסכם?

<קובי אמסלם: גם כשאני מתחייב בעל-פה אני מחויב, קל וחומר בכתב.

<קובי אמסלם: אין לי בעיה שתעשו כל יום דיונים על מצב יחסי העבודה במשק, על מצב כלכלת העבודה במשק, על השכר במגזר הציבורי, אבל אל תמציאו את הגלגל מחדש עכשיו.

<קובי אמסלם: זה לא נכון לעשות את זה אגב המקרה הזה.

<קובי אמסלם: יש לנו טכניקה שאומרת שאנחנו מכניסים סעיף להסכם שאומר שאם לא מגיעים תוך x ימים להסכמה, עושים ועדת מעקב, ואם לא מגיעים להסכמה בוועדת מעקב, עושים בוררות, שזה המנגנון הקלאסי ביחסי עבודה.

<קובי אמסלם: לא להמציא את הגלגל מחדש כל הזמן.

<קובי אמסלם: אני אומר לכם שזו טעות.

מיקי רוזנטל: המצב האידיאלי היה שהייתם מגיעים עם העובדים להסכם.

<קובי אמסלם: הגענו להסכם.

<קובי אמסלם: זה מה שאתה לא רוצה להקשיב.

<קובי אמסלם: אמר לך את זה מי שאמר.

מיקי רוזנטל: אני שומע דברים אחרים.

מיקי רוזנטל: עבדתם על החוק הזה 3 שנים, שנתיים.

מיקי רוזנטל: היה לכם זמן להגיע להסכם עם העובדים, אבל לא הגעתם להסכם עם העובדים.

<קובי אמסלם: הנה ההוכחה ששנה לא מספיקה.

<קובי אמסלם: אתה עדיין מתעקש.

באסל גטאס: מה אתה מבקש, שנתיים?

<קובי אמסלם: לא.

באסל גטאס: אתה נתלה בעניין הזה שזה לא ייכנס לחוק.

<קובי אמסלם: אנחנו מחויבים.

באסל גטאס: אתה רוצה שנכתוב 3 שנים?

<קובי אמסלם: לא.

באסל גטאס: העניין של הזמן הוא תירוץ כדי שהחוק לא יתייחס בכלל לעניין.

<קובי אמסלם: תתייחס.

<קובי אמסלם: יש לנו סעיפים שמתייחסים.

משה גפני: אני מקריא את הנוסח.

משה גפני: בתוך שנה מיום התחולה של החוק ייקבעו הסכמים כוללים עם העובדים בנוגע לזכויותיהם ורשאי שר האוצר, באישור הוועדה, להאריך תקופה זו בתקופה אחת נוספת.

משה גפני: אני מבקש להצביע על זה.

משה גפני: אם יגיעו עד מחר אחר הצהריים להסכם עם עובדי המדינה, אני אוריד את הסעיף הזה.

רחל עזריה: אני מבקשת התייעצות סיעתית.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: אני מבקש להקריא מה שסוכם לגבי הנושא של הוראת המעבר.

<ניב חנן: במקום סעיף 4 יבוא סעיף 5.

<שגית אפיק: אתה בעצם מבטל את סעיף 58(4).

<ניב חנן: (5) יתקבל עובד לרשות לפי הוראות פסקות (1) ו-(3), יחולו עליו תנאי העבודה שחלו עליו כדין כעובד המדען הראשי או כעובד העמותה, לפי העניין, ערב קליטתו ברשות, ובלבד שאושר לרשות, לפי הוראות סעיף 29 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 (להלן חוק יסודות התקציב), להנהיג תנאים אלה; (6) על אף האמור בפסקה (5), נחתם הסכם קיבוצי מיוחד כמשמעותו בחוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז-1957, בין הרשות ובין ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדי הרשות והמסדיר את שכרם ותנאי עבודתם ואשר אושר לפי סעיף 29 לחוק יסודות התקציב, יחולו הוראות הסכם זה; (7) על אף האמור בכל דין, עובד שהתקבל לרשות לפי הוראות פסקות (1) ו-(3), לא יהיה זכאי להטבות פרישה כלשהן בשל סיום העסקתו במדען הראשי או בעמותה, לפי העניין; (8) זכויות עובד שהתקבל לרשות לפי הוראות פסקאות (1) ו-(3) הנובעות מעבודתו כעובד מדינה או כעובד העמותה, לפי העניין, ייחשבו כזכויות הנובעות מעבודה בשירות הרשות; (9) הסדרים לגבי זיכוי הרשות בסכומי התשלומים של עובדים שייקלטו לפי האמור בסעיף 8, ייקבעו תוך שנה מיום תחילתו של חוק זה בהסכמים בין הרשות ובין הממשלה ובין הרשות ובין העמותה;

באסל גטאס: את המשפט הזה לא אמרת.

משה גפני: מי בעד אישור הסעיפים האלה כפי שהוקראו, מי נגד, מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: נמנעים –אין

משה גפני: אני מבקש להביא להצבעה את מה שהקראתי קודם.

משה גפני: אני מודיע שאם יגיעו להסכם עד מחר אחר הצהריים, הסעיף הזה ירד.

משה גפני: הנוסח ייכתב כך: "בתוך שנה מיום התחילה של החוק ייקבעו הסכמים כוללים עם העובדים בנוגע לזכויותיהם ורשאי שר האוצר, באישור הוועדה, להאריך תקופה זו בתקופה אחת נוספת".

משה גפני: מי בעד הסעיף הזה, ירים את ידו, מי נגד, מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: נמנעים –אין

משה גפני: אני מציע, רחל, שתבקשי רביזיה על העניין של ירושלים.

משה גפני: אני מבקש מהחברים שלא יצביעו על ההסתייגות שלך.

משה גפני: אני מבקש שתביאי את זה למליאה.

רחל עזריה: על הסעיף שהקראת אני מבקשת להגיש הסתייגות למליאה.

משה גפני: שמה תגיד?

רחל עזריה: למחוק את זה.

משה גפני: תביאי את זה למליאה.

משה גפני: בנוגע לרביזיה לגבי ירושלים - - -

אראל מרגלית: אנחנו מצטרפים אליה.

משה גפני: אל תצביעו, תעשו לי טובה.

משה גפני: שההחלטה תהיה במליאה.

משה גפני: אתה רוצה לרדת לרזולוציות האלו?

משה גפני: ההכרעה תהיה במליאה.

משה גפני: אני לא רוצה להכריע פה.

משה גפני: על העניין של ירושלים את מבקשת רביזיה?

רחל עזריה: כן.

משה גפני: מי בעד הרביזיה, ירים את ידו, מי נגד, מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: נמנעים –אין

משה גפני: הרביזיה התקבלה.

משה גפני: מה את מציעה?

רחל עזריה: אני מציעה להוסיף - - -

<שגית אפיק: את מבקשת שבסעיף התחילה, בתוך אותן 4 שנים שבהן יתבצע המעבר לירושלים לא תוקם הרשות במקום אחר.

רחל עזריה: היא תקום בירושלים.

משה גפני: אני אגיד לכם למה אני מבקש שלא תהיה פה הכרעה.

משה גפני: אני לא זוכר תקדים שבו התעסקנו ברזולוציות כאלו נמוכות של מה יעשה הפקיד הבכיר, איפה הוא ימקם את המשרדים.

רחל עזריה: זה לא נכון.

אראל מרגלית: בחוק רשות השידור זה לא יעזור להם.

משה גפני: אראל, זאת הכרעה שמסורה למליאה.

משה גפני: זה דבר שלפי דעתי אנחנו לא יכולים להכריע פה.

משה גפני: אפשרתי לה.

משה גפני: יכולתי להגיד שאין רביזיה כי כבר נגמר הדיון.

משה גפני: אני מאפשר את זה.

משה גפני: מי בעד ההצעה של חברת הכנסת רחל עזריה, מי נגד, מי נמנע?

משה גפני: בעד – 2

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה, היא עולה למליאה.

משה גפני: תודה רבה, הסעיף הזה הסתיים.