ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 34, 2015-07-21 15:00

דוד אמסלם: רבותיי, בואו נמשיך את הדיון שהפסקנו.

דוד אמסלם: מי רוצה להתייחס?

יעל גרמן: אני אמרתי את הדברים באופן עקרוני, אבל למעשה לא פירטתי את ההסתייגויות ולא דנו בהן.

יעל גרמן: השאלה אם זה המקום היום לדון בהסתייגויות.

דוד אמסלם: הדיון הוגדר כדיון בהסתייגויות.

יעל גרמן: אנחנו מדברים על הסתייגות בסעיף 19יד(ד)(1), לאחר המילים "על מצבו כאמור" יבוא "אם יינתן לו הטיפול ואם לא יינתן לו הטיפול הרפואי המבוקש".

יעל גרמן: אנחנו רוצים להוסיף גם את האפשרות הזאת.

יעל גרמן: אנחנו כל הזמן מדברים על כך שבית המשפט צריך לקבל את ההחלטה בהתאם למה יקרה לו אם הוא לא יקבל את ההזנה.

יעל גרמן: אני מבקשת שבית המשפט ייקח בחשבון גם מה יקרה לו אם הוא כן יקבל את ההזנה ואת הסיכונים הבריאותיים והנפשיים.

דוד אמסלם: בעזרת השם הוא יהיה בריא.

באסל גטאס: זה תלוי .

דוד אמסלם: יש מצב שיתנו לו אוכל והוא יהיה יותר חולה?

יעל גרמן: כן.

באסל גטאס: אם הזונדה נכנסה לריאות.

באסל גטאס: 3 המקרים שבהם מתו אסירים בגלל הזנה הם בגלל שהכניסו להם את האוכל לריאה.

<יואל הדר: ב-19יד(ד)(2) כתוב את הסיכויים והסיכונים של הטיפול הרפואי.

יעל גרמן: אם יינתן לו הטיפול ואם לא יינתן לו הטיפול.

<יואל הדר: הבנתי, אם תקראי את סעיף קטן (2), כתוב את הסיכויים והסיכונים.

דוד אמסלם: בסעיף (2) כתוב "הסיכויים והסיכונים של הטיפול הרפואי המבוקש בשל הטיפולים הרפואיים החלופיים לאסיר, וכן מידת פולשנותו של הטיפול הרפואי המבוקש והשפעתו על בריאות האסיר".

דוד אמסלם: זה כתוב.

יעל גרמן: אני מבקשת שזה יהיה גם ב-(1), כדי שיהיה ברור שלא לוקחים רק את הפרוצדורה הרפואית.

דוד אמסלם: כתוב ב-(2), אז למה ב-(1)?

יעל גרמן: אני רוצה להדגיש את הנושא הזה שזה לא רק הסיכונים שיהיו אם חס וחלילה - - -

דוד אמסלם: כתוב את הסיכויים והסיכונים.

<יואל הדר: זה נמצא בסעיף (2).

<מירי פרנקל שור: מה שחברת הכנסת מבקשת להדגיש זה שמצד אחד נכון שצריך לשקול את הסיכויים והסיכונים של הטיפול, אבל מצד שני, שזאת ההדגשה, היא רוצה שבית המשפט ישקול מה יקרה אם לא יינתן לו.

<יואל הדר: זה כתוב ב-(1).

דוד אמסלם: סעיף (1) מדבר בעיקר על מצבו הרפואי.

דוד אמסלם: הסיכויים והסיכונים באים לתפוס את שני הדברים, להגיד: תשמעו, רבותיי, יש פה איזון בין הסיכונים לבין הסיכויים.

דוד אמסלם: במידה ואתה נותן לו, מה הסיכונים שאתה מכניס אותו אליהם.

יעל גרמן: מכיוון ש-(1) מדבר רק אם לא יינתן לו הטיפול, אני מבקשת שב-(1) יהיה גם אם כן יינתן לו הטיפול.

<יואל הדר: זה (2).

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: לא איכפת לי שיהיה אותו מספר.

<יואל הדר: זה כתוב היום ב-(2).

יעל גרמן: תעשה את אותו דבר ב-(2).

דוד אמסלם: אני הבנתי את העניין.

דוד אמסלם: אני חושב שהוא פתור, אבל אין לנו אידיאולוגיה פה.

יעל גרמן: הלב של ההסתייגות שלי הוא ב-19יד(ה).

יעל גרמן: אני מבקשת למחוק את הסעיף בהצעת החוק.

יעל גרמן: מבחינתי, ואני אמרתי והסברתי את זה לפני מספר שעות, בית המשפט לא צריך לעניין אותו למה אסיר שובת.

יעל גרמן: אני לא רוצה שהוא יתעניין במניעים הפוליטיים שלו.

יעל גרמן: אני מבקשת למחוק את 19יד(ה).

<מירי פרנקל שור: את הסוגיה של ביטחון המדינה, או את עמדת האסיר?

יעל גרמן: ביטחון המדינה.

<יואל הדר: חייבים להשאיר את ביטחון המדינה.

יעל גרמן: ככל שלא תתקבל ההסתייגות ב-19יד(ה), מוצע לשנות את הנוסח ולומר את הדבר הבא: במקום "שיקולים ביטחוניים" יבוא "שיקולים אחרים", לא לציין את השיקולים הביטחוניים.

יעל גרמן: ב-19יד אני מציעה להוסיף סעיף קטן (ז) שקובע "כי נשיא בית המשפט המחוזי וסגנו לא יתירו מתן טיפול רפואי כאמור בסעיף קטן (א), אלא לאחר ששוכנע על בסיס חוות דעת רפואית כי לא ייגרם לאסיר נזק עקב הטיפול".

יעל גרמן: הם צריכים להשתכנע שלא יהיה לו נזק.

דוד אמסלם: אני חושב שהעסק מכוסה כאן בכל הסעיפים.

דוד אמסלם: את מבקשת להכניס סעיפים על סעיפים על סעיפים.

דוד אמסלם: זה לא סיפור מעשה, זה חוק.

יעל גרמן: צריך להבטיח שלא יהיה נזק לאסיר.

דוד אמסלם: כתוב "הסיכויים והסיכונים של הטיפול הרפואי המבוקש ושל טיפולים רפואיים חלופיים לאסיר, וכן מידת פולשנותו של הטיפול הרפואי המבוקש והשפעתו על כבוד האסיר".

דוד אמסלם: כל זה יבוא לידי ביטוי בהחלטת בית המשפט.

דוד אמסלם: כתוב "בבואו לקבל החלטה לפי סעיף זה".

דוד אמסלם: מדברים על השופט.

באסל גטאס: בבואי להתייחס לחוק של ההזנה בכפייה, ואי אפשר לקרוא לו בשם אחר, אני מוצא את עצמי בדילמה, כבוד היושב-ראש וחבריי, מבחינת עמדתו של הרופא שיוטל עליו להזין בכוח את האסיר שובת הרעב ביודעו שאם הוא יסרב ויכבד את רצונו של האסיר המטופל שלו, האסיר יועבר לידיו של רופא אחר או מוסד אחר ששם ידאגו למצוא את הרופא שאין לו את הכבוד וכללי האתיקה של הרופאים.

באסל גטאס: הוא עומד במצב של דילמה נוראית בין שמירה על עקרונותיו ומצפונו, לבין נאמנותו למטופלו שעלול להיות מועבר לטיפול לא הומני בידי אחרים.

באסל גטאס: הדילמה שלי היא אם בכלל להיכנס לתחום של הגשת ההסתייגויות על סעיפי חוק שאינו ראוי בכלל להיות בספר החוקים של כל מדינה ואתה דוחה מכל וכל.

דוד אמסלם: אתה פתרת את הדילמה, עובדה שיש לך הסתייגויות.

באסל גטאס: ההסתייגות המרכזית והיחידה שיש לך היא לבטל את כל הצעת החוק, להסיר אותה מסדר היום, כלומר, להצביע נגדה.

באסל גטאס: האם עצם התעסקותי בהעלאת סייגים והסתייגויות בסעיפי החוק לא תורמים אפילו במשהו להכשרת השרץ?

באסל גטאס: אני מצהיר בפתח דבריי שאני נגד כל החוק הזה.

באסל גטאס: גם אם יתקבלו כל הסתייגויותיי, אשאר נגדו ואצביע נגדו.

באסל גטאס: האקט של ההסתייגויות שאני מגיש תורם לדבר אחד: לעקר את החוק מהיכולת להגיע למצב מעשי של הזנת אסיר בכוח, כי אין דרך לשפר או להנעים או להקל במצב של עינוי שהחוק הזה יוליד אם חלילה יתקבל.

באסל גטאס: אין חצי עינוי, אין עינוי מתון, אין עינוי לטובתו .

באסל גטאס: עינוי זה עינוי זה עינוי.

באסל גטאס: מעל לכל, זה מה שיביא חיסכון חיים של ממש של האסיר.

באסל גטאס: המטרה האמיתית הנסתרת של החוק לשבירת השובתים: תאכל, או שנאכיל אותך בכוח, כלומר, מטרה פוליטית מובהקת אחת ויחידה.

באסל גטאס: לזה החוק נועד, ולכן יש להכשילו ולעקרו מהיסוד.

באסל גטאס: מבחינתי התוצאה האופטימאלית היא לעקר את החוק שיישאר ללא שיניים ויהיה אות קלון על מצחה על הדמוקרטיה הישראלית או כתם אדום כפי שכינתה אותו הסתדרות רופאים בישראל.

באסל גטאס: .

באסל גטאס: מה שעומד בלב חוקי האתיקה של ההסתדרות הרפואית שכל כך חרדה להצביע ולפעול נגד החוק זה העניין של לא להזיק.

באסל גטאס: יש לזה כמה ביטויים בלטינית, באנגלית.

באסל גטאס: הדאגה המרכזית של הרופא לפני שהוא מתחיל לטפל בחולה זה מניעת נזק.

באסל גטאס: מה שלא יעשה, קודם כל שלא יזיק.

דוד אמסלם: יש פסוק אצלנו שאומר "סור מרע ועשה טוב".

דוד אמסלם: יש קודם כל לא לעשות רע, אחרי זה - - -

באסל גטאס: בדיוק.

באסל גטאס: כנראה שכלל הברזל הזה לקוח גם ממורשת דתית.

באסל גטאס: הממשלה, לצערי, פועלת בכדי להשיג את מרב הנזק האפשרי.

באסל גטאס: אני מתחיל להסביר את ההסתייגויות סעיף סעיף של הרשימה המשותפת לחוק.

באסל גטאס: אני מתחיל בשם של הפרק.

באסל גטאס: במקום "מניעת נזקי שביתת רעב" יבוא "הצעת חוק לעינוי אסירים שובתי רעב", או לחילופין: "האכלה בכפייה", או לחילופין: "שבירת שביתות רעב", או לחילופין: "התעללות בעצירים מינהליים", או לחילופין: "רמיסת מחאה לגיטימית של אסרים באמצעות כפיית הזנה".

באסל גטאס: להצעת החוק יתווסף סעיף מטרה כדלקמן: "מטרת הצעת החוק היא לפגוע בזכויות האדם הבסיסיות, להפר את הוראות האתיקה הבסיסיות של הרופאים, לאפשר עינוי של אסירים ועצירים ולקם הידרדרות ביחסים שבין ישראל לבין הפלסטינים, מדינות ערב והעולם בכלל".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 3.

באסל גטאס: תיקון סעיף 1 - יבוטל, או לחילופין: בתיקון סעיף 1, במקום "או רופא אחר שנקבע בפקודה זו" יבוא " ובלבד שהוא חבר בהסתדרות הרפואית בישראל".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 5.

באסל גטאס: תיקון סעיף 16(א).

באסל גטאס: תימחק ההחלפה למילים "לרופא בבית חולים בלבד", ויישארו המילים "רופא ממשלתי או רופא בבית חולים ממשלתי".

דוד אמסלם: למה אתה רוצה שיחזור למה שהיה?

באסל גטאס: כי אנחנו חושבים שיש חשיבות - זה מהניסיון שלנו בעבודה מול אסירים ששבתו רעב - שכשהוא נמצא בבית חולים ממשלתי כל ההתנהלות איתו היא מהחשש שאם הוא יצא מאותו בית חולים ממשלתי אין לדעת לאיפה ייקחו אותו.

באסל גטאס: יש בית חולים שהוא כביכול של שירות בתי הסוהר, הוא לא בית חולים.

באסל גטאס: על פי זה הוא יוגדר כבית חולים.

דוד אמסלם: לשיטתך הוא נחשב לממשלתי.

דוד אמסלם: בירושלים יש לנו מספר בתי חולים.

דוד אמסלם: יש את הדסה, יש את שערי צדק.

דוד אמסלם: הם לא ממשלתיים.

דוד אמסלם: אין בירושלים בית חולים ממשלתי.

דוד אמסלם: רוב בתי החולים הטובים הם לא ממשלתיים.

דוד אמסלם: אתה מציע להשאיר אותו בבית חולים ממשלתי.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על זה שהוא מגיע לבית חולים.

דוד אמסלם: הוא הרי חייב להגיע לבית חולים.

באסל גטאס: תיקון סעיף 16, סעיף קטן (א), במקום "רופא" יבוא "רופא החבר בהסתדרות הרפואית בישראל".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 7.

באסל גטאס: בתיקון סעיף 16, סעיף קטן (ב) תישאר הגדרת "רופא ממשלתי", ותימחק ההחלפה למילה "רופא".

באסל גטאס: בתיקון סעיף 17 יבוטלו המלים "המנהל הרפואי של בית החולים או סגנו".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 9.

באסל גטאס: תיקון סעיף 18 - יבוטל.

באסל גטאס: לחלופין: בתיקון מס' 18, המילה "הממשלתיים" תישאר, ויתווספו לה המילים "וההסתדרות הרפואית בישראל".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 11.

באסל גטאס: כותרת סימן ב' 2 - תימחק ובמקומה יבוא "האכלת אסירים בכפייה".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 12.

באסל גטאס: בסעיף 19יב תבוא הגדרה "מוסד רפואי - ובלבד בית חולים ממשלתי".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 13.

באסל גטאס: בסעיף 19יב, בהגדרה "טיפול רפואי" יתווספו המילים "למעט מתן מזון או נוזלים באמצעים מלאכותיים".

באסל גטאס: בהגדרת "רופא" יתווספו המילים "ובלבד שהוא חבר בהסתדרות הרפואית בישראל".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 15.

באסל גטאס: בסעיף 19יב תתווסף הגדרת "אסיר" - למעט עצור מינהלי".

באסל גטאס: בהגדרת "שביתת רעב" תימחק הפסקה "לרבות הימנעות חלקית, לשם מחאה או במטרה להשיג מטרה מסוימת".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 17.

באסל גטאס: סעיף 19יג(א) - יימחק , או לחלופין: אחרי המילים "חוות דעת של רופא" יבוא "שתאושר על ידי יושב ראש ההסתדרות הרפואית", או לחלופין: "שתועבר להערות יושב ראש ההסתדרות הרפואית".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 20.

באסל גטאס: בסעיף 19יג(א), אחרי המילים "חיווה הרופא את דעתו בכתב" יבוא "שתאושר על ידי ועדת האתיקה בבית החולים בו שוהה האסיר, ואם האסיר שוהה בבית הסוהר, על ידי הוועדה לאתיקה רפואית בהסתדרות הרפואית".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 21.

באסל גטאס: בסעיף 19יג (א), במקום "סכנה חמורה לבריאותו" יבוא "סכנה חמורה לחייו".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 22.

באסל גטאס: באותו סעיף 19יג(א), אחרי "מלוא קבלת טיפול רפואי מהטיפולים המפורטים בחוות הדעת הרפואית" יבוא "ולאחר אישור ועדת האתיקה בבית החולים בו שוהה האסיר.

באסל גטאס: בסעיף זה -טיפול רפואי בהתאם לחוק זכויות החולה".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 23.

באסל גטאס: בסעיף 19יג(א), אחרי "רשאי הנציב" יבוא "לאחר קבלת אישור ההסתדרות הרפואית".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 24.

באסל גטאס: באותו סעיף 19יג(א), במקום "לנשיא בית משפט מחוזי או סגנו" יבוא "נשיא בית משפט עליון".

דוד אמסלם: מה עמדתכם לגבי הסעיף הזה?

<יואל הדר: אנחנו צריכים לאפשר ערעור לעליון.

<יואל הדר: לא יהיה ערעור לעליון?

באסל גטאס: הסתייגות מס' 25.

באסל גטאס: סעיף 19יג(ב) – יימחק, או לחילופין: לאחר "חוות דעת הרפואית" יבוא "הערות הסתדרות הרופאים וחוות דעת ועדת האתיקה לפי סעיף קטן (א)".

דוד אמסלם: אתם סותרים אחד את השני.

דוד אמסלם: בדיון הקודם דיברנו על זה שניתן לחולה את האינפורמציה, ביקשנו לשנות את ההצעה כדי לתת לחולה את האינפורמציה שלו, שלא יגדירו את זה כנושא ביטחוני.

דוד אמסלם: אתה ממליץ לא לתת לו.

באסל גטאס: למה לא לתת לו?

<יואל הדר: אמרת למחוק את (ב).

דוד אמסלם: אם אתה מבקש למחוק את (ב), האדם לא יבין מה קורה איתו.

דוד אמסלם: כשהוא יבקש, יגידו לו "לא".

דוד אמסלם: זה מה שאתה מבקש.

באסל גטאס: חוות הדעת כבר ניתנה.

דוד אמסלם: כתוב כאן שבבקשת היתר לטיפול רפואי יפורט סוג הטיפול הרפואי המבוקש לאסיר ותצורף לה חוות דעת רפואית.

דוד אמסלם: אתה רוצה שיתנו לו טיפול בלי שיפורט, בלי שיגידו לו מה.

באסל גטאס: לא נותנים לו.

באסל גטאס: זה עדיין בחוות הדעת שמצרפים לבקשה לבית משפט.

דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל, אתה כנראה בכל הערה שוכח מה הערת קודם.

דוד אמסלם: אתה נתת בהתחלה נאום שהוא הרעיון הבסיסי.

דוד אמסלם: גם אם אני מסכים איתך או לא מסכים איתך,.

דוד אמסלם: זה הרעיון ההתנגדותי הבסיסי שאני מבין את ההיגיון שבו.

דוד אמסלם: בכל סעיף שאתה אומר אתה סותר את השני.

דוד אמסלם: אתה רוצה שלחולה לא ניתן?

באסל גטאס: זה בשלב הפנייה לבית משפט.

דוד אמסלם: אתה רוצה שבשלב הבקשה לבית משפט?

דוד אמסלם: נגיד המדינה החליטה להגיש בקשה לבית משפט.

באסל גטאס: יש חוות דעת של הרופא.

דוד אמסלם: אתה רוצה שיהיה בלי חוות דעת?

באסל גטאס: יש חוות דעת כבר בסעיף (א).

דוד אמסלם: אתה רוצה שלא יפרטו לחולה את חוות הדעת?

באסל גטאס: לא יפרטו איזה טיפול.

דוד אמסלם: כלום?

דוד אמסלם: אתה רוצה שיגידו לו: אדוני, אנחנו רוצים לטפל בך לא משנה מה?

<יואל הדר: בלי סוג הטיפול?

דוד אמסלם: זה נראה לך הגיוני?

באסל גטאס: אנחנו משחקים עכשיו מחבואים?

באסל גטאס: אנחנו יודעים על מה שביתת הרעב, אנחנו יודעים מה יבקשו.

באסל גטאס: אם יבקשו להזין אותו - - -

<יואל הדר: לא בהכרח.

באסל גטאס: אלא מה, יעשו לו טיפולים אנרגטיים, דיקור סיני?

באסל גטאס: זה או נוזלים, או פרוטינים, או בכוח בזונדה.

דוד אמסלם: נניח שהגישו את הבקשה.

דוד אמסלם: האם כשהם יבואו לבית המשפט הם רק יגידו שהם רוצים לטפל בבן אדם, הם לא יתנו חוות דעת, לא יגידו מה?

דוד אמסלם: הם יטפלו לפי מה שהם יחליטו?

דוד אמסלם: אם הם יחליטו להזריק לו חצץ לתוך הוריד, זה בסדר?

באסל גטאס: אני מוותר על הסתייגות מס' 25.

באסל גטאס: הסתייגות מס' 26.

באסל גטאס: לאחר "חוות הדעת הרפואית" יבוא "הערות הסתדרות הרופאים וחוות הדעת ועדת האתיקה לפי סעיף קטן (א)".

דוד אמסלם: בכל מקום שמופיעות המילים "בית חולים שהוא ממשלתי ולא ממשלתי" אתה יכול לכתוב את המילה "ממשלתי" ואת המילים "הסתדרות הרופאים בישראל".

באסל גטאס: הסתייגות מס' 27.

באסל גטאס: בסעיף 19יג(ב) יבוא " טיפול רפואי, למעט מזון או נוזלים".

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

באסל גטאס: כל טיפול רפואי חוץ ממתן נוזלים ומזון.

באסל גטאס: אני מסכים לדיקור סיני, לטיפול הוליסטי, לרפלקסולוגיה.

באסל גטאס: אנחנו ביקרנו את האסירים שובתי הרעב.

באסל גטאס: אני חושב שכל החוק הזה מיותר.

באסל גטאס: הצעתי לך פעם שעברה לזמן לכאן רופאים בכירים יהודים וישראלים שטיפלו באסירים שובתי רעב במשך חודשים.

באסל גטאס: תשאל אותם.

באסל גטאס: אני הייתי עם האסיר איסאם עיסוואי.

באסל גטאס: הוא שבת הכי הרבה.

באסל גטאס: הייתי יושב עם הרופאה שלו.

באסל גטאס: תראה איזו מערכת יחסים הייתה ביניהם, מתי היא שכנעה אותו לחזור לקבל את הפרוטינים.

באסל גטאס: זה מה ששומר על החיים של האסיר, אותה מערכת יחסים שבנויה על האמון בינו לבין הרופא שלו.

באסל גטאס: ברגע שהרופא שלו יבקש להאכיל אותו לכוח, זו הוצאה להורג.

זוהיר בהלול: אני יודע שעבר זמנו בטל קורבנו כיוון שהחוק הזה כבר נמצא בהליכים ממש סופיים, אבל בכל אופן אני רוצה שתירשם הודעתי .

זוהיר בהלול: מדובר בעינוי.

זוהיר בהלול: אפילו הדת היהודית לא אוהבת עינויים.

זוהיר בהלול: יש את תענית אסתר ודברים מהסוג הזה.

זוהיר בהלול: אני לא מבין מדוע אנחנו צריכים לענות בן אדם כאשר הוא אדון על גופו ועל רצונותיו, בעיקר כשההסתדרות הרפואית כבר החליטה קבל עם ועולם, פעם אחר פעם, באופן קונסיסטנטי שהיא מתנגדת לחוק הזה.

זוהיר בהלול: זה אפילו נוגד את שבועת הרופא.

זוהיר בהלול: יש שבועת רופא.

זוהיר בהלול: אינני מבין מדוע המחוקק מאמץ אקטיביזם חקיקתי אובססיבי.

זוהיר בהלול: למה צריך לחוקק חוק כזה כאשר האדם לא רוצה?

זוהיר בהלול: זאת זכות אדם בסיסית.

זוהיר בהלול: חוק האדם וחירותו זה חוק חוקתי מ-1992.

זוהיר בהלול: למה צריך להתערב באופן בוטה בזכותו של אדם, בעיקר כשאנחנו מדברים על משהו שגם הסתדרות הרופאים מתנגדת לו.

זוהיר בהלול: בסעיף 19יז(ב) כתוב "לא יישא מוסד רפואי באחריות בנזיקין על פעולה שעשה עובד המוסד בתום לב ובאופן סביר בהתאם להחלטת בית משפט".

זוהיר בהלול: מה ה"ספייס" הזה?

זוהיר בהלול: זה "ספייס" בלתי נגמר.

זוהיר בהלול: גם מפקידים את חייו של החולה בידי מוסד רפואי, וגם - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, זה נכון לגבי כל אדם שמגיע לבית חולים.

דוד אמסלם: כשאתה מגיע לבית החולים - - -

זוהיר בהלול: אבל זה בכפייה.

זוהיר בהלול: יש פה כפייה.

דוד אמסלם: אני בא כרגע לצד הפעולה.

דוד אמסלם: יש כמה צדדים בעניין.

דוד אמסלם: אנחנו יכולים להתווכח האם בכפייה או לא.

דוד אמסלם: זה ויכוח אחד.

דוד אמסלם: כשיש התנגדות לרעיון, אני מקבל את זה, אני מבין את ההיגיון, אני אומר שזה דבר כבד משקל.

דוד אמסלם: גם אמר את זה עו"ד נזרי.

דוד אמסלם: יש פה שני וקטורים שהם מנוגדים אחד לשני.

דוד אמסלם: יש פה את העניין של כבוד האדם על גופו וכו', ומצד שני יש את קדושת החיים.

דוד אמסלם: הם מתנגשים במקרה הזה.

דוד אמסלם: זאת סוגיה ערכית ששווה לדון עליה.

דוד אמסלם: כל אחד בא מהזווית שלו.

דוד אמסלם: מהרגע שהוכרע העניין הזה - - -

זוהיר בהלול: אבל הוא בא בעל כורחו.

דוד אמסלם: אמרתי שזאת שאלה אחת, אפשר לדבר עליה.

דוד אמסלם: מהרגע שהוא כבר הגיע - - -

זוהיר בהלול: אם הזונדה הרגה אותו, מישהו צריך לשאת באחריות.

דוד אמסלם: נשאלת השאלה אם להביא אותו לבית חולים.

דוד אמסלם: מהרגע שהוא הגיע לבית חולים, מתנהגים בו בכללים הרפואיים הרגילים.

דוד אמסלם: הוא חולה.

דוד אמסלם: אם בית החולים נהג באדם בהגינות, ביושר ובתום לב והוא בכל זאת נפגע, אז האדם לא יכול לתבוע את בית החולים.

דוד אמסלם: אם התעלפתי, אני מגיע לבית חולים, אף אחד לא שואל אותי.

דוד אמסלם: בית החולים מתחיל לטפל בי.

דוד אמסלם: יכול להיות שכתוצא מזה אני אפגע, אבל אם זה נעשה בכללים הרפואיים בלי רשלנות ואני נפגע, אני לא יכול לתבוע את בית החולים.

דוד אמסלם: על מה אני אתבע?

זוהיר בהלול: מישהו צריך לשאת באחריות.

דוד אמסלם: אתה מבין את האבחנה.

דוד אמסלם: לא על כל הסיבות בחיים שאתה מת יש אחריות.

דוד אמסלם: יש אחריות למי שבעצם פושע, למישהו שעושה דברים ברשלנות.

דוד אמסלם: כל חולה שמגיע לבית חולים ובעקבות איזה טיפול הוא מקפח את חייו, זה חלק - - -

באסל גטאס: אם זה מובן מאליו, למה יש סעיף כזה?

דוד אמסלם: אני מסכים איתך שיש פה הרבה דברים שאם זה היה חוק רגיל הם לא היו כותבים, אבל בגלל העניין של הרגישות הם מדגישים את זה חזור והדגש.

דוד אמסלם: איך אמרה חברת הכנסת גרמן?

דוד אמסלם: היא רצתה לכתוב את אותו סעיף כמעט פעמיים.

זוהיר בהלול: אני מוריד את הכובע על כך שאתה שולט בפרטים, אבל עדיין יש שתי תפישות בעניין הזה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: הן לגיטימיות.

זוהיר בהלול: וגם פילוסופית, אני חושב.

דוד אמסלם: גם בעיה לאן אתה מביא את זה.

דוד אמסלם: זאת שאלה ערכית, פילוסופית לא פשוטה.

דוד אמסלם: מחר אנחנו נפגשים פה ב-08:00 בבוקר.

דוד אמסלם: באסל מתחיל ראשון, זחאלקה שני, חאג' יחיא שלישי, מסעוד גנאים רביעי ועאידה תומא סלימאן חמישית.

דוד אמסלם: אין יותר דוברים.

דוד אמסלם: תודה רבה, הישיבה נעולה.