ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 30, 2015-07-15 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט, 15 ביולי 2015, כ"ח בתמוז תשע"ה.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: תקציב פנימיות ועדכון "סל לאור".

יעקב מרגי: נושא הפנימיות וסל התקצוב שלהן נבחן ונבדק על ידי ועדה לאור.

יעקב מרגי: נקבע סל על שם לאור ושמו "סל לאור".

יעקב מרגי: משרדי הממשלה תקצבו רק 85% מהסל המומלץ.

יעקב מרגי: מאז חלו שינויים רבים.

יעקב מרגי: הוועדה קיימה דיון ב-2014 בנושא והבטיחה למי שהיה נוכח בה וגם למי שלא היה, וגם למי שהיה בו ולא נוכח היום, שיתקיים דיון מעקב ודיון המשך.

יעקב מרגי: ישנן מספר המלצות שהוועדה קיבלה בסיכום הדיון בפעם שעברה.

יעקב מרגי: נרצה להתעדכן גם מנציגי משרד החינוך, משרד הרווחה והשירותים החברתיים.

יעקב מרגי: נמצאת כאן נציגות מהמשרד?

יעקב מרגי: <קריאה:> אין נציגות ממשרד הרווחה, אבל, יש נציגות של עמותות שמייצגות את הצדדים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אני חושבת שזו זילות של הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אני יכולה להגיע מהפריפריה הצפונית ואתה מהדרומית, תאמין לי, כשנציגים של המשרדים הרלוונטיים לא מגיעים - - -

יעקב מרגי: ניתן להם את הקרדיט לאיחור של כמה דקות.

יעקב מרגי: אם לא, על הנזיפה לא נוותר.

יעקב מרגי: אנחנו לא אוהבים לעשות את זה, אבל אם צריך נעשה זאת.

יעקב מרגי: נשמע גם את נציגי העמותות והפנימיות ואת כל מי שיש לו יד ורגל בנושא הזה.

יעקב מרגי: נמצאות אתנו חברות כנסת שאני מאוד מעריך את נוכחותם, חברת הכנסת מירב בן ארי וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שיש לה ניסיון רב בנושא הזה, היא גם ליוותה את הנושא כיושבת ראש וועדת זכויות הילד.

יעקב מרגי: אני אתן לך אורלי את רשות הפתיחה.

יעקב מרגי: בבקשה

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני היושב ראש.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שאתה יודע אדוני היושב בהיותך חבר בוועדה לזכויות הילד עסקנו לא מעט בנושא הזה והובטחו לנו דברים.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהדברים קוימו, אבל בשורה התחתונה צריך לזכור, אנחנו מדברים באמת על ילדים חסרי עורף משפחתי שנמצאים בפנימיות במנותק ממשפחתם.

אורלי לוי אבקסיס: כשהמדינה הופכת סוג של אפוטרופוס עליהם, המדינה אמורה לספק להם את התנאים הבסיסיים ביותר לקיום.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים מה קורה היום, איך הדברים השתנו מפעם, הכול השתנה.

אורלי לוי אבקסיס: הצרכים השתנו, הכול השתנה פרט לאותו סל לאור שלא עודכן מאז שנת 1974.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש יכול להבין שמדובר פה בדברים האלמנטריים ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים אפילו על בגדים, אנחנו מדברים על הנעלה, אנחנו מדברים על חולצות בית הספר, אנחנו מדברים וזה נשמע כאילו דבר שבכלל - - .

אורלי לוי אבקסיס: אבל לפני שאנחנו מדברים על הדברים האחרים אלו הדברים הבסיסיים שכל ילד צריך ברגע שהוא מתעורר.

אורלי לוי אבקסיס: ושלא נדבר על החדרים הפרטיים שלהם, אלו החדרים בפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שאותם ילדים שהגיעו לפנימיות מסיבות כאלה ואחרות, ברוב המקרים מדובר במצבי מצוקה מאוד קשים, הם מגיעים לפנימיות שהמבנים שלהם לא ראויים.

אורלי לוי אבקסיס: יש משפט בהלכה שאומר "בית נאה, כלים נאים, אישה נאה מרחיבים דעתו של אדם", קל וחומר של ילד.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב, כשילד קם בחדר שלו ויש תחושה שנעים לו להיות שם, לא יתכן שמדינת ישראל לא משפצת את אותם בתים של הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: לא משפצת את הפנימיות, לא דואגת לחדרים הפרטיים של הילדים האלה כדי להמתיק טיפה את הקושי הבלתי ניתן אולי להמתקה.

אורלי לוי אבקסיס: ילד שנמצא מחוץ למסגרת של התא המשפחתי הקטן שלו, זה בגלל שזה לא נכון לו, בגלל שזה לא בטוח לו או מסיבות אחרות, הוא צריך להגיע למקום שמכבד אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהמקומות האלה צריכים להיות ידידותיים לילדים.

אורלי לוי אבקסיס: זה מתחיל בדברים האלה וממשיך לדברים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: על מה אנחנו מדברים בסופו של דבר, מהו התקציב כשאנחנו מדברים על שיפוץ כל הפנימיות של משרד החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: – אנחנו מדברים 40 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לעשות את זה בשלבים, אפשר לעשות את זה בשיתוף עם גורמים כאלה ואחרים, נמצאת כאן נציגות.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני אומרת גורמים כאלה ואחרים הכוונה לנדבנים.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב זה הפך להיות שיח שכביכול בעלי הכסף לא רואים את החלש ולא מסתכלים.

אורלי לוי אבקסיס: במקרים האלה אם לא היו נכנסים אותם גורמים כמו לדוגמה אבי נאור, כמו לדוגמה חבריו, כמו לדוגמה הרב אפשטיין ואחרים – התנאים שהילדים האלה היו צריכים להיות ללא אותם אנשים טובי לב ועם כיסים עמוקים, הי אלה תנאים היו הרבה יותר קטסטרופליים.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, הסתובבתי וראיתי מראות קשים.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לדאוג לזה אדוני היושב ראש.

אורלי לוי אבקסיס: התקציב לא הולך רק לזה, הוא הולך על השוטף.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לך שיש פנימיות, אני לא יודעת אם זו הוועדה הרלוונטית, יש פנימיות שבהן מתקמצנים בתרופות הנכונות לאותו ילד כי לילדים האלה אין סל בריאות מורחב.

אורלי לוי אבקסיס: רק ההורים יכולים לעשות אותו.

אורלי לוי אבקסיס: ניסיתי לפתור את זה יחד עם הרב ליצמן, ניסיתי לעשות את המסלול ועדיין לא אמרתי נואש.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בהידברות שלכל ילד ששוהה מחוץ למסגרת הביתית שלו, והוא בפנימיות, יהיה סל בריאות מורחב כדי שהוא יוכל לקבל את ההנחות על התרופות שהוא צריך לקבל.

אורלי לוי אבקסיס: תארו לעצמכם ילד שסובל מהפרעת קשב וריכוז והריטלין לא מתאים לו, הוא עושה לו תופעות לוואי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים שבחלק מהמקומות לא מעבירים אותו לתרופות אחרות או שלא מעבירים אותו לנגזרת של הפירוק האיטי.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אין לך את הבריאות המושלם אין את הכסף ואתה צריך לראות מאיפה חוסכים ואיפה שמים.

אורלי לוי אבקסיס: הצוות הוא צוות נהדר, אבל התנאים שאנחנו נותנים להם לא מספיקים כדי לקיים את הפנימיות האלה ואת החיים הנורמליים של הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה לך אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: תודה אורלי.

יעקב מרגי: שוב התנצלות בפני חברת הכנסת מירב בן ארי, מירב יזמה את הדיון בבקשה ישירה.

מירב בן ארי: בוקר טוב ותודה רבה אדוני היושב ראש, שהסכמת לעשות עוד דיון מעניין וחשוב.

מירב בן ארי: ראשית אני רוצה להבין את ההבחנה בין פנימיות הרווחה לאותן פנימיות, כמו הסיור שביצעתי לפני כשבועיים בכפר הנוער, בן שמן.

מירב בן ארי: זה היה סיור מקסים בפנימייה יפה, מדהימה, משופצת, חדרים מקסימים, הצוות, אין מה לומר.

מירב בן ארי: בתור אחת שמגיעה מפנימיות היום אין ספק שהצוות המוכשר, החל ממנהלת הפנימייה כפר הנוער בן שמן עד אחרון העובדים.

מירב בן ארי: סיירנו גם בחוות הסוסים ובמפעל הלול של הפטם שהוא אחד המוצלחים בארץ בכלל.

מירב בן ארי: .

מירב בן ארי: אותן פנימיות כמו שאנחנו מכירים שהן פנימיות של החינוך ויש את פנימיות הרווחה.

מירב בן ארי: אלו שני דברים שלדעתי אנחנו מתייחסים אליהן כפורום הפנימיות, אבל עדיין יש שוני.

מירב בן ארי: דבר נוסף, השיפוץ כבר התחיל, נכון?

מירב בן ארי: תעדכנו אותנו כאן.

מירב בן ארי: הייתי שם וראיתי אותו, זה שיפוץ מדהים.

מירב בן ארי: יש כאן עדיין את התכנית ונדבר על ה-matching בין גורמי הפילנתרופיה למשרד החינוך.

מירב בן ארי: קרוב ל-40 מיליון שקל הושקע בפרויקט הזה.

מירב בן ארי: זה פרויקט שממשיך.

מירב בן ארי: אנחנו כוועדת חינוך, אני מניחה שגם נתייחס אליו ועל איך אנחנו עושים מעקב והמשך דיון על המשך שיפוץ כפרי הנוער.

מירב בן ארי: דבר נוסף שרציתי להתייחס אליו הוא בהחלט "סל לאור".

מירב בן ארי: "סל לאור", אנחנו יודעים שהוא משנת 1975.

מירב בן ארי: ניסינו למצוא את לאור, למצוא את המסלול הנכון, הנה היא מהנהנת, לא הצלחנו למצוא.

מירב בן ארי: הוא עודכן מחדש בשנת 2007, זה העדכון האחרון של "סל לאור".

מירב בן ארי: כמובן משנת 2007 ועד היום אין עדכון של הסל.

מירב בן ארי: הסיבה שהבאתי את הדיון הזה לפתחה של וועדת החינוך, כי אלו פנימיות של החינוך.

מירב בן ארי: פנימיות החינוך היום אינן עומדות באותו סל שמתבקש מול השתתפות הורים והשתתפות גורמי הפנימייה, פילנתרופיה וגורמי חינוך – עדיין אנחנו לא מעודכנים.

מירב בן ארי: המחירים עלו בכל הארץ, יוקר המחייה, אבל הפנימיות נשארות על אותו תקציב בסיסי שלא מתפתח.

מירב בן ארי: אני אתייחס בהמשך להבדל בין כפרי הנוער לפנימיות של משרד הרווחה שחלקן שיקומיות וחלקן טיפוליות, חלקן פוסט-אשפוזיות.

מירב בן ארי: צריך להבדיל.

מירב בן ארי: מה שכן בטוח שמבחינת עדכון המחיר אל מול ילד שנמצא בפנימייה משנת 2007 זה לא נעשה.

מירב בן ארי: היו ניסיונות.

מירב בן ארי: אם נשים בצד את שיפוץ הפנימיות שאליו דווקא כן גויס הכסף - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לפני תקציב - - -

מירב בן ארי: סליחה, לא הפרעתי לך.

מירב בן ארי: אותו תקציב של 40 מיליון שקל שהעביר משרד החינוך.

מירב בן ארי: אגב, גם ראיתי בעיניים שלי את החדרים המקסימים.

מירב בן ארי: אני אומרת את דברי הפתיחה שלי ולמה ביקשתי את הדיון הזה.

מירב בן ארי: כמובן העניין שאותו אנחנו צריכים להגדיר כאן כאיזו תוספת תקציבית לעדכון "סל לאור", כי כיום הסל כמו שהוא מתומחר לילד, הוא פשוט לא רלוונטי.

מירב בן ארי: היום, כל התהליך שהיה כאן לפחות ב-8 שנים האחרונות לא מתלבש על "סל לאור".

מירב בן ארי: ושלא לדבר שגם השינוי בשנת 2007 הוא היה ממש מינורי ולא משמעותי.

מירב בן ארי: זו התייחסותי להתחלה.

מירב בן ארי: אתייחס עוד בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אנחנו נוהגים באמת להפריד בין הפנימיות של החינוך לפנימיות של הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: מי שלא הסתובב לאחרונה בפנימיות של החינוך לא מבין שיש בהן ילדי רווחה.

אורלי לוי אבקסיס: יש שם זליגה והזליגה הזאת מאוד מתאימה למדינת ישראל כי היא חוסכת כספים.

אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסייה של הרווחה נמצאת היום בתוך פנימיות החינוך ומי שאומר לך שלא, משקר את המערכת.

אורלי לוי אבקסיס: אותם הילדים נמצאים בעצם בתת-תקצוב בגלל זה.

אורלי לוי אבקסיס: הם היו אמורים להיות בפנימיות של הרווחה, אולי באמת הגיע הזמן לאחד את הפנימיות הללו למשהו אחד כולל.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כמו שהיה בעבר כשההפרדה הייתה מהותית.

אורלי לוי אבקסיס: היום אלו אותם ילדים, אלו אותם ילדי מצוקה ממשפחות מצוקה, ואלו אותן בעיות, רק מה, הם מתוקצבים פחות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נוהגים לחשוב שכל תלמיד וכל תלמידה זכאים לקבל הזדמנות שווה, אני לא רוצה להכליל, אבל דווקא החלק הארי של השוהים בפנימיות הן של משרד החינוך והן של המשרד לשירותים חברתיים, הרווחה הם ילדים שהעורף המשפחתי הוא לא הכי חזק, הוא לא יציב, דווקא שם צריך לגלות את הרגישות.

יעקב מרגי: כן, כבר נעשה דיון ונקבע סל.

יעקב מרגי: בדרך כלל אנחנו נלחמים ונאבקים במדינה במשרדים הייעודיים לקבוע סל.

יעקב מרגי: המדינה לא אוהבת לקבוע סל ואינה אוהבת לקבוע תקינה כי ברגע שיש תקינה ויש סל יש לזה מחיר.

יעקב מרגי: כשזה בערפל יש ויכוח ואפשר לתקצב או לתקצב, אבל פה נקבע כבר סל.

יעקב מרגי: צריך לקבוע את המנגנון של העדכונים השוטפים כי אם יש דברים שלא נצפו בוועדה, לא שזה ראה וקדש, צריך לעדכן אותו וזה לא קורה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, היית אתנו בסיור ב"איילים".

אורלי לוי אבקסיס: חשוב לומר משהו.

אורלי לוי אבקסיס: ישנם שם ילדים בגיל, מבחינת הגיל הכרונולוגי, שאמורים להיות בכיתה ח' והם לא יודעים לקרוא א' וב'.

אורלי לוי אבקסיס: אלו ילדים שנמצאים בפנימיות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: המערכת איבדה אותם בדרך.

יעקב מרגי: מנכ"לית הפורום הציבורי, ענת נחמיה לביא בבקשה.

<ענת נחמיה לביא: בוקר טוב.

<ענת נחמיה לביא: ציינת את נושא השיפוצים, למרות - - -

יעקב מרגי: גילוי נאות, בקדנציה הקודמת זכיתי להיות בסיור בכפר הנוער זוהרים.

<ענת נחמיה לביא: העברת שיעור בגן בנות פעמיים.

<ענת נחמיה לביא: הערה בגלל שהעלאתם את נושא השיפוצים.

<ענת נחמיה לביא: נכון שתכנית השיפוצים התחילה בכפרי הנוער של משרד החינוך ולכן החובה כפולה ומכופלת להמשיך אותה.

<ענת נחמיה לביא: נכון להיום אין לנו התחייבות לא מצד החינוך ובטח לא מהרווחה.

<ענת נחמיה לביא: מהרווחה אנחנו רוצים להתחיל.

<ענת נחמיה לביא: דווקא משהחל תהליך יש לנו חובה כפולה להמשיך ולכך נצטרך את עזרת הוועדה.

<ענת נחמיה לביא: שוב, אנחנו כאן בשותפות, אני מייצגת את הפן הפילנתרופי.

<ענת נחמיה לביא: הפן הפילנתרופי ממשיך להתגייס ולגייס הרבה מאוד כסף כדי לייצר את המהלך הזה ברמה לאומית.

<ענת נחמיה לביא: אבל בלי הממשלה לא נוכל לעשות את זה ולכן - - -

מירב בן ארי: בדיוק בשביל זה קיימת הוועדה, ובין שאר הדברים הבטחתי לך בסיור שיושב ראש הוועדה יוציא התחייבות שאנחנו ממשיכים בתהליך הזה.

<ענת נחמיה לביא: לגבי הדיון עצמו אומר כמה מילים בקצרה מהפרספקטיבה שלנו הפורום.

<ענת נחמיה לביא: כמו שאתם יודעים ומכירים הפורום הציבורי לא בא ודורש ומבקש, הוא גם עושה וגם מביא משאבים.

<ענת נחמיה לביא: אבל במערכת היחסים בין פילנתרופיה למדינה אנחנו לא חושבים שהפילנתרופיה צריכה להתעסק בדברים הבסיסיים של הילד.

<ענת נחמיה לביא: היא צריכה להביא את הקומה השנייה, היא צריכה להביא את התוספת.

<ענת נחמיה לביא: לגיטימי שבתכנית שיפוצים תהייה איזו שותפות, אבל כשמדובר על עניינים של אוכל ודלק, זו אחריות מאה אחוז של המדינה.

<ענת נחמיה לביא: אנחנו כאן כגוף לובי אזרחי לטובת הילדים, אנחנו מצפים ומחייבים את המדינה לקחת אחריות מלאה.

<ענת נחמיה לביא: לא הגיוני שילדים לא מקבלים את מאה אחוז תקצוב בנושא האוכל והכל מושת על המנהלים, על הכפרים, על הפקידות הממשלתית וכדומה.

<ענת נחמיה לביא: זה דבר אחד.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאת אומרת זה שיש מחסור באוכל בפנימיות?

<ענת נחמיה לביא: אני לא אומרת שיש מחסור באוכל, כי אף מנהל פנימייה, ואתם מכירים את אנשי הצוות, לא יחסוך.

אורלי לוי אבקסיס: בעצם הוא לוקח מסל אחר כמו סל תרבות, סל בריאות.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה בונה על זה שהפילנתרופיה תממן.

יעקב מרגי: אם היא אמרה את זה, לי אין ספק שהיו פניות של מנהלי פנימיות לפילנתרופיה לדאוג לדלק או לאוכל.

<ענת נחמיה לביא: בסוף במסגרת של תת-תקצוב אתה מוצא פתרונות, אבל זה לא הגיוני ולא פייר ואין לי ספק שמשלמים על זה מחיר.

<ענת נחמיה לביא: זה ברור.

<ענת נחמיה לביא: דבר נוסף מעבר לתקצוב.

<ענת נחמיה לביא: ראשית בנושא התקצוב חשוב להגיד שיש פתרונות.

<ענת נחמיה לביא: אנחנו יודעים שיש החלטת ממשלה שלא מעדכנת שום סל, גם סל הבריאות לא מעודכן – מבינים את זה.

<ענת נחמיה לביא: אבל יש פתרונות שדווקא על הוועדה להוביל.

<ענת נחמיה לביא: יש פתרונות כמו להגדיר סכום מסוים כסוג של פיצוי עד שיהיה מנגנון עדכון.

<ענת נחמיה לביא: יש כל מיני פתרונות שבנייר העמדה שהגשנו לכם שאפשר לעשות ולפצות את כפרי הנוער והפנימיות בנושא הזה.

<ענת נחמיה לביא: זה אחת.

איתן ברושי: סליחה, מהו הפער?

<ענת נחמיה לביא: נמצאים כאן אנשי מקצוע שידברו על המספרים.

<ענת נחמיה לביא: דבר נוסף שחשוב לי להגיד ברמה העקרונית, מעבר לאי עדכון של הסל יש גם סל שהוא כמעט ולא רלוונטי.

<ענת נחמיה לביא: כשמדברים על כוח אדם מדברים - - -

יעקב מרגי: אם הוועדה הייתה בשנת 1975, מבלי להיות מדען גדול אפשר להבין.

<ענת נחמיה לביא: לכן הבקשה הנוספת שלנו מהוועדה מעבר לתקצוב, לפתוח את "סל לאור", לקיים דיון חדש שרלוונטי לצרכים של הילדים בתקופה הזאת.

<ענת נחמיה לביא: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אני אתן לכם את רשות הדיבור בהמשך כך שתוכלו להתייחס למכלול הסוגיות.

יעקב מרגי: בבקשה שחר שומן.

<שחר שומן: תודה.

<שחר שומן: אני שחר שומן מנכ"ל של העמותה לקידום פנימיות טיפוליות ושיקומיות שעובדות בממשק חזק עם משרד הרווחה.

<שחר שומן: צר לי שנציגי משרד הרווחה אכן לא נמצאים פה.

<שחר שומן: אני מצר על העניין.

<שחר שומן: ראשית בוועדת החינוך הקודמת, שהייתי נוכח בה, היה סיכום דיון.

<שחר שומן: כבוד היושב ראש, לא התייחסת לדברים שסוכמו אז על ידי יושב ראש הוועדה חבר הכנסת אברהם מצנע.

<שחר שומן: דווח שיתקיימו דיונים.

<שחר שומן: לא שמענו ממך חברת הכנסת מירב בן ארי איזו התייחסות לנקודה הזאת.

מירב בן ארי: קודם כל, אני קראתי את הפרוטוקול של הוועדה וגם את הסיכום.

יעקב מרגי: אתה רוצה לנהל את הדיון במקומי?

יעקב מרגי: זה לנגד עינינו וזה יצא.

<שחר שומן: אני שמח לשמוע.

מירב בן ארי: אני גם אומר לך שבמקרה יש לי גם פגישה עם עמרם מצנע בעניין הזה.

מירב בן ארי: אני מבקשת לומר לך משהו אחד, אתם חייבים להבין שאותה פגישה שהתנהלה והמעקב שאנחנו רוצים לעשות, הייתה בעיה אחת בסיסית והיא שהכנסת התפזרה.

מירב בן ארי: פה יש בעיה לקיים - - -

<שחר שומן: ברור.

<שחר שומן: אני רק רציתי לשמוע.

מירב בן ארי: יהיה לזה המשך.

<שחר שומן: אני רוצה לדבר בשם הפנימיות של משרד הרווחה וקודם כל לעדכן אתכם לגבי המצב לאשורו כפי שאנחנו מודעים לו.

<שחר שומן: הכנתי מסמך בעקבות דוח שהכינה חברת BDO בפעם הקודמת וניסיתי לעשות אדפטציה לפנימיות משרד הרווחה.

<שחר שומן: אני אוכל לומר במאמר מוסגר שבפנימיות משרד הרווחה המצב הוא שונה מבחינת מנגנוני התקצוב.

<שחר שומן: לגבי הסל יש תמימות דעים לדברים שהצגתם וגם חברת הכנסת לוי הציגה את הדברים, אין ספק שהצרכים בנושאים של: מזון, דלק, אחזקת תלמיד וכל הדברים האלה, פשוט לעג לרש התקצוב שלא התעדכן במשך הרבה שנים.

אורלי לוי אבקסיס: תוכל לומר לנו על ילדי רווחה שנמצאים בפנימיות חינוך, כמה אחוזים מאותם ילדים?

<שחר שומן: מעט מאוד, באופן יחסי יש מעט ילדים שמתוקצבים על ידי הרווחה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: בפרופיל שלהם הם ילדים שיכלו להתאים יותר לרווחה.

<שחר שומן: אני לא הייתי רוצה להתייחס לזה, בני יכול להעיד.

<שחר שומן: עם זאת באשר לסוגיה הזאת אין לי ספק שהילדים שנמצאים במסגרות של הרווחה עדיין אינם זהים בפרופיל הצרכים שלהם.

<שחר שומן: אני חושב שהילדים שנמצאים במסגרות הרווחה הם ילדים עם פרופיל הרבה יותר קשה.

<שחר שומן: צריך לשים את זה על השולחן ולהגיד את זה.

<שחר שומן: זה מחייב התייחסות אחרת גם מבחינה תקציבית.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש זליגה.

<שחר שומן: אני חושב שכן.

<שחר שומן: גם העובדה שמשרד הרווחה מבצע היום תהליך של מיחזור ובעצם מזמין שותפים נוספים להיכנס לתוך המערכת.

<שחר שומן: מיהם השותפים הנוספים?

<שחר שומן: באופן טבעי גם פנימיות כפרי הנוער.

<שחר שומן: אני לא בטוח שהתהליך הזה הוא שלילי בהכרח, אבל צריך לקחת בחשבון את המשמעויות שלו.

<שחר שומן: "סל לאור" – על פי הבדיקה שנעשתה על ידי BDO – אנחנו תמחרנו את הדבר הזה בהתאם לממצאים שלהם – קיים היום פער.

<שחר שומן: לפי החשבון שלנו אמור להיכנס עבור כל חניך 1,229 שקל לחודש על פי ההצמדות וזה כאמור על פי הבדיקה שנעשתה על ידי BDO.

<שחר שומן: הסל עומד היום על 993 שקל לכל חניך - -

מירב בן ארי: אני הבנתי שכיום זה עומד על 1,187 - -

<שחר שומן: ממש לא.

מירב בן ארי: זה מה ששלחו לנו.

<שחר שומן: מי שלח לכם את הנתון הזה, הרווחה?

<שחר שומן: על פי הנתונים שידועים לי משרד הרווחה עומד לעדכן את הסל בספטמבר הקרוב לסך של 1,106 שקל לכל חניך.

<שחר שומן: לא לוקח בחשבון את כל - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה אתה בעצם אומר?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מצמצם?

<שחר שומן: לא אמרתי.

<שחר שומן: היום מקבלות הפנימיות של הרווחה בגין הסל הזה 993 שקל.

<שחר שומן: המשרד עומד לעדכן אותו בספטמבר הקרוב על פי דוח גדעון, חברת הכנסת לוי אולי את מכירה, ל-1,106 שקל.

<שחר שומן: אני שואל איך זה בדיוק זה מסתדר כי אם על פי הבדיקה של חברי המלומד, שמיד יסביר אותה, ההצמדות הן הרבה יותר גבוהות.

<שחר שומן: אם כבר מעדכנים לפחות שיעדכנו לסכום הרלוונטי.

<שחר שומן: שוב, 1,236 שקל בהתאם לבדיקה.

<שחר שומן: בנוגע לשיפוצים שהזכירה הקולגה ענת כאן, אנחנו מאוד מבקשים מחברי הוועדה לדחוף בצורה רצינית את משרד הרווחה עם השר החדש.

<שחר שומן: שהקול יצא מכם כדי שתהליך השיפוץ הפנימיות יחל במשרד הרווחה.

<שחר שומן: באמת יש כאן רצון טוב של פילנתרופים, צריך לקשור את הקצוות כדי שהתהליך הזה יצא לפועל.

יעקב מרגי: אני אתייחס גם למה שנאמר ואבקש לדעת אם בכלל קיים מנגנון כלשהו שער לשינויים, או אולי בכל פעם צריך לכנס דיון בוועדה, לכתוב ולבקש או כשמישהו זועק.

יעקב מרגי: האם יש מנגנון קבוע לעדכון הסל ואיך זה עובד.

<בני פישר: בוקר טוב.

<בני פישר: אני שמח על ההתכנסות הזאת, חבל שהיא חוזרת על עצמה.

<בני פישר: יש כאן איזו בעיה, יש כאן לוקות שצריך לטפל בה.

יעקב מרגי: על זה שמתכנסים מחדש או שלא מטפלים בבעיה?

יעקב מרגי: זה חשוב לצורך הפרוטוקול כי הפרוטוקול לא רואה הבעות פנים.

<בני פישר: זה משפיע.

<בני פישר: בוודאי.

<בני פישר: קצת ביחס לחינוך הפנימייתי במדינת ישראל כי נאמרו פה המון דברים שצריך לעשות בהם סדר, ברובם הם נכונים וצריך לדייק אותם.

<בני פישר: אכן בשנים האחרונות ישנה הפנייה גדולה של ילדים שלא הופנו לחינוך הפנימייתי במשרד ובעבר הם היו קשורים לרווחה בצורה כזאת או אחרת.

<בני פישר: בסך הכול מבחינתנו זו מגמה טובה כי פנימיות של החינוך עוסקות בעיקר בחוזק ולא בפתולוגיות.

<בני פישר: בית הספר הוא ציר מרכזי ואנחנו חושבים שהם יכולים להתערב.

<בני פישר: נכון שהצרכים שלהם יותר גדולים וצריכים להתייחס אליהם.

<בני פישר: זאת סוגיה שנמצאת על השולחן גם במשרד החינוך, גם אל מול האוצר.

<בני פישר: אנחנו מדברים על הדבר הזה.

<בני פישר: יש סיטואציה יותר מורכבת והיא שאת הילדים האלה כרגע אנחנו גם לא יכולים לקלוט כי אנחנו מוגבלים במכסות וצריך להוסיף מכסות.

<בני פישר: כעת יש במשרד תופעה שאנחנו מודעים לה והשר מודע לה ומטפלים בה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, ילדים שהפנו אותם והם אמורים להיכנס ולהיקלט בפנימיות, לא נקלטים בגלל בעיית מכסות ולא בגלל שחסר לכם מקום פיסי.

<בני פישר: כן, אנחנו מוגבלים במכסות, אני אסביר.

<בני פישר: זאת איזו מגמה - - -

מירב בן ארי: זה גם לא קשור לרווחה, גם ילדים רגילים שרוצים לבוא לכפר הנוער בן שמן אין להם מקום פיסי.

אורלי לוי אבקסיס: מקום פיסי יש, אין להם מכסה, המדינה לא מתקצבת את הילד ה-101.

אורלי לוי אבקסיס: העברתי כמעט את החוק.

יעקב מרגי: אני בחרתי להיות שנה אחת במסגרת חינוכית פנימייתית, שנה אחת הספיקה לי, בחרתי ולא שלחו אותי.

יעקב מרגי: ידעתי שאם תלמיד שרוצה ללמוד למסגרת מסוימת שהיא מסגרת פנימיית זה תלוי אך ורק בו ובתנאי הקבלה של הפנימייה.

יעקב מרגי: אתה אומר לי שיש פן נוסף?

יעקב מרגי: תפרט בבקשה.

<בני פישר: אני אסביר.

<בני פישר: בשנים האחרונות מדינת ישראל החליטה שהמגמה היא 'הפנים לקהילה', כלומר להחזיר ילדים הביתה.

<בני פישר: בעצם משרד הרווחה החליט וילדים לא מופנים, אבל לא בהכרח נוצרו מענים טובים בקהילה, נוצרה כאן איזו לקונה.

<בני פישר: משרד הרווחה שם דגש על משפחות אומנה ושל פוסט-אישפוזית ואישפוזית ומסגרות שהן ייחודיות לילדים שצריכים את המסגרת הקטנה הטיפולית.

<בני פישר: בעצם המגמה הזאת יצרה תהליך שקט שלא היו מודעים אליו והוא שיש עכשיו יותר הפניות.

יעקב מרגי: למסגרות חינוכיות.

<בני פישר: כן.

<בני פישר: אנחנו מברכים על המגמה הזאת, זאת מגמה נכונה שמצריכה מאתנו להוסיף בתוך המסגרות שלנו כלים לילדים האלה.

<בני פישר: אנחנו במשרד עושים תהליך עומק, מפתחים כלים, כלי מדידה והערכה – זה האתגר שלנו.

<בני פישר: מבחינה תקציבית יש כאן בעיה.

<בני פישר: בשנים האחרונות לא היה גידול טבעי בחינוך הפנימייתי, זה הבלוק קבוע שלא נגעו בו.

<בני פישר: כרגע אנחנו כבר בגרעון של 1,000 מכסות.

<בני פישר: הנושא נמצא אצל המנכ"לית, אצל השר בדיונים עם האוצר, האוצר מכיר את זה.

<בני פישר: אני אופטימי כי אני חושב שבסופו של דבר הילדים האלה ראויים לזה, הם צריכים את זה, זו ההזדמנות שלהם לפרוץ ולחיות חיים טובים, ולכן זה יקרה.

<בני פישר: זה יקרה וזה בסדר שיש גם לחץ, הלחץ הוא נכון.

<בני פישר: אני חושב שביחד צריך לעדכן את הנושא הזה.

<בני פישר: זו תוספת של עשרות מיליוני שקלים לתקציב שלא היה.

<בני פישר: זו סוגיה אחת שצריך לשים אותה על השולחן, היא עקרונית, זה באחריותה של מדינת ישראל.

<בני פישר: לא יתכן שהילדים האלה יסתובבו ברחובות, כולם מבינים את זה.

<בני פישר: לדעתי זה היה הרבה בתקשורת בשנה האחרונה.

<בני פישר: המשרד מתכונן לזה לקראת השנה הבא.

<בני פישר: יש כעת דיונים לקראת התקציב, זה אמור להיות בדיוני התקציב כבקשה שלנו לתוספת של 1,000 מכסות עם גידול טבעי לשנים הבאות.

<בני פישר: התחושה היא שמערכת החינוך הפנימייתי, אני חושב שבגלל שהיא טובה, ראיתם שבכפרי הנוער החינוכיים עושים עבודה קשה כדי לעזור לילדים האלה: חום, אהבה ותשומת לב וכלים מקצועיים עושים את הפריצה הזאת.

<בני פישר: לטענתך, זה נכון.

<בני פישר: הילדים האלה באמת מגיעים עם צרכים יותר גדולים ולכן אנחנו באופן טבעי מגדילים את המסגרות שלנו על קצה הרצף של החינוך הפנימייתי.

<בני פישר: גם בחינוך הפנימייתי יש כפרי נוער יותר קטנים עם צוות יותר גדול ועם תקינה יותר גדולה.

<בני פישר: התעריף לילדים כאלה הוא יותר גדול.

<בני פישר: ברגע שאלה יכנסו אנחנו נשנה את התעריף לילדים האלה.

<בני פישר: על אלה אנחנו מדברים, זה סיפור אחד.

<בני פישר: יש כאן קצת בלבול בין פנימיות רווחה לפנימיות חינוך.

<בני פישר: כשנכנסים לכפרי הנוער זה לא קורה סתם.

<בני פישר: זה קורה כי מדינת ישראל יחד עם פילנתרופיה, אני מאמין בשיתוף הזה ואני מקבל את האמירה של ענת שפילנתרופיה לא צריכה לדאוג לשוטף אבל ביחד.

<בני פישר: ביחד אלו קהילות חינוך טובות.

<בני פישר: טובות וראויות שעושות מאמץ.

<בני פישר: אלא מה, כבר ב"סל לאור" הגדירו 85%, המשמעות של הנחת היסוד של "סל לאור" - - -

יעקב מרגי: בני, יש דברים שאני לא יכול לפספס אותם.

יעקב מרגי: אתה יודע מה קורה בשגרה, בנאדם הוא היצור הכי קל לאילוף, נכון כל בעלי החיים, אבל גם האדם.

יעקב מרגי: למה, קודם האדם צריך לקבל מהממסד את מה שמגיע לו ואם נכנסת הפילנתרופיה זה הבונוס שצריך להגיע לתלמיד ולא למדינה.

יעקב מרגי: מה עשינו, זו הדילמה שלנו בהגעה להסכמים עם האוצר בעניין כזה או אחר.

יעקב מרגי: הוא קונה דברים כאלה ואחרים ומהצד השני הוא משית עליך קיצוץ, וזה מובן מאליו.

יעקב מרגי: הפילנתרופיה צריכה להיות הבונוס לאותן מסגרות, לאותם התלמידים.

יעקב מרגי: לצערנו הרב הפילנתרופיה הפכה להיות מובן מאליו ושהיא כאן במקום הממסד.

יעקב מרגי: בוא נראה איך ביחד עושים, כי לצערנו גם עם הפילנתרופיה אנחנו לא מגיעים ל-100% הנדרש.

<בני פישר: מסכים.

<בני פישר: בוא נחדד.

<בני פישר: הפער לילד הוא בסדר גודל של כ-200 שקל.

<בני פישר: 200 שקל הפרש ב"סל לאור".

<בני פישר: אם היו מעדכנים את הרכיבים, שאינם שכר, שלא עודכנו משנת 2008 זה הרבה מאוד כסף.

<בני פישר: בפנימיות של 200 ילדים זה כחצי מיליון שקל.

<בני פישר: אתה לא מטפל בחצי מיליון השקל כמו שצריך, בתהליך של שלוש-ארבע שנים - - -

יעקב מרגי: שאלתי האם יש מנגנון, תתייחס לשאלה.

<בני פישר: אין מנגנון, אין מנגנון.

<בני פישר: כרגע זה על השולחן.

<בני פישר: המשרד יודע את זה, אין מנגנון.

<בני פישר: יש פה שיח עם האוצר.

<בני פישר: את זה צריך להשלים, זה לא הושלם, ואין לי תשובה.

<בני פישר: צר לי שאני יושב כאן ואני אומר את זה.

<בני פישר: המנגנון, הסוגיה הזאת על השולחן, האוצר בטענה מחזיר את זה למשרד החינוך ואומר: "הילדים האלה הם משרד החינוך.

<בני פישר: משרד החינוך מתוך התקציב הגדול של 50 מיליארד צריך לעדכן את הסל".

<בני פישר: יש כאן את הוויכוח שמדובר עליו ושאנחנו מכירים אותו, אנחנו נמצאים בתוכו ונצטרך להתייחס אליו.

<בני פישר: זאת סוגיה שאין לי עליה תשובה.

<בני פישר: אנחנו כגוף שאחראי על התחום הזה, חושבים, לא חושבים משוכנעים שבלי עדכון של "סל לאור" הפנימיות נמצאות בבעיה.

<בני פישר: על זה אנחנו מדברים.

מירב בן ארי: אתה יכול להתייחס לעדכון שלך ל"סל לאור".

מירב בן ארי: הוא אמר שם דברים שאני לא מסכימה ואני רוצה לדעת ממשרד החינוך מה סכום "סל לאור" היום.

מירב בן ארי: אצלי כתוב 1,187 שקל.

<בני פישר: אני אגיד באופן כללי - - -

מירב בן ארי: למה באופן כללי, אתה לא יכול להגיד לי את המספר?

מירב בן ארי: כמה עולה אצלך "סל לאור"?

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת כי יש פה שיח לא ברור.

<בני פישר: עבור כל חניך מעוברים לי 956 שקלים.

<בני פישר: זה מה שעובר אלי.

<בני פישר: בשביל להשלים, לפחות להבנתנו, יש פער של כ-230 שקל שלא מעובר לי.

<בני פישר: הסכום שעובר אלי הוא 956 שקלים.

מירב בן ארי: זה לא ברור.

<בני פישר: אני רוצה להסביר.

<בני פישר: הסכום הזה הוא סכום שאנחנו עובדים עליו.

<בני פישר: יש עבודה, לצערי עדיין לא הגענו לעמק השווה ואכן זה יוצר בעיה לכפרי הנוער.

<שחר שומן: חברת הכנסת בן ארי, זה לא כל כך שונה.

<בני פישר: דוח גדעון שכן נעשה בוועדה, כל הזמן משווים את פנימיות הרווחה לחינוך.

<בני פישר: ברווחה יצרו פתרון חלקי שלא פתרנו אותו בחינוך.

<בני פישר: ישבה וועדה שבסופו של דבר הצליחה לצמצם את הפערים האלה.

<בני פישר: הם מקבלים יותר, יש להם עדכון בספטמבר.

<בני פישר: אצלנו לא הוקמה וועדה.

<בני פישר: לפער הזה אין כרגע פתרון.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: תודה רבה אדוני היושב.

איתן ברושי: אני חושב שהדיון הזה חשוב, כמו תמיד בכנסת מנסים לדון בנקודה, אבל יש לראות את התמונה בשלמותה.

איתן ברושי: אוכל לומר שני משפטים.

איתן ברושי: אתה בטח תסכים אתי שהמדינה הפכה את המגזר השלישי לעובדי מדינה.

איתן ברושי: היא היטלה עליהם אחריות שהמדינה הייתה צריכה לקחת.

איתן ברושי: אולי ההחלטה הכי חשובה של הכנסת הייתה לגרום לכך שהמדינה הייתה מחליטה להקים את המגזר השלישי מחדש.

איתן ברושי: ההפרטות והתנערות המדינה מאחריות העבירה לגופים הוולונטריים את האחריות שהמדינה הייתה צריכה לקחת על עצמה.

איתן ברושי: המזל הוא שיש כאן גם גופים וולונטריים, אבל לעניין חוסר האחריות של המדינה הגיעה הזמן, אולי בהסכמים הקואליציוניים שהכנסנו סעיף, לא רק של מה שמקבלים אלא - - -

יעקב מרגי: מסתבר שגם הסכמים קואליציוניים לא מקיימים.

יעקב מרגי: בוא, אל תבנה על זה.

איתן ברושי: למדתי שמי רוצה את הכול נשאר בלי כלום.

איתן ברושי: כרגע, חייבים להקים דווקא את המגזר - - -

יעקב מרגי: העיקר שפטרת את עצמך, בתחילה פתחה ואמרת שצריך לגעת בנקודות.

יעקב מרגי: צריך להסתכל - - -

איתן ברושי: אני אומר את זה כי אני חושב שזו נקודה שאתה כאיש רגיש לנושא, וגם החברות כאן, כדאי לקיים דיון על השאלה לאן המדינה הביאה את המגזר השלישי.

איתן ברושי: יושב כאן יושב ראש החינוך ההתיישבותי חברנו בני פישר, אני רוצה לומר שחלק מהפנימיות שעליהן מדובר הן בתוך החינוך ההתיישבותי והן בתוך המועצות האזוריות.

איתן ברושי: הייתי ראש מועצה עם ויצ"ו נהלל לדוגמה, מקום לתפארת.

איתן ברושי: יש שם 200 ילדים בפנימייה וכ-1,000 ילדים מעמק יזרעאל ואני הייתי ראש המועצה של כולם, אבל גם במקומות אחרים.

איתן ברושי: אני מבקש לומר איפה יש לנו בעיה.

איתן ברושי: אני חושב שבמדיניות המדינה שהיא קודם כל שמתייחסים באי-אימון ומכל דוח צריך להוריד אחוזים כי מישהו הרי רוצה לקחת.

איתן ברושי: אני לא רוצה לומר מילה יותר קשה.

איתן ברושי: תמיד יש פקידים שהם חושבים שהם יודעים יותר טוב.

איתן ברושי: עדיין לא קיבלו החלטה אחת והם רק בודקים את ההחלטות של האחרים.

איתן ברושי: אני חושב שגם לזה צריך לעשות סוף פסוק.

איתן ברושי: איפה אני נתקלתי בבעיה?

איתן ברושי: בקיבוצים אנחנו קולטים גם "נעלה" תכנית שקיימת גם בפנימיות וגם בקיבוצים ישירות.

איתן ברושי: הפער, איך בני פותר את הבעיה בפער?

איתן ברושי: הוא לוקח מסעיפים אחרים של כפר הנוער ודואג שלא יהיה חסר אוכל.

איתן ברושי: מה קורה לנו במקומות שאין כפר נוער ויש לנו קבוצות רבות שגם הן זכאיות לכל הדברים, הם גרים בקיבוץ.

איתן ברושי: מסתבר שכדי לכסות אותם אני צריך להוציא כסף מהכיס כי אין לנו מאיפה לקחת.

איתן ברושי: את אותו סכום שקבעו כסל מינימום, מסתבר שאת הפער הזה משלמים.

איתן ברושי: מה שנוצר זה שאנחנו יורדים ביכולת.

איתן ברושי: היכולת, עם כול הכבוד קשה להתנדב.

איתן ברושי: אני בא כרגע מדיון בנושא קליטת אחינו האתיופים, שם זה אותו דבר.

איתן ברושי: המדינה רוצה לקלוט, הביאה אותם במבצעים הרואיים ומשאירה אותם במרכזי קליטה אין סוף שנים.

איתן ברושי: הפער הזה בין הדיבורים למעשים, בין שליחת כוחות הביטחון מעבר להררי החושך ואחר כך להשארתם בצל.

איתן ברושי: אותו דבר פה, מביאים נוער ללא הורים או לפני הורים.

איתן ברושי: על מה הדיון הזה, זה כמו חנות מכולת קטנה.

איתן ברושי: למדינה יש איזו נטייה להיות הגוף האחרון שמבין את תפקידה.

איתן ברושי: תפקידנו להגיד למדינה בכל פעם מחדש מהו התפקיד שלה.

איתן ברושי: היא כל הזמן בורחת מהתפקיד שלה.

איתן ברושי: אני מבקש מהפרוטוקול להכניס גם, ברשותך בני והחברים שלא את כולם אני מכיר, להכניס שזה צריך לחול על כול ולא מדובר רק על כפרי נוער, הוא חל מתחומי אחריות מסוימים.

איתן ברושי: אם הוא חל על נוער שבא מברית המועצות לשעבר, הוא יכול להיות בפנימייה והוא יכול להיות בקיבוץ או במושב.

איתן ברושי: אני רוצה להגדיר את הקליטה שלו, היא מאוד טובה.

איתן ברושי: אסור להטיל עלינו מיסים.

איתן ברושי: תאר לעצמך שבקריית שמונה היו מבקשים לשלם שכר דירה למקלטים, אולי עוד יציעו לשלם שכר דירה למקלטים בקריית שמונה.

יעקב מרגי: יש לך רעיונות?

יעקב מרגי: היום יש רשויות שמחייבות לשלם ארנונה על מגרשי החנייה בבתי העלמין.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת שניסו להטיל ארנונה על קברים.

איתן ברושי: כדאי לא להגיע לשלם.

איתן ברושי: אני מבקש שירשם בפרוטוקול, אדוני היושב ראש, לא פעם שוכחים להדגיש את תרומתה של ההתיישבות.

איתן ברושי: יש לנו כ-1,000 בוגרי י"ב בשנת שירות יחד עם שירות לאומי, חלק גדול מהם הם מדריכים בכפרי הנוער.

איתן ברושי: מדריכים בכפרי הרווחה.

איתן ברושי: לפרוטוקול, קל להשמיץ, אומנם לא בחדר הזה.

איתן ברושי: כ-1000 בני ההתיישבות שמסיימים כיתה י"ב הולכים לשנת שירות בהתנדבות וללא תשלום.

איתן ברושי: חלק גדול מהם הולך לרווחה לשרת אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, לפנימיות כולל במעלה הגלבוע.

איתן ברושי: אני מבקש לומר שיש לנו עניין גדול לחזק את זה בתוך כפרי הנוער, במוסדות הרווחה וגם בתוך הקיבוצים.

איתן ברושי: לא סביר שהמדינה תטיל אחריות עלינו, מעבר למה שאנחנו לוקחים, כי את מה שלוקחים אין לו תחליף בכסף, פותחים את הלב ואת הבית.

איתן ברושי: האחריות לא יכולה ליפול על הגופים הוולונטריים.

איתן ברושי: תודה.

יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור לרואה החשבון, אבקש לדעת, האם בהפניות האלה התקצוב הוא מאה אחוז של משרד החינוך, או, שאנחנו משיתים אחוז מסוים על הרשויות המקומיות?

<דורון אראמי: במשרד החינוך, זה מאה אחוז משרד החינוך.

יעקב מרגי: ברווחה זה 25%.

יעקב מרגי: זו בעיה ברשויות חלשות ורשויות שחסרות עניין בנושאים האלה, זו עוד בעיה בפני עצמה.

אורלי לוי אבקסיס: זו בעיה אחרת, רשויות חלשות פשוט לא מוציאות החוצה בגלל זה.

אורלי לוי אבקסיס: זה 25% matching, ובשביל 7,000 שקל בחודש הם אומרים "עזוב אותך, אני כבר מעדיף את הטיפול בקהילה" והטיפול בקהילה לא תמיד הוא מספיק טוב ובטח לא לאוכלוסייה הזאת.

<דורון אראמי: אני רואה חשבון ב-.

<דורון אראמי: BDO אנחנו אחת החברות הגדולות היום בעולם בענף שנותן שירותי ראיית חשבון.

<דורון אראמי: אני עובד הרבה שנים עם כפרי נוער.

<דורון אראמי: נתבקשתי כגוף מקצועי לחלוטין לבחון את תקצוב כפרי הנוער.

<דורון אראמי: נעשתה עבודה באופן מקיף ובאופן מאוד מאוד מדויק.

<אורה חכם: מי הזמין את העבודה?

<דורון אראמי: העבודה נעשתה באופן מקיף, היא ירדה לפרטים מאוד מאוד עמוקים, ביחד ובשיתוף המינהל לחינוך התיישבותי.

יעקב מרגי: עבור מי?

<דורון אראמי: עבור הפורום.

<דורון אראמי: נזרקו לאוויר מספר מספרים, אני מבקש לעשות סדר.

<דורון אראמי: הסכום של 230 שקל שבני הזכיר זה אכן אי תקצוב של "סל לאור".

<דורון אראמי: אני שם אותו בצד.

<דורון אראמי: במסגרת העבודה בחנתי בכפרים את ההכנסות כתוצאה מתקצוב ואת ההוצאות האמתיות של הכפרים.

<דורון אראמי: הפער השנתי לתלמיד עומד על 15,500 אלף שקל לשנה.

<דורון אראמי: בחודש זה מסתכם בפער של כ-1,300 שקל לתלמיד, חוסר בתקצוב לתלמיד בכפר נוער ממוצע.

<אורה חכם: 1,400 ולא 1,200.

יעקב מרגי: אתה נותן נתון של פער בין התקצוב לסך ההוצאה.

יעקב מרגי: דיברו כאן קודם על הפער בעדכון הסל.

יעקב מרגי: אני מבקש שתתייחס - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר שגם אם יעדכנו אותו לגמרי זה אולי 50% מההוצאה על ילד כל חודש.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר כמעט על כפול מהתקצוב שלו לחודש.

<דורון אראמי: במסגרת העבודה הייתה תחושה בכפרים שכתוצאה משנת ,2010 שנה בה כל הכלכלה העולמית ובארץ הייתה קצת בקשיים.

<דורון אראמי: הגיעו רחשים בכפרים שיש קשיים מאוד גדולים בפילנתרופיה.

<דורון אראמי: כתוצאה מכך הכפרים גילו קשיים מאוד חזקים כי לא הצליחו לגייס כספים מהפילנתרופיה.

<דורון אראמי: מבדיקה שעשינו אכן עלו ממצאים מאוד קשים.

<דורון אראמי: במשך השנים כנראה הבעיה לא הורגשה כי הצליחו לגייס את הכספים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, באת לתת כאן הצהרה וללכת?

אורלי לוי אבקסיס: אתם חושבים שאנחנו יכולים לדון בינינו ובין עצמנו?

אורלי לוי אבקסיס: יש תמימות דעים, אבל אדוני, אין כאן לא את ממשרד הרווחה, עכשיו הוא עצר והולך, כמו שאני מבינה היא בדרך החוצה ומנהלת הוועדה אמרה לה 'למה באת לפה, את צריכה לשמוע את הדברים'.

אורלי לוי אבקסיס: היא באה לתת הצהרה וללכת.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שברגע זה כולנו צריכים לקום וללכת ליושב ראש הכנסת, לדפוק על השולחן ולהגיע שאי אפשר לעשות את הזילות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: בנושאים אחרים אתם יודעים לשלוח צוותים שלמים.

אורלי לוי אבקסיס: כשמודבר בילדים ובאוכלוסייה החלשה ביותר במדינת ישראל אין פה נציג.

אורלי לוי אבקסיס: רק שתעבירי את זה הלאה, אני יודעת ששמו אותך - - -

<נועה היימן: לצערי הרב, אני צוות של אחד, לצערי או לא לצערי הרב, אני חייבת להגיע לדיון במשרד ראש הממשלה.

<שחר שומן: רק שתעדכני את כל החברים שהגיעו מכל הארץ.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מאשימה אותך.

אורלי לוי אבקסיס: היה צריך להיות פה מישהו שיקשיב, שיגיב, שייתן לנו תשובה.

<נועה היימן: שמענו, אנחנו נהייה בקשר עם הוועדה.

יעקב מרגי: אנחנו נתייחס לזה בסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אני חושבת שצריך לעצור את הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו לא נעצור את הדיון, לא נעניש את אלה שכן באו, נתייחס לזה בסיכום.

מירב בן ארי: יש לי אפשרות עם גישה למשרד האוצר, נכון שהיא קמה וזו זילות בוועדה, זו לא המילה האחרונה במשרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אתם באמת מאמינים שהם יקראו את הפרוטוקול של הוועדה הזאת ויגיבו לנו בהתאם?

מירב בן ארי: אמרתי שזו זילות בוועדה, אבל יש עוד דרך להגיע למשרד האוצר והיו פה אנשים שיודעים לכבד אותה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי לוי, הניסיון שלך כיושבת ראש וועדה, אני אומר לך כיושב ראש הוועדה כחודש, כשבכירי משרד קיבלו נזיפה זה הפריע להם.

יעקב מרגי: וזה הוביל אותם לישיבה פה יחד עם השר ועם המנכ"ל.

יעקב מרגי: אנחנו נתייחס לזה.

יעקב מרגי: אני לא מתרגש, היא הלכה.

<דורון אראמי: אחזור ואומר, כמו שהוצגו הנתונים על ידי בני, הנתונים הם חוסר של עדכון בסל, אלו באמת הפערים.

<דורון אראמי: אנחנו הלכנו לבדיקה קצת שונה כדי לבודק מהם הפערים.

<דורון אראמי: הכפרים לא באמת חוסכים במה שהם נותנים לתלמידים.

<דורון אראמי: את זה יוכלו להסביר אנשים מומחים.

יעקב מרגי: אתה תציג מספרים.

יעקב מרגי: להסביר יש את הפורום ויש את העמותות, הם ידעו להציג את עצמם.

<דורון אראמי: הנתונים הם גרעון של 15,500 אלף שקל לשנה לתלמיד בפנימייה.

<דורון אראמי: נקודה.

<דורון אראמי: הפער הזה הוא בין הכנסות שמתקבלות ממשרד החינוך בתקצוב ולבין ההוצאות בפועל לכל תלמיד.

אורלי לוי אבקסיס: הפער בין ההוצאות שלא מתוקצבות ושהם נאלצים לקחת מסעיפים אחרים כדי לשלם.

יעקב מרגי: אני אשלים את השאלה.

יעקב מרגי: יבואו המשרדים הרלוונטיים ויאמרו שהם אמורים לממן סל מסוים, נכון לא עודכן, נכון חלקו לא רלוונטי.

יעקב מרגי: חלקו לא מעודכן משנת 1975 וכולנו מבינים שזה לא מבוטל.

יעקב מרגי: אני אבקש שתמקד לפני הפער והסל כדי שאני אוכל לנזוף במי שלא עושה את עבודתו על פי הנחיות.

יעקב מרגי: הסל הנוכחי, את זה תוכל לבודד מהגרעון?

מירב בן ארי: אני ממש לא מצליחה להבין.

מירב בן ארי: אתם מסרתם נתונים מסוימים, 15,500 פער לחניך, זה בפנימיית רווחה ופנימיית חינוך?

<שחר שומן: התשובה היא לא.

מירב בן ארי: התשובות פה לא רק שהן מטעות, אני רוצה להבין דבר אחד - - -

<בני פישר: הוא לא יודע, יש לי תשובה - - -

יעקב מרגי: הוא עשה חשבון והוא לא יודע?

<בני פישר: קודם כל, עד לפני שנה וחצי הייתי מנהל כפר.

<בני פישר: אני אסביר לכם בדיוק את הפערים שאותם צריך להבין.

<בני פישר: גם "סל לאור", אני לא יודע מי זה ה"לאור" הזה, אני מחפש.

<בני פישר: מאז שהוא עדכן אותו קרה משהו.

<בני פישר: התפיסה של חינוך ב-1975 וחינוך היום זה דבר שונה.

<בני פישר: החינוך שונה, קרה משהו במדינת ישראל.

<בני פישר: לילד יש צרכים, המוגנות בלילה הפכה להיות יותר מורכבת, אתה צריך עוד מדריכים, אתה צריך להכניס עוד אחות, אתה לוקח אחריות על הצד הרפואי – עכשיו הכפרים עושים את זה והם לא משופים.

אורלי לוי אבקסיס: זה בכלל לא מתומחר בבסיס הסל, זה לא בסל.

יעקב מרגי: אני מבקש תשובה פשוטה ממך.

יעקב מרגי: תבודד את הגרעון.

<בני פישר: התשובה היא לא.

<בני פישר: זה 230 שקל לילד לחודש, את זה אנחנו יודעים להגיד.

יעקב מרגי: מעבר לכך שהסל לא מעודכן.

אורלי לוי אבקסיס: הסל הזה הוא סל חסר, יש כאן שירותים שלא נכנסו לתוך הסל הזה.

אורלי לוי אבקסיס: מראש הוא סל חסר ועדיין עם החוסר שיש בסל הזה הוא גם לא מעודכן.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, איך שלא תהפוך את זה, זה נדבך על נדבך שבסוף הופך למשהו יותר גדול ממה שציפינו.

אורלי לוי אבקסיס: 230 שקל החסרים בחודש הם לא ה-1,100 או ה-1,300 שדיבר דורון אראמי.

אורלי לוי אבקסיס: זה חלק, אבל אומרים שיש כאן הוצאות נוספות שאין מאיפה להביא ואף אחד לא משפה.

<בני פישר: כפרי הנוער שירותו את מדינת ישראל, האתוס שלנו בנוי, הם הוקמו לפני 60-70 שנה.

<בני פישר: מה לעשות שבמבנים צריך לטפל.

<בני פישר: אפרופו מצב של הפנימיות.

<בני פישר: במדינת ישראל, קודם כל צריך להצדיע.

<בני פישר: היה פה מהלך משמעותי שהתחיל בכנסת הקודמת, מהלך שבעיני תוך שלוש-ארבע הוא ישדרג את המבנים הפיסיים, אבל עדיין התשתיות בעייתיות.

<בני פישר: כפרי הנוער לא נחשבים כיישוב לא ברשות המקומית, במשרד הפנים ובוועדת החינוך בכנסת.

<בני פישר: ברגע שזו תהייה נקודת יישוב תהייה אפשרות לתקצב כמו כל ישוב אחר שמקבל תקציב לתשתיות.

<בני פישר: יש כאן לקונה.

<בני פישר: צריך לקחת את כפרי הנוער ולנתח ולהבין שהישות הזאת לא מתואמת לשפה בה מדברים היום במדינת ישראל.

<בני פישר: חייבים לעשות את ההתאמה הזאת כי בסוף מנהל כפר מתמודד עם גרעון.

<בני פישר: הוא מתמודד עם גרעון של מיליוני שקלים שהוא חייב לגייס את הפילנתרופיה מבלי קשר לסל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אברהם לוי, מנהל אגף תקציבים באגף לחינוך התיישבותי.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אברהם לוי: תודה רבה.

<אברהם לוי: אני מבקש לעשות קצת סדר במספרים, כדי שכולם יבינו פחות או יותר את מה שקרה.

<אברהם לוי: "סל לאור" מורכב משני חלקים: אחד, חלק של שכר והשני חלק להוצאות שאינן שכר.

<אברהם לוי: נקבע אפילו מנגנון לעדכון.

<אברהם לוי: מנגנון של השכר מעודכן לפי הסכמי שכר שנקבעים במשק.

<אברהם לוי: אלא מה, שהבעיה הגדולה בשכר היא שתי בעיות.

<אברהם לוי: אחת, התקנים של כוח אדם בכלל מבוססים על 1975 וכפי שבני אמר הם בכלל לא רלוונטיים.

<אברהם לוי: שנית, עלות השכר לעובד היא מאוד נמוכה.

<אברהם לוי: זה אותו הפער שחישב רואה חשבון דורון אראמי.

<אברהם לוי: אבל ניחא, נניח שפה עדכנו לפי הסכמי השכר, אבל יש לנו את כל ההוצאות שאינן שכר.

<אברהם לוי: אצלנו הפער הוא 230 שקל לחודש לתלמיד.

<אברהם לוי: ברווחה הם הלכו להסדר עם האוצר וקיבלו 50 מיליון שקל והם הצליחו להגדיל מעט מ-960 שקל ל-980 או 993 – עדיין זה לא מכסה כלום.

<אברהם לוי: אנחנו עושים את החשבון אצלנו, הסיפור של העדכון של הוצאות שאינן שכר, הם אותם 230 שקל לחודש לתלמיד, צריך להביא לנו תוספת של 50 מיליון שקל לבסיס התקציב.

<אברהם לוי: אנחנו מדברים על 22 אלף תלמידי פנימיות שבעצם אנחנו גורמים לפנימיות גרעון מובנה.

<אברהם לוי: - - -

מירב בן ארי: 22 אלף תלמידי פנימיות אתה תדייק, אתה מכליל רק את החינוך?

<אברהם לוי: רווחה זה עוד כ-7,000 תלמידים.

מירב בן ארי: 7,500 תלמידים נמצאים בפנימיות רווחה, 18 אלף נמצאים בפנימיות החינוך?

מירב בן ארי: איך הגעת ל-22 אלף?

<בני פישר: 22 תלמידים בחינוך הפנימייתי שאנחנו אחראים להם.

מירב בן ארי: זאת אומרת 4,000 תלמידים נעלמו לי.

יעקב מרגי: אצלם זה הפוך, בפועל פחות ממה שמגישים להם.

מירב בן ארי: 4,000 תלמידים נעלמים.

מירב בן ארי: כנראה שיש כפר נוער שלם - - -

יעקב מרגי: אל תאשימי.

יעקב מרגי: צריך לזכור, זה לא בדיחותא כי אחר כך זה חודר לפקידות ומתעמרים במי שישר ובגלל כישלון הרגולטור מענישים שאת כולם.

יעקב מרגי: אכן חזרי בך מהתיוג הזה.

מירב בן ארי: חוזרת.

<אברהם לוי: לכן אדוני היושב ראש, אני ממליץ לקבל החלטה לטפל בשני מישורים.

<אברהם לוי: במישור האחד לעדכן את אותן הוצאות שאינן שכר, לגבינו מדובר ב-50 מיליון שקל - - -

מירב בן ארי: עדכון מרבי של "סל לאור".

<אברהם לוי: כן, עדכון "סל לאור".

<אברהם לוי: הדבר השני והוא החשוב, בעצם זה מהלך אסטרטגי ,עשות עדכון הרכב הסל.

<אברהם לוי: כלומר, חייבים להקים וועדה משותפת של משרדי הרווחה, חינוך ואוצר.

<אברהם לוי: לעשות הרכב חדש של הסל שבסופו תקני כוח האדם, עלויות השכר יעודכנו - - -

יעקב מרגי: רבותיי הנכבדים, סליחה, יפה לומר 'צריך, צריך, צריך'.

יעקב מרגי: אם הלחץ לא יבוא מהמחלקות המקצועיות, לפעמים מתבלבלים בחלוקת העבודה והתפקידים.

יעקב מרגי: תקשיבו טוב, כשר, כשרציתי לעשות רפורמה או תכניות הבראה, לא עשיתי כלום, ישבתי להם על הוריד.

יעקב מרגי: הבאתי את המחלקות המקצועיות שהביאו נתונים ועשינו.

יעקב מרגי: הזעקה צריכה לצאת מכם.

יעקב מרגי: כולנו יודעים שבצוק העיתים כשמנכ"ל משרד ממשלתי או שר צריכים לשבת על התקציב, מחלקה שלא תהייה ערוכה ושלא תציג את התמונה באופן ראוי ובצורה מקצועית, הדרישות לא תבואנה לידי ביטוי.

יעקב מרגי: אחרת אחר כך במשך שנתיים שלמות נתמודד עם התקציב ואיך אנחנו פועלים אתו, זה מה שביקשנו וזה מה שיש.

יעקב מרגי: כשאתה אומר שצריך לעשות אני מסכים אתך, הדלת פתוחה.

יעקב מרגי: אני רוצה שאתה תעשה, אתה תזעק ואתה תביא ואתה תילחם.

מירב בן ארי: הם מביאים הרבה כסף, זה יאמר לזכותם, הרבה כסף.

<בני פישר: קודם כל, יש כאן עבודה ולא סתם, עבודה שאני מאמין בה והיא שיתוף פעולה עם החברה האזרחית, אנחנו עובדים ביחד.

<בני פישר: אני כפקיד יכול להגיד את מה שאני אגיד ולא יותר מזה.

<בני פישר: התפקיד של החברה האזרחית זה לעשות את מה שאתם עושים.

<בני פישר: אנחנו מתואמים, אנחנו שותפים.

<בני פישר: אגב, אנחנו מוציאים מהגורן והיקב תקציבים לשפות, זה לא טוב וזה לא אמור להיות.

<בני פישר: אבל אף אחד לא זרק אותם.

<בני פישר: חברים, כפרי הנוער נראים כפי שהם נראים, מבלי להתבלבל, בזכות משרד החינוך, המינהל לחינוך התיישבותי שמשקיע בהם, כי זה נשמע לא טוב.

יעקב מרגי: זה נשמע מצוין.

יעקב מרגי: אנחנו נאמר את הדברים כשצריך, אנו באנו לכאן לתפעל - - -

<בני פישר: בסדר.

<בני פישר: הוא לא יכול לבוא לשר החינוך ולומר תתחיל לפעול.

<בני פישר: התפקיד שלנו הפקידים זה לשים את זה.

<בני פישר: אנחנו שמים את זה על השולחן כל רגע.

יעקב מרגי: אתה יודע מה, הוא עשה בדיוק את מה שאתה אומר שהוא לא יכול לעשות.

יעקב מרגי: כי ברגע שהוא או אתה שמים לשר החינוך את תמונת המצב סימן שאתם יכולים לפעול.

<בני פישר: שמים כל הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו צריך לקוות ששר החינוך ישים את זה לשר האוצר על השולחן.

יעקב מרגי: תודה אברהם.

יעקב מרגי: בבקשה שושי סומך מהמועצה לשלום הילד.

<שושי סומך: תודה.

<שושי סומך: ראשית אני רוצה לחזור אחורה אל השיפוץ.

<שושי סומך: אני מבקשת לומר שבמשרד החינוך התחילה עבודה נהדרת ואנחנו מקווים שתמשך.

<שושי סומך: מפניות שאנחנו מקבלים שומעים כמה זה נצטרך לרווחה.

<שושי סומך: זה צורך הכרחי ממש.

<שושי סומך: מפניות שעולות אלינו גם מילדים וגם ממנהלי פנימיות, התייחס כאן אברהם לוי לנושא של הצוות.

<שושי סומך: היום המצב הוא כזה ששכר המדריכים אינו מתגמל באופן הולם את העבודה הסופר קשה והאינטנסיבית.

<שושי סומך: אלו האנשים שנמצאים באופן אמתי יום-יום עם הילדים.

<שושי סומך: התוצאה של שכר שאינו הולם היא קודם כל תחלופה מאוד גבוהה של אנשי הצוות במקומות אלה, ואין צורך להרחיב מה המשמעות של זה.

<שושי סומך: כמו כן קושי למצוא עובדים.

<שושי סומך: בכל סוף שנה מנהלים נמצאים במצב שעדיין מצבת כוח האדם אינה מלאה.

<שושי סומך: דיברו כאן על בני ובנות שירות שעושים עבודה נפלאה, אבל זה לא מספיק.

<שושי סומך: יש מדריכים בשכר שצריכים להיות מתוגמלים באופן מתאים.

<שושי סומך: צריך גם לפתוח את תנאי ההעסקה שלהם, הרבה מאוד מועסקים בקבלנות וגם זה משפיע מאוד על המצב.

<שושי סומך: אם פותחים את הנושא הזה צריך להידרש אליו מאוד כי יש לו השפעה גדולה מאוד יום-יום על הילדים.

מירב בן ארי: בעניין תנאי ההעסקה, חשוב להוסיף את עניין ההכשרה של הצוות, שגם היא לוקה בחסר.

אורלי לוי אבקסיס: לי וליושב הראש, יש הצעת חוק משותפת בנוגע להסדרת המקצוע הזה והאחדה של הפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: ננסה להעביר אותה.

אורלי לוי אבקסיס: כעת אתה חלק מהקואליציה, נעשה עבודה.

<ירון בראון: אני אומר משפט אחד עלינו, כדי שתבין באיזו קונסטלציה אנחנו עומדים.

<ירון בראון: ילדים בסיכון היא עומתה שכבר יותר מ-30 שנה מפעילה תכניות בקומה השנייה והשלישית.

<ירון בראון: אנחנו עובדים היום ב-70 פנימיות רווחה וב-30 כפרי נוער.

<ירון בראון: מביאים סדר גודל של בין 16-18 שנה מיליון שקל לשנה מהפילנתרופיה לתוך התכניות.

<ירון בראון: זה הרבה ניסיון.

<ירון בראון: אין לי הרבה מה להוסיף בנושא של "סל לאור".

<ירון בראון: אני כן רוצה לזרוק 'קול קורא' ואולי אני נכנס לשדה מקושים הכי גדול.

<ירון בראון: האם נשמע הגיוני שבתי הספר במדינת ישראל היו תחת שליטה אחת של משרד החינוך ומשרד הבריאות?

<ירון בראון: האם הגיוני שבתי החולים במדינת ישראל היו יושבים תחת משרד הבריאות ותחת משרד הקליטה?

<ירון בראון: מה שבני אמר, אנחנו נמצאים 50 שנה בתוך מנוע שרץ באופן קבוע עם השינויים שהם עוברים, עם השינויים בקהילה.

<ירון בראון: אני אומר בתור עמותה שעובדת גם באומנה וגם בכפרי הנוער, קורה תהליך שאני רואה איך האומנה רבה עם הפנימיות והפנימיות עם כפרי הנוער.

<ירון בראון: היום, אחרי 50 שנה במדינה ישראל אין מישהו שמתסכל על המערכת של הוצאה חוץ-ביתית בגדול, משיהו שעושה ריביו מחדש ומתחיל לחבר את הדברים.

<ירון בראון: הכול פלסטרים.

<ירון בראון: וועדת גדעון זה פלסתר, וועדת לאור זה פלסתר שעולה בסוף למדינה הרבה יותר כסף ממה שהיה צריך לעלות אם מישהו היה מתכלל.

<ירון בראון: זה שדה מוקשים הכי גדול שקיים, אני יודע את זה.

<ירון בראון: אני זורק את זה הנה כי בסופו של דבר עד שזה לא ייפתר, עד שתהייה רשות אחת לנושא של הוצאה חוץ ביתית - - -

יעקב מרגי: אבל וינטר חשב שהוא עשה את העבודה.

<ירון בראון: לא, שיסתכל על הקהילה ושיסתכל על האומנה ועל כפרי הנוער, החיבורים והרצף של הדברים, אם לא, לא יקרה כלום.

אורלי לוי אבקסיס: לאחד תחת קורת גג אחת.

<ירון בראון: רשות, לאחד.

<ירון בראון: צריך לצאת 'קול קורא' מהכנסת להקים וועדה - - -

יעקב מרגי: מה זה רשות?

יעקב מרגי: אני אתך.

<ירון בראון: להקים וועדה שתשב על המדוכה כמו שהייתה וועדה שהייתה בנושא הכיבוי, וועדה שתבחן את הבעיה הזאת.

יעקב מרגי: אתה אומר להקים רשות.

<אברהם לוי: להקים במשרד החינוך רשות.

<ירון בראון: הנה, התחלנו עם הפוליטיקה.

יעקב מרגי: סליחה, לא פתרת את הבעיה ואתה יודע למה?

יעקב מרגי: כי ברגע שתקים רשות ותוציא את כל נושא החינוך ממשרד החינוך, נכון?

יעקב מרגי: אנחנו כבני אדם נוטים לראות פתרון מנקודת המצוקה שלנו.

יעקב מרגי: הכנסת, ואני לפחות בקדנציה החמישית מנסים לקדם דיון בסוגיה מעונות היום.

יעקב מרגי: הם הוקמו כרציונל לקידום נשים לצאת לעבוד.

יעקב מרגי: התפיסה הייתה האימא, העבודה.

יעקב מרגי: אבל מזמן שינו את הדיסק והחינוך מתחיל מיום הלידה ויש על כך דיון.

יעקב מרגי: כל שר דוחה את זה לשר הבא, אבל מה קורה ששר הכלכלה מונה להיות שר החינוך?

יעקב מרגי: הרי כשנקים את הרשות הזאת יהיו חסרונות כי מי שמתעסק בחינוך זה לא מי שזה התחום שלו, ואין ראיה כוללת של כל תפיסת החינוך במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אתה יודע מה הבעיה?

יעקב מרגי: האנשים שצריכים לעשות לכאורה הם לא ממלאים את תפקידם.

יעקב מרגי: כש"סל לאור" נקבע נכון שכולם בירכו?

יעקב מרגי: נבחן הנושא, נקבעו אמות מידה, יש סל, הכול יש, אלא מה, היה צריך לקבוע מנגנון עדכון.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק.

אורלי לוי אבקסיס: גם הוא בחסר.

אורלי לוי אבקסיס: שוב, יש שם קריטריונים שלא נכנסו והם מאוד חשובים.

יעקב מרגי: כשאני אומר מנגנון, זה כולל הכול ולא רק מחירים.

<ירון בראון: אני לא אמרתי שצריך להקים רשות - - -

מירב בן ארי: סליחה, יש כבר רשות, 360 היא קיימת.

מירב בן ארי: פשוט צריך להכניס אליה את הפנימיות ואת כפרי הנוער.

מירב בן ארי: לא צריך להמציא מחדש.

מירב בן ארי: צריך להשתמש ברשות.

<ירון בראון: אני לא חושב שצריך רשות.

<ירון בראון: הנושא - - -

יעקב מרגי: מה זה 360?

מירב בן ארי: יש רשות שמתעסקת בנוער בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: גם כך נעשו שם בעיות ותקציבים הועברו למקומות אחרים ובסוף הם הועברו גם לקהילה ונלקחו מהמקומות הכי קשים.

אורלי לוי אבקסיס: יש שם זליגה של כל מה שאנחנו רוצים למקומות אחרים.

יעקב מרגי: זה רק מחזק את מה שאמרתי.

אורלי לוי אבקסיס: יש מקומות בהם משרד החינוך ומשרד הרווחה יודעים לשתף פעולה שאנחנו יודעים מי בעל הבית מלמעלה, מי הגורם האחראי שהדברים יפתרו.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין אפשר לשמר גם את הרווחה וגם החינוך ולקבוע מי בסופו של דבר ראש החץ, מי באחריותו הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, ברגע שאתה מטיל את האחריות על X או Y הוא יודע שאין לו בררה אלא להושיב את כולם סביב השולחן ולהגיע לנוסחה הנכונה.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שצריך להיות גם פה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה אתך לחלוטין, זה מתבקש, זה יקרה במוקדם או במאוחר כי זה המסלול.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שזה יקרה במוקדם.

<ירון בראון: עד שלא יסתכלו על הדברים מלמעלה, זה לא ייפתר.

<ירון בראון: תהייה עוד ועדה ועוד ועדה, זה לא ייפתר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נועה היימן ממשרד האוצר יצאה.

יעקב מרגי: משרד הרווחה והשירותים החברתיים התנצל, תקלה.

יעקב מרגי: נביא את זה בסיכום שההתנצלות התקבלה ועם הנזיפה עדיין לא סיימנו.

אורלי לוי אבקסיס: איפה משרד החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: לא כפרי הנוער?

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איפה הרפרנט של משרד החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: הנה, למה אנחנו מדלגים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיש כאן את אחת הנשים היותר חשובות בדיון הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תאירי את עיננו קצת.

אורלי לוי אבקסיס: את רפרנטית של משרד החינוך מול משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הפערים, למה יש פערים, למה זה לא מעודכן?

אורלי לוי אבקסיס: אתם דרשתם ומשרד האוצר לא רוצה?

אורלי לוי אבקסיס: בואי נגלה מי הילד הרע בסיפור הזה, אם ישנו כזה.

יעקב מרגי: בדרך כלל "הילד הרע" הוא אותו אחד שנתפס שהוא מעורר את הבעיה, שהוא הנצרך של השירותים האלה, לכאורה הוא מפריע.

יעקב מרגי: בדיונים כשמציגים לקונה אנחנו לפעמים מרגישים 'זוז מהדרך, אתה רק מפריע להתנהלות'.

יעקב מרגי: בבקשה גברתי.

<מירי כהן: אני מאגף התקציבים, משרד החינוך.

<מירי כהן: בגדול, אני מגבה את הנתונים שאברהם לוי הציג מבחינת החוסר או העלויות שאנחנו מתקצבים את "סל לאור".

<מירי כהן: קיים מנגנון, לא שהוא לא קיים, רק שהוא לא עונה על הצרכים שלנו.

יעקב מרגי: את אומרת שהוא קיים, נגיע לצרכים, תדברי על המנגנון.

<מירי כהן: עדכון תעריפי העובדים, בהתאם להסכמי שכר.

<מירי כהן: זה מנגנון מסוים שעובד.

אורלי לוי אבקסיס: עזבו את השכר, יש כאן שני מרכיבים.

יעקב מרגי: את מבינה למה התעקשתי על המנגנון?

יעקב מרגי: אין מנגנון, לא לזה כיוונו, נקודה.

יעקב מרגי: מנגנון עדכוני שכר, הוא אוטומטי ואם לא יהיו עדכונים יהיו סכסוכים ויש את הוועד ואת תנאי העבודה.

יעקב מרגי: האוזניים הופכות להיות רגישות עם הזמן.

<מירי כהן: לגבי ההוצאות האחרות, היה מנגנון שקידם לפי מדדים שהיו ידועים ומקובלים.

<מירי כהן: בשנת 2008 הוחלט על ידי האוצר לעצור את הקידום הזה ומאז אנחנו תקועים.

<מירי כהן: כאן הבעיה שלנו.

<מירי כהן: ידוע לחבר'ה של המינהל, לחינוך ההתיישבותי שאנחנו מדי פעם מביאים לדיון אל המנכ"לית ואל מול הפורום של הנהלת המשרד.

<מירי כהן: אבל כמו בכל משרד יש את סדרי העדיפויות ויש את המגבלות.

אורלי לוי אבקסיס: הגשתם בקשה לתקציב לעדכן את הסל?

<מירי כהן: אנחנו כל הזמן מגישים בקשות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אולי לא הבנת את בקשתי, אסביר יותר טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איך אנחנו מתקדמים ואיפה אנחנו עומדים.

אורלי לוי אבקסיס: את הרפרנט במשרד החינוך, את צריכה להגיד מהן הדרישות ומה החובה.

אורלי לוי אבקסיס: לעדכן זו סוג של חובה כי הרי אף אחד לא מתאר לעצמו שלא יעדכנו את השכר או לא יעדכנו דברים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: דווקא כשמדובר על השירותים האלמנטריים לאותם ילדים, הנה אמרת שמנגנון השכר ממשיך ומתעדכן בשוטף והפרק השני שבוא מדובר על תקצוב לכל ילד, הוא לא מעודכן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לקראת דיוני תקציב, אני גם חברה בוועדת התקציב ואני רוצה לרדת לרזולוציות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם בתוך התקציב בדרישות שלכם לתקציב השוטף, בסיס התקציב, הגשתם את העדכונים?

אורלי לוי אבקסיס: הם חלק מהבקשה של משרד החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: - - -

<מירי כהן: כחלק מהבקשה לתקציב, הוגש גם החלק של עדכון "סל לאור".

אורלי לוי אבקסיס: מה הסיכויים שזה יקרה?

אורלי לוי אבקסיס: אין לך מושג.

יעקב מרגי: אי אפשר לבקש אותה פה.

יעקב מרגי: אורלי, הדינמיקה של קביעת תקציב משרד ממשלתי ואיך זה עובד, אמרת כבר שכל עובד ככל שיהיה בכיר, יש לו סדרי עדיפויות.

יעקב מרגי: אין ספק שזה זועק לשמיים, אנחנו מתעסקים לפעמים בקוסמטיקה שגם היא חשובה, אבל באמת כשאנחנו מגיעים למקומות של פנימיות וילדים שצריכים זה זועק לשמיים, שסדרי העדיפויות מדלגים עליהם.

יעקב מרגי: שידלגו על דברים אחרים וזה לא יכאב לי.

יעקב מרגי: לי כיושב ראש וועדת חינוך לא יכאב לי אם משרד החינוך יקבל החלטה באומץ לוותר על מקצוע אחד במערכת החינוך ושיתחיל לטפל בכשלים בהם אנחנו נופלים, איפה אנחנו חוטאים לילד, לנפשו.

יעקב מרגי: כמה נושרים וכמה ילדים שצריכים את הדחיפה שלנו מאחור לא מקבלים את מה שמגיע להם?

יעקב מרגי: אנחנו אלופים לעשות את זה רק במעשה האלונקות ולשים את זה בתמונות.

יעקב מרגי: שיוותרו על מקצוע אחד.

יעקב מרגי: אני לא בא אליך בטענות כי ברגע שאמרת 'סדרי עדיפויות' זה ברור לי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, יש לי שאלת תם.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר ואתה היית שר אני מבקשת לשאול אותך שאלה לכאורה פשוטה.

אורלי לוי אבקסיס: התקציבים של המשרדים לא מעודכנים בשוטף?

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, משרד האוצר משנה לשנה, הרי יש את הטייס האוטומטי ויש עדכונים כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: הבסיס של התקציב של המשרד לא מעודכן בשוטף?

יעקב מרגי: בוודאי, יש דינמיקה.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתם כבר מקבלים עדכון, השאלה היא, האם אתם משיתים, מעבירים הלאה לפנימיות?

יעקב מרגי: אני ארחיב את השאלה שלך.

יעקב מרגי: הגברת הנכבדה מירי יודעת שהדינמיקה היא עבודה שוטפת אל מול וועדת הכספים והעברה מסעיף לסעיף, בין משרדים ומה שנקרא אישור הכנסת ואגף התקציבים.

יעקב מרגי: זה עניין שבשגרה.

יעקב מרגי: משרד ענק כמו משרד החינוך אין לו דבר שאין עדכון.

יעקב מרגי: אני מאמין שגם יש אנשי מקצוע רציניים בתחום הכספים במשרד שיודעים שיש סעיפים שהאוצר אוהב להרדים בכל משרדי ממשלה.

יעקב מרגי: צריך להיאבק מולם כדי להעביר מסעיף לסעיף.

יעקב מרגי: צריך לומר ביושר שלפעמים השר רוצה להסיט מנושא מסוים או להעביר מהתחייבות אחת לשנייה והאוצר מתעקש.

יעקב מרגי: האוצר עובד עם נוסחאות משלו והזמן עובד לטובתו.

יעקב מרגי: זה המקום היחידי שהזמן עובד לטובתו.

יעקב מרגי: זה הגוף היחידי שלא אצה לו הדרך למימון סעיפים.

יעקב מרגי: שוב, כמדובר בסעיפים כאלה אני מצפה מהמשרדים, מהגופים המקצועיים שהזעקה תשמע.

יעקב מרגי: הנושא הזה לא ירד מהשולחן.

יעקב מרגי: לי יש רגישות מסוימת, יתלוננו או יכעסו אחרים במשרד החינוך שאני לא שם לא את הנושאים שלהם בקדמת הבמה.

יעקב מרגי: נושאים שקשורים לכל מי מהחברה הישראלית צריך דחיפה מאחור אנחנו נהייה שם בשבילו.

יעקב מרגי: לא יעזור כלום כי זו השליחות שלי.

יעקב מרגי: אני אהיה שם, אני האבק ואף אחד לא יעמוד בדרכי.

יעקב מרגי: אני לא אוריד את הנושא הזה מסדר היום.

יעקב מרגי: במרוקאית יש פתגם שאומר שאף אחד לא עוזב את הבית, אף כלה לא עוזבת את חמותה אם טוב לה שם ואף ילד לא היה מעדיף פנימייה אם לא קיים אצלו חוסר כזה או אחר.

יעקב מרגי: אני אומר את זה על פי הרוב המוחלט, אנחנו צריכים להיות שם בשבילם.

יעקב מרגי: הסכומים הם לא גדולים ונעשו דברים, נעשו דברים טובים.

יעקב מרגי: אומנם הטונים כאן נשמעים כאילו יש כאוס, אין כאוס.

יעקב מרגי: אנחנו אומרים ונאמר שנעשו דברים באומץ, אבל הגיע הזמן לנער את כל השטיח ולא לעשות טלאי נקודתי.

<אורה חכם: שלום, אני נציגת ציבור מטעם מפלגת העבודה, אני יושבת ראש וועדת החינוך של מפלגת העובדה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם סוג של כנסת צללים כזאת?

<אורה חכם: יש לנו וועדת חינוך פעילה שאכפת לה והיא נמצאת גם פה.

<אורה חכם: האם הפקידים שאמונים על העבודה במשרדי הממשלה, כאן מדברים על משרד החינוך ואולי גם חלק ממשרד הרווחה, יש להם בעצם הנחייה לא כתובה או הנחיית עבודה שאומרת שהם צריכים לעשות את מה שאומרים להם לעשות.

<אורה חכם: אולי יש להם ידע נוסף שנקרא לו ניירות עבודה.

<אורה חכם: אני שואלת אם ניירות העבודה האלה היו מגיעים לוועדת החינוך, בהסכם מראש עם ראש הוועדה ושר החינוך, כדי שלוועדת החינוך יהיה כלי לעזור לפקידות שאומרת 'לנו יש הנחייה שאומרת נוסחה א', נוסחה ב' ואין עדכון, אנחנו לא יכולים לעשות שינוי.

<אורה חכם: אם נציג שינויים אנחנו מורידים ואחר כך בעצם לא נוכל למלא את התפקיד שלנו כי זה מה שנכתב לנו'.

<אורה חכם: אני שואלת, אולי אנחנו כוועדת חינוך נדרוש בהסדר מראש מלמעלה את ניירות העבודה שאתם מכינים - - -

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אנחנו לא אמורים להחליף אותם.

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: היא סיכמה את זה במשפט אחד 'סדרי עדיפויות'.

יעקב מרגי: אפשר להוציא הנחייה, גם שר נותן לפעמיים הנחייה ותוך כדי הליכה הוא אומר עצור.

יעקב מרגי: ניירות עבודה לא יוסיפו פה והם גם חסרי משמעות.

יעקב מרגי: אני חושב שנושאים כאלה צריך לשים בקדמת הבמה, צריך לשים אותם על הבמה עם נורות מהבהבות.

יעקב מרגי: יש את הכנסת ויש את וועדות הכנסת שעובדות ולא יטעו שרק השיח הקולני של חברת הכנסת זהבה גלאון עם חבר הכנסת שרון גל זה מה שיש לנו בבניין הזה.

יעקב מרגי: הוועדות עובדות ונושמות.

יעקב מרגי: אתם יודעים, לפעמים גם בועטות, זה התפקיד שלנו.

יעקב מרגי: אנחנו נבקר את משרדי הממשלה וזו ברכה למשרדי הממשלה.

יעקב מרגי: תמיד ראיתי בביקורת את שולי הדרך שלי.

יעקב מרגי: בכל התפקידים שביצעתי הזמנתי את הביקורת.

יעקב מרגי: בכל תפקידיי עוד בעודי צעיר ביקשתי ביקורת.

יעקב מרגי: בגופים שהייתי כשלא היה מבקר פנים ביקשתי להקים מבקר פנים כי הביקורת היא שולי הדרך המוארים.

יעקב מרגי: אנחנו כאן כי לסייע למשרד החינוך, אנחנו פה לא כדי לחבוט במשרדי החינוך, הרווחה או האוצר.

יעקב מרגי: אנחנו כאן לסייע, לזעוק את זעקת הילדים שלא יכולים להיות פה והם לא פה.

יעקב מרגי: סיכום הדברים: הוועדה מודה לחברת הכנסת מירב בן ארי על היוזמה הברוכה לקיים דיון נוסף וחשוב בנושא של הפנימיות ותקצובן ובכל מה שקשור ל"סל לאור".

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך ולמשרד הרווחה והשירותים החברתיים לקבוע מנגנון שנתי לעדכון הסל.

יעקב מרגי: כמו כן מבקשת הוועדה לעדכן את הסל שחלקו לא מותאם למשך השנים שעברו מאז קביעתו.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להגדיל את מכסות התלמידים המופנים לפנימיות הן על ידי השירותים החברתיים והן מרצונם.

יעקב מרגי: כך שלא יהיה מצב שתלמיד לא יוכל להתקבל מפאת חוסר מכסות.

יעקב מרגי: הוועדה מודה למשרד החינוך ולגופים הפילנתרופיים ולכל הנוגעים בדבר על שילוב הידיים בתכנית הלאומית לשיפוץ והתאמת חדרי הילדים בפנימיות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להמשיך את התכנית הלאומית הזאת כדי שכל הפנימיות תהיינה במצב פיסי נאות, מתאים לשנת 2015.

יעקב מרגי: היא עומדת להסתיים ואנחנו עדיין לא רואים את התקציב מתבשל.

יעקב מרגי: הוועדה תקיים דיון נוסף למעקב אחרי הנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.