הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 8, 2015-07-14 11:30

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פותחים את הדיון בוועדה לזכויות הילד, בנושא ההצללה במגרשי המשחקים.

יפעת שאשא ביטון: למעשה, אנחנו קצת נחשף לנושא הצללה גם במוסדות חינוך, בתי ספר וגני ילדים.

יפעת שאשא ביטון: ארצה שאת הדיון נמקד בנושא סוגית ההצללה בגני משחקים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים ומכירים שרוב גני השעשועים היום לא מוצללים, לא ברמה טבעית דרך צמחיה בצורות כאלה ואחרות וגם לא בדרך מלאכותית, קרי סככות מסוגים שונים.

יפעת שאשא ביטון: מעבר לסוגיית החום, הקרינה ומזג האוויר אנחנו מדברים על כך שכשהמתקנים חשופים הם הופכים להיות מפגע כשלעצמו כמו מגלשות שהופכות לחמות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מודעים לתופעה של ילדים שקיבלו כוויות משימוש במתקנים שהיו תחת השמש והגיעו למצב של רתיחה.

יפעת שאשא ביטון: לכן חשוב לעלות את הנושא הזה למודעות וגם לראות אם אפשר לקדם תקן בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שהיום מדברים, ממליצים, מבקשים ומציעים לרשויות ולגופים אחרים כן לעשות הצללה, אבל אף אחד לא מפקח על זה, אף אחד לא מוודא שאכן זה קורה.

יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר זה וולונטרי ועושה את זה מי שמוצא לנכון או מי שמוכן לקבל את ההמלצות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקיים דיון ונראה אם בסופו אנחנו יכולים לצאת עם הצעות אופרטיביות כדי שהדבר הזה יהיה מעוגן או בתקנות או בחקיקה כדי שנבטיח שזה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: הצטרפה אלינו חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, חברה יקרה, חברה מן המניין.

יפעת שאשא ביטון: אני שמחה על כך.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה דוקטור יצחק קדמן, אתה יזמת את הדיון ונשמח שתפתח.

<יצחק קדמן: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

<יצחק קדמן: אני חושב שבאמת נפלה לידייך זכות גדולה לדון בנושא שכמעט לא דנו בו עד היום.

<יצחק קדמן: היו ניסיונות מצדנו לקדם דיון בנושא הזה בשנים האחרונות והם לא צלחו.

<יצחק קדמן: משום מה תמיד הוא נדחה בפני נושאים יותר דחופים.

<יצחק קדמן: בלי ספק אי אפשר להגיד נושאים יותר בוערים כי הנושא שאנחנו מדברים עליו היום הוא נושא בוער ביותר.

<יצחק קדמן: כדי להיות קצר ותמציתי, אני חושב שיום-יום ושעה-שעה אנחנו מסכנים את שלומם ובריאותם של מאות ואלפי ילדים בישראל.

<יצחק קדמן: לגודל האבסורד אוכל לציין, אנחנו נמצאים בתקופת החופש הגדול וזו תקופה שמאוד מקובל להשמיץ את ילדי ישראל, למה הם כל היום יושבים מול המחשב וחשופים למסכים ולא זזים, רובצים בבית ולא יוצאים לשחק כמו שאנחנו, כולנו חובבי הנוסטלגיה אומרים שעשינו, כשהיו קטנים.

<יצחק קדמן: לאן אנחנו רוצים שהילדים האלה יצאו לשחק?

<יצחק קדמן: מגרשי המשחקים, רובם ככולם, יש יוצאים מן הכלל, חשופים בפני שמש הקיץ הבוערת אצלנו במשך חודשים מאוד ארוכים.

<יצחק קדמן: הבאתי לכאן תמונות שצולמו בירושלים.

<יצחק קדמן: מגרשי המשחקים חשופים לשמש בלי טיפת צל.

<יצחק קדמן: כל מי שיש לו ילדים ומבקר במגרשי משחקים יודע איך זה נראה.

<יצחק קדמן: כפי שאמרה יושבת הראש הסכנה היא כפולה, הסכנה היא חשיפה לשמש.

<יצחק קדמן: הייתה לי התכתבות עם האגודה למלחמה בסרטן, אני שמח שאתם פה.

<יצחק קדמן: הם דיווחו על השיעור הגובה של מלנומה בקרב אזרחי ישראל וכמובן גם בקרב ילדים.

<יצחק קדמן: יש קשר בין סרטן או סוגי סרטן מסוימים לבין חשיפה לא מוגנת לשמש.

<יצחק קדמן: יש גם סכנה אחרת והיא סכנה שהמתקנים עצמם בחלקם הלא קטן מתלהטים כשהם חשופים לשמש וכל נגיעה בהם יכולה לגרום לכוויות.

<יצחק קדמן: אני חושב שטוב עשית שביקשת שנתמקד במגרשי משחקים למרות שאני יודע שיש בעיות בבתי ספר, במעונות יום ובגני ילדים.

<יצחק קדמן: זו סוגיה בפני עצמה.

<יצחק קדמן: הייתה לי התכתבות ארוכה עם מכון התקנים.

<יצחק קדמן: המצב הנוכחי נכון להיום הוא שיש תקן למגרשי משחקים.

<יצחק קדמן: אגב, לקחו כמה שנים טובות עד שקידמו את התקן הזה, בשעתו הייתי שותף לכך.

<יצחק קדמן: כהערת סוגריים אומר, גם אם יש תקן למגרשי משחקים, הרבה מאוד ממגרשי המשחקים הוקמו אולי כשהם התאימו לתקן, אבל הם התבלו עם השנים והפכו בעצם להיות מפגע בפני עצמו.

<יצחק קדמן: אמנם לפחות יש תקן: איך צריכים להיות תנאי הריפוד מתחת למתקנים, איך צריכים להיות המתקנים, מאיזה חומרים, איך להבטיח את תקינותם, אבל אין בתקן חיוב על הצללה ואין הדרכה איך צריכה להיות הצללה.

<יצחק קדמן: הצללה צריכה להיעשות בצורה אפקטיבית, לא באופן סמלי כשברוב שעות היום איננה נותנת מענה.

<יצחק קדמן: הוסבר לי במכון התקנים, שהם אינם יכולים לעשות תקינה ישראלית מחייבת להצללה.

<יצחק קדמן: הם ייטיבו להסביר את זה ממני.

<יצחק קדמן: אני לא מבין את העניין.

<יצחק קדמן: אנחנו מדינה סוברנית, תקינה של ארצות סקנדינביה לא תתאים לנו, תנאי מזג האוויר שונים, הכול שונה פה.

<יצחק קדמן: אם לא מכון התקנים הכנסת צריכה לומר את דברה מי כן מוסמך ומחויב להתקין תקנות בעניין הזה.

<יצחק קדמן: תקנות שיחייבו את הרשויות המקומיות.

<יצחק קדמן: יש רשויות מקומיות שמתגאות בכך שכל מגרשי המשחקים שלהן מוצללים.

<יצחק קדמן: צריך לברך אותן על כך, אבל אי אפשר להשאיר את זה בגדר המלצה.

<יצחק קדמן: צריכה להיות תקנה מחייבת בין אם היא תוצע על ידי מכון התקנים ואם הוא לא יכול לעשות את זה מסיבותיו, אז על ידי משרד הפנים או כל גורם אחר.

<יצחק קדמן: לא יכול להיות שמגרשי המשחקים שלנו שנועדו לרווחת הילדים יהפכו למלכודת ולסיכון שלומם.

<יצחק קדמן: זה המצב היום ברוב מגרשי המשחקים.

<יצחק קדמן: לוועדה לזכויות הילד יש זכות גדולה שהיא יכולה לעשות פה מעשה ולעשות כאן שינוי מהפכני שיכול להגן על שלומם ובריאותם של הילדים בישראל.

יפעת שאשא ביטון: תודה יצחק.

יפעת שאשא ביטון: אני באמת ארצה לפנות עכשיו למכון התקנים גם בסוגיה של מוסדות החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני מכניסה את זה כאיזו כאמירת סוגריים.

יפעת שאשא ביטון: אני הסתכלתי במסמך שקיבלתי מהמ.מ.מ (מרכז מחקר ומידע) של הכנסת, מריה יושבת כאן.

יפעת שאשא ביטון: ראיתי שיש הבדל בין התקן שנקבע בבתי הספר אל מול הגנים.

יפעת שאשא ביטון: בגנים בעצם נדרשים לכיסוי או הצללה של 25% מהשטח - - -

<רותם זהבי: זה לא שייך למכון התקנים, זה שייך למשרד החינוך ולמשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: מי קבע את התקן הזה?

<רותם זהבי: משרד הבריאות ביחד עם משרד החינוך, זה לא תקן.

יפעת שאשא ביטון: תודה על החידוד.

יפעת שאשא ביטון: ההנחיה אומרת ש-25% בגני ילדים ו-15% בבתי ספר.

יפעת שאשא ביטון: ראשית אשמח שאם לא מכון התקנים אז נציג ממשרד הבריאות ינסה להסביר למה באחד 25% ולמה באחר 15% ומה השיקול שעומד מאחורי ההחלטה הזאת.

<זאב פיש: אנחנו מדברים על הנחיות משותפות של משרד החינוך והבריאות, שיקול הדעת נבע מן הסתם מכך שילדים קטנים בגני ילדים רגישים יותר, כך מקובל בכל העולם.

<זאב פיש: אני מבקש לומר, שהצוות שרותם זהבי ואנכי ועוד כמה אנשים משני המשרדים מעדכנים את הנחיות התכנון של מוסדות החינוך בכול וגם בזה.

<זאב פיש: רותם הזכיר קודם את ההנחיות, את התקן הקיים.

<זאב פיש: זה תקן שעובד וכמו שדוקטור קדמן אמר קודם, זה צריך להיות מחייב ובמוסדות חינוך הוא מחייב.

<זאב פיש: בגנים הציבוריים, לצערי הרב אני חושב שהוא צודק כי זה לא הוטל על אף משרד.

יפעת שאשא ביטון: זה מפוקח על ידי משרד החינוך, זאת אומרת, שאם אנחנו נצא לסיור אקראי בגני הילדים ובבתי הספר, נוכל לראות שיש הצללה על פי מה שנקבע בהנחיות?

<זאב פיש: איפה שמשרד החינוך מפקח, זה מפוקח.

<זאב פיש: משרד הבריאות לא מפקח על כל מוסדות החינוך ולא על כל המעונות.

יפעת שאשא ביטון: על משפחתונים אתם בעצם לא מפקחים, אבל - - -

איילת נחמיאס ורבין: משרד הכלכלה צריך לפקח.

<זאב פיש: נכון.

<זאב פיש: מה שהחקיקה מחייבת אותנו זה לתת אישור.

<זאב פיש: זאת אומרת שאם משרד הכלכלה או משרד החינוך נותנים את הרישיון להפעלת המוסד החינוכי הם דורשים על פי החקיקה הקיימת אישור של משרד הבריאות.

<זאב פיש: שם אנחנו מפקחים ומפקחים על הכול, אחד הדברים שבפיקוח שלנו הוא נושא ההצללה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, רק כדי להבין, מעונות יום לגיל הרך שמפוקחים על ידי משרד הכלכלה, גם עליהם אתם מאשרים?

איילת נחמיאס ורבין: אתה מדבר על גני הילדים הבלתי מפוקחים, בעיקר על גני הילדים הפרטיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על מגרשי המשחקים, ששם אין בכלל פיקוח.

<זאב פיש: לגבי מגרשים, מה שגברתי אמרה, משרד הבריאות לא נדרש.

<זאב פיש: הלוואי ונדרש והלוואי שיתנו לנו כלים לעשות את זה, כי יש המון מה לעשות, אבל זה לא המנדט של משרד הבריאות.

<זאב פיש: אני יוכל לומר, מה שאני באופן אישי חושב.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו רואים שם את המדבקות, שהמתקן נבדק לאחרונה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אני מסתכלת - - -

<זאב פיש: זה לא של משרד הבריאות.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שזה של העירייה, העירייה בודקת את זה על פי הסטנדרטים שלה.

<זאב פיש: את מדברת על מגרשי המשחקים הציבוריים?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

<זאב פיש: אני מניח שכן.

איילת נחמיאס ורבין: מהעירייה היו אמורים להיות?

איילת נחמיאס ורבין: גם לעירייה יש תלונות הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת, שחשיבות הדיון הזה הוא דווקא בהפרדה שהם עשו, בין מגרשי משחקים ציבוריים שבסמכות ובאחריות הרשות, לבין מתקנים שנמצאים במוסדות חינוך ושהם בפיקוח של משרד הבריאות מתוקף - - -

איילת נחמיאס ורבין: את צודקת באבחנה, אבל אני חושבת שבעיית ההצללה - - -

<רותם זהבי: זה ממש לא נכון.

<רותם זהבי: אני מנהל הבטיחות במשרד החינוך.

<רותם זהבי: האחריות של הרשות היא, הן למגרשי המשחקים בשטח הציבורי והן למוסדות החינוך.

<רותם זהבי: נכון שיש מוסד חינוכי, כמו גן חב"ד שהוא בבעלות פרטית, או גן "נעמ"ת" ששם הבעלות הפרטית אחראית על כל מה שקורה שם.

יפעת שאשא ביטון: אתה מתכוון אחריות מבחינת הביצוע.

יפעת שאשא ביטון: למי יש את הסמכות לפקח על הגנים?

<רותם זהבי: אם לעיריית תל אביב יש למשל 400 גני ילדים, היא אחראית לפקח עליהם וכדומה.

<רותם זהבי: כלומר, היא אחראית לתחזוקת הבטיחות, למתקני משחקים, מתקני הספורט, לסלים אם הם נופלים או לא, חשמל, תחזוקה, הכול כולל פיקוח על נושא ההצללה.

<רותם זהבי: למשרד החינוך יש פיקוח על.

<רותם זהבי: זאת אומרת, הבקרה של השלטון המרכזי, קרי של משרד החינוך, היא בקרת על.

<רותם זהבי: אנחנו באים לראות שהרשות מבצעת את תפקידה בהתאם להנחיות ומדיניות משרד החינוך.

<רותם זהבי: נכון, לנו יש יועצים שמסתובבים בשטח ובין השאר גם בודקים הצללה.

<רותם זהבי: הם לא יודעים להגיד אם זה 15% או 10% כי אין להם מודד שבודק בדיוק.

<רותם זהבי: הם כן יכולים להגיד אם יש הצללה ואם אין הם כתובים בדוח שאין הצללה.

יפעת שאשא ביטון: ומה נעשה במקרה שכתבו בדוח שאין.

<רותם זהבי: הדוח הזה מגיע לרשות המקומית, למנהל אגף חינוך, למנהל בטיחות מוסדות חינוך והם מטפלים בזה.

יפעת שאשא ביטון: יש דרך לאכוף את זה?

<רותם זהבי: בוודאי.

<רותם זהבי: יש לנו גם מערכת בקרת על.

<רותם זהבי: כלומר, אנחנו עושים מעקב אם הדברים מתבצעים או לא.

<רותם זהבי: אספר לך עוד משהו.

<רותם זהבי: סככות הצללה האלה, כמו מתקני המשחק, הם עם משטחי גומי.

<רותם זהבי: יש בזה דברים טובים, אבל, יש בזה גם דברים שמעלים סימן שאלה.

<רותם זהבי: אנחנו לא רוצים שהילדים שלנו יהיו בתוך מערכות סינטטיות.

<רותם זהבי: ילד קטן שרוצה לחפור בחול ונמצא על משטח גומי, הוא לא מצליח כי הגומי הוא מת.

<רותם זהבי: היום יש וועדה במשרד החינוך, שעוסקת בשאלה "איך להחזיר את החצר לטבע" או "איך להחזיר את הטבע לחצר".

<רותם זהבי: זאת אומרת, הצללה בעזרת צמחיה, עצים, עולה עשירית מעלות הצבת סככות ועמודים וכדומה, העלות פה היא פי עשר ויותר.

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר לגמרי, אנחנו ציינו את זה גם בראשית הדיון.

<רותם זהבי: אני ממליץ לך שתצא מכאן קריאה לאדריכלים, למתכננים ולמשרדי ממשלה שיעודדו את נושא שתילת העצים.

<רותם זהבי: כמובן במגבלות מה מותר, יש עצים שלא מומלץ לנטוע בחצר.

<רותם זהבי: משרד הבריאות אומר שיש עצים שהם אלרגניים וכדומה, אבל להחזיר את הטבע.

<רותם זהבי: כשאתה עושה מגרש משחקים ואתה שותל חמישה-שישה עצים מכוונים ושאדריכל נוף תכנן אותם כמו שצריך, אז עוד כמה שנים תהייה הצללה טבעית.

<יצחק קדמן: בעוד כמה שנים, ובינתיים?

<רותם זהבי: יכול להיות שבינתיים צריך לשים משהו, זה לטווח ארוך, זה יותר זול וזה גם נראה יותר טוב.

<מריה רבינוביץ: אני רציתי להתייחס למשרד הבריאות.

<מריה רבינוביץ: משרד הבריאות למעשה עושה בדיקה תברואתית בזמן מתן הרישיון למוסד ובהמשך הפיקוח מתחלק: כשמדובר במוסדות משרד החינוך אז משרד החינוך, כפי שציין נציג המשרד, ומשרד הכלכלה בפיקוח שלו על מעונות יום או משפחתון.

<מריה רבינוביץ: אגב, למשפחתונים אין בכלל הנחייה ואין קביעה מה רמת ההצללה שצריכה להיות.

יפעת שאשא ביטון: זה די פרוץ.

<זאב פיש: במוסדות שבהם אנחנו מפקחים ונותנים חוות דעת למשרד החינוך ולמשרד הכלכלה, זה לא רישיון לצמיתות.

<זאב פיש: כלומר, אם "במוכר שאינו רשמי" כל שלוש או כל חמש שנים ולפעמים כל שנה, שם אנחנו ממשיכים לעשות את הפיקוח.

<מריה רבינוביץ: גם במעונות יום של משרד הכלכלה?

<זאב פיש: של משרד הכלכלה, עדיין לא כמו עם משרד החינוך.

<זאב פיש: בדיון נוסף, אוכל להגיד את המלצותינו.

יפעת שאשא ביטון: לגבי נושא ההצללה נשמח לשמוע היום.

<זאב פיש: בעניין הפיקוח על מוסדות חינוך, פיתחנו עם משרד החינוך לגבי "המוכר שאינו רשמי", כי רק שם אנחנו מאשרים.

<זאב פיש: פיתחנו נוהל שמוכיח את עצמו מצוין שכולל מעקב וחידוש רישיון.

<זאב פיש: הצענו גם למשרד הכלכלה שיעשה כך במוסדות שלו.

<זאב פיש: זה מודל לחיקוי וכדאי.

<זאב פיש: בסך הכול מדובר באותה שיטה, באותו רציונל וחבל להמציא את הגלגל מחדש.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

איילת נחמיאס ורבין: אולי כדאי לתת לה להגיד את דבריה לפני.

יפעת שאשא ביטון: אביטל, מקדמת בריאות של האגודה למלחמה בסרטן, בבקשה.

<אביטל פאטו בן-ארי: לפני שמתחילים לדבר על פתרונות אני מבקשת לחדד את הנושא של הצורך.

<אביטל פאטו בן-ארי: מי שמכיר את הפרסומים של האגודה למלחמה בסרטן מכיר את "החכם בשמש" שלנו שההמלצה הראשונה זה חיפוש צל.

<אביטל פאטו בן-ארי: הרבה פעמים פונים אלינו ובעיקר הורים שאומרים: 'אנחנו קוראים את הפרסומים שלכם, אנחנו מבינים מה אתם רוצים ואנחנו רוצים למצוא צל גם בבתי ספר, גם בגני ילדים וגם בגני שעשועים.

<אביטל פאטו בן-ארי: נכון שאנחנו רוצים למצוא צל לילדים, אבל אין צל.

<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו מאוד רוצים לעקוב אחרי ההמלצות שלכם, אבל התנאים בשטח לא מאפשרים את זה".

<אביטל פאטו בן-ארי: הנושא לא מגיע רק מאנשי המקצוע אלא גם מהשטח, מההורים שדורשים.

<עדנה פלג-אולבסקי: אני מבקשת לחזק את מה שדוקטור קדמן אמר.

<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו באמת יודעים מהמחקרים היום שכוויות ובמיוחד של ילדים צעירים, שהם מאוד רגישים לנושא הזה, כוויות שמש בגיל הילדות עלולים להתפתח למחלות סרטן וזה נזק בלתי הפיך.

<עדנה פלג-אולבסקי: זה נזק מאוד מאוד חזק.

<עדנה פלג-אולבסקי: תמוה שבמדינה עם כל כך הרבה ימי שמש וכל כל כך שמש חמה עדיין מדברים על זה, ועל כך שאין תקנות מחייבות לכולם לדאוג להצללות.

<עדנה פלג-אולבסקי: זה פשוט אפילו שהוא חובה.

<עדנה פלג-אולבסקי: חובה לעשות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חייבת להגיד לך גבירתי יושבת הראש, זו מחמאה לך ולנו כי הוועדה הזאת מתנהלת בנועם הליכות ובשקט, מכאן צריך לצאת קול הזעקה, זעקה אמתית.

איילת נחמיאס ורבין: כי כשאתה הולך לוועדות אחרות, יש וועדה אחת לפחות שאני יודעת שמתקיימת ברגעים אלה בקומה 2, נשמעות שם צעקות ואם לא זה יהיה תוך כמה דקות.

איילת נחמיאס ורבין: כאן אנחנו לא צועקים, אבל מכאן צריכה לצאת הזעקה האמתית.

איילת נחמיאס ורבין: כשבנו את הפארקים המאוד מאוד יפים בתל אביב, אחד הפארקים היפים בדרום יפו, שהיה בשנים מסוימות סמוך לביתי, התהלכתי שם ולא לקח לי הרבה זמן, אני בנאדם שמאוד אוהב שמש, אבל לא מסוגל לסבול חום, פשוט מצאתי את עצמי תרה, מחפשת את הצל, את פיסת הצל הקטנה כדי לתת מנוחה לגוף הישראלי, לעור הישראלי שמאוד מאוד פגוע משמש.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד שאני רואה את הפער המטורף בין איך שאני גדלתי כילדה, אני מבוגרת ולא מאוד מבוגרת, לבין איך שאני מגדלת את ילדיי ואיך אני מסוככת עליהם.

איילת נחמיאס ורבין: הם לא יוצאים בבוקר בלי התזה הגונה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר, אפרופו העצים, בישראל לא מחפשים היום בהכרח צל, מכל מיני סיבות שחלקן בכלל קשורות להשקיה וקשור לרמת התחזוקה המאוד מאוד גדולה שדורשים עצים, אתה רואה שהעצים ששותלים הם הרבה יותר עצי נוי מאשר עצים שאמורים בסופו של להצל על האזור שלהם - - -

<יצחק קדמן: ראה הדקלים למשל.

איילת נחמיאס ורבין: למשל.

איילת נחמיאס ורבין: כשאתה הולך ברחוב אלנבי בתל-אביב, רחוב שהוא ללא ספק אחד הרחובות הכי מזוהמים מבחינת זיהום אוויר, שאתה רואה את כמות העצים שם אתה אומר שזו מתנה שניתנה לתושבי תל-אביב לפני 70-80 שנה וחלקם לפני 100 שנה.

איילת נחמיאס ורבין: אתה רואה שהתחזוקה הנדרשת היא עצומה כתוצאה מהדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: לגבי דבריו של רותם בעניין הסינטטיות.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אותה תחושתיות שאנחנו מנסים לייצר לילדנו במשטחי תחליף אספלט שכולנו אומרים תודה לאל שהם ישנם ולא דברים אחרים, המשטחים האלה ועוד איך מתבלים, נקרעים - - -

<רותם זהבי: את לא יודעת מה קורה לגומי ב-38 מעלות, איזה חומרים כימיים עולים ממנו.

איילת נחמיאס ורבין: בחיים הקודמים שלי, אני תעשיינית בפלסטיקה ואני דווקא יודעת וערה לסכנה היותר גדולה, הוא מתבלה והילדים מצליחים לפרק את זה ואם לא אז יש הרבה מאוד ידיים זדוניות שמפרקות את זה ואז הילדים מכניסים את זה לפה.

איילת נחמיאס ורבין: אני בטוחה שיש כאן אנשים, שמצאו את עצמם מוציאים את זה מהפה של הילד.

<רותם זהבי: אני בעד חול ולא גומי.

יפעת שאשא ביטון: זה דיון אחר.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לדבר הרבה על גני שעשועים, אבל זה לא הדיון.

איילת נחמיאס ורבין: אני אוהבת חול, אבל נדרשת מידת בטיחות אחרת, ולצערי הרב הרשויות לא עומדות בסטנדרטים של חול מזוהם.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אני אומרת, שעם כל הבעייתיות שמתלווה להצללה היא כרגע הפתרון הזמין.

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי גם ניתן להתקין אותה.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד יש היום באמת מחלקה שלמה בטכניון שעוסקת בעמידות חומרים.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף יודעים לשלוח לשם את החומרים על מנת לדעת מה עמיד ומה לא עמיד.

איילת נחמיאס ורבין: כלומר, יודעים לייצר את התקינה.

איילת נחמיאס ורבין: בסוף צריך רק להחליט שעושים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: בישראל הסכנה שנגרמת כתוצאה מהסינטטיות, אני לא מזלזלת בזה רותם בכלל, אבל הסכנה היא כתוצאה מהחשיפה לשמש האין סופית.

איילת נחמיאס ורבין: כאן אנחנו מנסים ליצר חשיפה מבוקרת.

איילת נחמיאס ורבין: הרי כשאנחנו יוצאים לרחוב בישראל אנחנו חשופים לשמש.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לכם שאני הולכת עם זרועות מכוסות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו חשופים לשמש.

איילת נחמיאס ורבין: לפחות במקומות האלה בהם נמצאים הילדים, שהם יהיו פחות חשופים בהם לשמש.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה איילת.

יפעת שאשא ביטון: נעמה אשל, מנהלת אגף גנים ונוף בעיריית חולון, בבקשה.

<נעמה אשל צוברי: <אחרי שכל האדריכלים הושמצו כאן, אני אגיד שני דברים - - -

יפעת שאשא ביטון: לא שמענו השמצות על אדריכלים.

יפעת שאשא ביטון: הכל בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: דיברנו על הבחירות הנוכחיות.

איילת נחמיאס ורבין: כי הן באמת קשורות במחסור במים וגם קשורות לבעיות סביבתיות אחרות.

<נעמה אשל צוברי: הם לא קשורות למחסור למים, כי כבר אין מחסור במים במדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: תאמינו לי, כשעשו את פארק - - -יפו היה מחסור במים.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת סתם דברים, אני יודעת מה אני אומרת.

יפעת שאשא ביטון: ניתן לנעמה את רשות הדיבור, אחר כך אם תרצו נוכל להתייחס לעניין זה ולקיים דיון.

<נעמה אשל צוברי: הנושא של עצים בגנים הוא נושא חשוב.

<נעמה אשל צוברי: יש לו משמעויות אקולוגיות מעבר לנושא של הצללה.

<נעמה אשל צוברי: ברור שהילדים שלנו גם ברמה החינוכית וגם מסיבות נפשיות צריכים לראות צמחים, ירוק וצל אמתי וגם להרגיש אדמה אמתית.

<נעמה אשל צוברי: בהרבה בחינות אני גם מסכימה לנושא של המשטחים בולמי הנפילה, אבל זה לא נושא הדיון עכשיו.

<נעמה אשל צוברי: עדיין אני חושבת שכשמדברים על שטח ציבורי פתוח, וזה התחום שלי ולא מעונות ולא בתי ספר, חשוב להתמקד באזור של מתקני המשחק לגבי מצללה סינטטית ולא לדבר על כלל הגן.

<נעמה אשל צוברי: כלל הגן באופן כללי צריך להיות מוצל על ידי עצים.

<נעמה אשל צוברי: ההצללה של עצים היא הרבה יותר טובה, הרבה יותר נעימה, הצל שלהם הוא הרבה יותר טוב ותחושת האוויר מהם היא הרבה יותר טובה מאשר מה שקורה בהצללות.

<נעמה אשל צוברי: כשאת מסתובבת היום ברחוב באבן גבירול את נהנית ממה ששתלו לפני 50 שנה.

<נעמה אשל צוברי: מהעצים שאנחנו שותלים היום ייהנו הנכדים שלנו והילדים שלנו.

<נעמה אשל צוברי: אין מנוס משתילת עצים, אנחנו מכירים את זה - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נגד שתילת עצים.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר לתכנן לטווח הארוך ולפעול גם בטווח הקצר, זה לא או-או, אלא זה גם וגם.

<נעמה אשל צוברי: אני חושבת שאנחנו צריכים באמת להתמקד באזור מתקני המשחקים.

<נעמה אשל צוברי: אני מאוד בעד ההמלצה הזאת.

<נעמה אשל צוברי: צריכים לקחת בחשבון שמבחינת שלום הילד יש עם המצללות האלה בעיות אחרות.

<נעמה אשל צוברי: כמו למשל שהילדים מטפסים על העמודים למרות ששמים עליהם שלטים ושמים עליהם קוצים.

<נעמה אשל צוברי: קופצים על יריעות בד.

<נעמה אשל צוברי: כלומר, יש להם את הבעיות שלהם.

<נעמה אשל צוברי: הם עולים עד למעלה ובדרך כלל דרך המתקנים עצמם – ואסור להם לטפס על המתקנים עצמם – וזה למרות שאסור להם לטפס על המתקנים.

<נעמה אשל צוברי: הם מטפסים על המתקנים עצמם, מטפסים על המצללות והופכים אותם לסוג של טרמפולינה.

<נעמה אשל צוברי: אני לא אומרת שזה שווה בנזקיו - - -

<רותם זהבי: יש ילדים שנהרגו מזה.

<נעמה אשל צוברי: צריך לקחת את הדברים האלה בחשבון, כי לכל דבר יש גם את היתרונות שלו וגם את החסרונות.

איילת נחמיאס ורבין: רותם, יש ילדים שנהרגו כתוצאה מזה שלא הייתה תקינה בבתי ספר, והכדורסל נפל לו על הראש.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מנסים לנהל סיכונים.

יפעת שאשא ביטון: היא באמצע רשות דיבור.

איילת נחמיאס ורבין: את רואה, זה ההרגלים שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לתקן את הרגליי ואני עוד החמאתי לך על זה.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, יש כאן באמת בעיה איך מנהלים את הסיכונים ואיך מייצרים על זה בקרה כי בסופו של דבר אנחנו לא יכולים למנוע את הסיכונים במאה אחוז.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לנהל אותם.

<נעמה אשל צוברי: נכון, אנחנו מנהלים אותם.

<נעמה אשל צוברי: צריך להבין גם שמצללות בניגוד לעצים - - -

יפעת שאשא ביטון: אפשר גם לטפס על עץ וליפול.

<נעמה אשל צוברי: ללא ספק, אפשר ליפול מכל דבר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לראות מבחינה אופטימלית, איך אנחנו מייצרים סביבה שמאפשרת לילדים להיות במקום במינימום ובמזעור של נזקים אפשריים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזו מהות - - -

<נעמה אשל צוברי: אם אתם שואלים למה יש את התמונות האלה, בתור אדריכלית ובתור מנהלת אגף אני אומרת שהסיבות העיקריות הן תקציביות כי עץ עולה סכום מאוד מועט של כסף, וההשקעה בו בסופו של דבר יותר נמוכה.

<נעמה אשל צוברי: המצללה היא מאוד יקרה וגם דורשת יותר בנייה, אז גם זמן הביצוע הוא יותר ארוך.

<עדנה פלג-אולבסקי: אחר כך הטיפול במחלה הוא יותר יקר.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לשמוע את מכון התקנים.

יפעת שאשא ביטון: קראתי וראיתי שבעצם מכון התקנים אומר שמי שבאחריותו כל הנושא תקן ההצללה זה המתכנן.

יפעת שאשא ביטון: תכף נברר עם נציגי השלטון המקומי ועם משרד הפנים מיהו.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לשמוע את דעתכם בסוגיה זו.

<ורד אורן: אני אפתח ואחר כך אתן לטל שהוא המומחה שלנו בנושא המתקנים.

<ורד אורן: קודם כל אנחנו חושבים שהדיון חשוב מאוד, אנחנו שמחים מאוד על הדיון, אנחנו עוסקים בנושא ובסוגיה של ההצללה במשך זמן ארוך מאוד.

<ורד אורן: יש את הנושא של החשיפה לשמש, הכוויות ואני לא יודעת מי כאן ראה, בתקופה האחרונה היו ברשת תמונות של ילדה קטנה שנכוותה.

<ורד אורן: התמונות הן בלתי נסבלות.

<ורד אורן: יחד עם זאת אנחנו חושבים שרמת ההצללה צריכה להיכלל בחקיקה של משרדי הממשלה בדיוק כמו שקורה בנושא של משרד החינוך.

<ורד אורן: אני לא אכנס פה לפירוט, פירטנו קצת ויש את המסמך המחקרי שמריה עשתה.

<ורד אורן: נכנסנו לנושא הזה.

<ורד אורן: מדינת ישראל החליטה בזמנו שאנחנו מאמצים תקינה בינלאומית ומשתדלים לעשות מה שנקרא Deviation National.

<ורד אורן: על כן המדינה אמרה 'אתם מאמצים את מה שקיים בעולם, לא ממציאים את הגלגל מחדש'.

<ורד אורן: ישבו אצלנו אין ספור ועדות ומומחים שבסופו של דבר הכניסו איזו הערה שאומרת שהם ממליצים למתכננים.

<ורד אורן: אנחנו בעמנו חיים ומכירים את מדינת ישראל.

<ורד אורן: לפי דעתנו צריכה להיות איזו חקיקה בנושא הזה.

<ורד אורן: מכון התקנים כבר ידע להגיד באילו זוויות וכמה רמות בדיוק כמו שנעשה במשרד החינוך ובמשרד הבריאות.

<טל כהנא: אני אבקש להוסיף טיפה למה חקיקה יותר משמעותית.

<טל כהנא: תקינה מדברת על מצבים מרגע שיש תקן ואילך.

<טל כהנא: אי אפשר להחיל את דרישות התקן נכון להיום אחורה, זה מאוד קשה.

<טל כהנא: גם בתקן של מתקני משחקים יש דרישות תחזוקה, נכון להיום דרישות התחזוקה מתייחסות לכך שממשיכים לתחזק את המתקנים הישנים על פי התקנות, דרישות שהיו קיימות באותו זמן.

<טל כהנא: נושא של תקנות מאפשרות להחיל דברים חדשים גם דברים ישנים יותר.

<טל כהנא: לכן אפשר להחיל על אותם מתקנים ישנים כדוגמה שבתמונות שאתם ראיתם.

<טל כהנא: אלו מתקנים מאוד ותיקים.

<טל כהנא: יהיה אפשר לבוא ולהחיל את הדרישות גם לאותם דגמים ישנים וזה חשוב.

<טל כהנא: אין לי ספק ואנחנו בטוחים בזה שצריכה להיות הצללה.

<טל כהנא: צריכות להיות דרישות להצללה כי באותו מקרה של הילדה שנכוותה הייתה הצללה, בתמונות אפשר לראות שהייתה הצללה.

<טל כהנא: כמו שאנחנו יודעים השמש לאורך זמן זזה והזוויות משנות ומשפיעות.

<טל כהנא: לא יעזור כאן שום דבר כי בלי הדרכה ובלי פרסום נכון ובלי מודעות של המבוגר אי אפשר למנוע את המקרים שאיזה ילד ייפגע גם אם תהייה הצללה.

<טל כהנא: הורה לילדים קטנים צריך לבוא ולהשגיח.

<טל כהנא: כמו ששמים ילד באמבטיה ולפני כן באים ובודקים את המים וכמו שנותנים אוכל שחומם במיקרו בודקים את חום האוכל לפני שנותנים לילד את האוכל.

<טל כהנא: גם באתר משחקים צריך לבוא ולשים לב שהחול, במידה וזה חול, הוא לא לוהט.

<טל כהנא: אני זוכר כשאני הולך לחוף הים, עד לרגע שמגיעים למים החול לוהט ויש כוויות על הרגליים.

<טל כהנא: גם באתר משחקים, באותם אזורים שאין את ההצללה המקום יהיה עדיין לוהט.

<טל כהנא: חשוב שזה יהיה בתקנה ולא כל כך בתקן.

<טל כהנא: התקן יוכל לתת את הפתרונות גם ההנדסיים.

<טל כהנא: אגב, היום יש תקנים שכן נותנים התייחסות הנדסית לכל הקונסטרוקציה של כל המבנים, את זה יש.

<טל כהנא: צריך הנחיות ממשרד הבריאות לגבי כל הנושא של טמפרטורות הנכונות ועד לאחוז ההצללה, כי הדברים האלה הם מידע שהצד הטכני קצת פחות מכיר.

<טל כהנא: שילוב של הגורמים האלה צריך לבוא ולייצור את המוצר הנכון.

<יצחק קדמן: רק שהכדור הזה לא ייזרק כל הזמן ממגרש אחד למגרש השני ובסוף - - -

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לשנייה לחדד ולאסוף את הדברים שאמרתם.

יפעת שאשא ביטון: בעצם אתם מדברים על כך שההמלצה הטבעית היא שיהיו תקנות או שתהייה חקיקה בנושא.

יפעת שאשא ביטון: רק אז אתם נכנסים לתמונה כדי לתת את התקן או התקינה לגבי אופי ההצללה, סוג, בטיחות וכדומה.

יפעת שאשא ביטון: נכון?

<טל כהנא: כן.

<טל כהנא: אם יורשה לי להגיד.

<טל כהנא: מתקני המשחקים הם לא המקום היחיד שמשתמשים בהצללות.

<טל כהנא: יש גם מגרשי כדורגל וכדורסל עם הצללות.

<טל כהנא: גם אם היו מכניסים את הדרישה הזאת לתקן של מתקני משחקים זה לא היה משרת את כל המקומות שבאמת זה צריך לשרת.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל אנחנו צריכים להתחיל באיזו נקודה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שמגרשי המשחקים הם בעיקר ובמיוחד בתקופות כאלה של חופשים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שנתמקד בזה בדיון היום.

יפעת שאשא ביטון: נכון שגם במקומות האחרים זה חשוב, אבל נשאיר את זה לדיונים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: זאב, ביקשת להוסיף משהו?

<זאב פיש: אני יכול להתחבר ואפילו להציע לדברים שנאמרו כאן.

<זאב פיש: אתם יודעים, המדינה לפעמים עושה דברים טובים ואני מבקש להחמיא כאן דווקא לחבריי במשרד הפנים.

<זאב פיש: יש רפורמה גדולה מאוד וחשובה מאוד של תכנון ובנייה.

<זאב פיש: צריך לנצל את הדבר הזה.

<זאב פיש: עושים שם דברים חשובים וטובים וצריך לכוון ולמקד אותם לאן שצריך.

<זאב פיש: אם אנחנו מדברים כאן על הצללה במגרשי משחקים, פשוט במסגרת הזאת לבקש מהעמיתים שלנו שמובילים את הרפורמה הגדולה והחשובה הזאת, להכניס את זה למפרט.

<זאב פיש: כלומר, מה נדרש במגרשי משחקים.

<זאב פיש: נדרשים שם דברים כמו הדברים שרותם אמר קודם בנושא הבטיחות, אבל אחד מהדברים זו ההצללה.

<זאב פיש: אם דיברת על חקיקה של משרדי הממשלה, זה העניין.

<זאב פיש: מי יושב בוועדות האלה?

<זאב פיש: יושבים בהן נציגי משרד הבריאות ומשרדים אחרים.

<זאב פיש: הנה לכם פלטפורמה מצוינת שיכולים לעשות את זה.

<זאב פיש: זה ממש מעשי, זה משהו מתנהל ומתקדם עכשיו - - -

יפעת שאשא ביטון: בעצם אתה מדבר על ההצללה כחלק מהמפרט בתהליך התכנון.

<זאב פיש: תקראו לזה מפרטים.

<זאב פיש: מפרט למגרשי משחקים, מה נדרש?

<זאב פיש: נדרשים כל מיני דברים.

<זאב פיש: אני באופן אישי אפנה לחבריי במשרד הפנים, אני בטוח שהם ידעו מה לעשות ואיך לכוון.

<זאב פיש: לדעתי הם כבר התחילו לדבר על זה.

<עדנה פלג-אולבסקי: גם למגרשים קיימים, לא רק למגרשים שהולכים להיבנות.

<זאב פיש: גם, אבל תמיד יש.

<זאב פיש: כשאתה עושה חקיקה למשהו, יש זמן מעבר.

יפעת שאשא ביטון: גם וגם.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: שאלה אליך, מר פיש, מעניין אותי מה יש לך לומר בהקשר למה שרותם אמר כשאתה מאזן בין צרכי בריאות שונים.

איילת נחמיאס ורבין: זה בעצם מה שאתה עושה כי מה שאתה עושה זה ניהול סיכונים.

איילת נחמיאס ורבין: כשאתה מסתכל בפרופורציות, אתם אומרים הצללה לעומת פליטת חומרים שחשופים לשמש.

<זאב פיש: רותם דיבר מפי כי אנחנו יושבים באותה וועדה.

<זאב פיש: בימים אלה אנחנו דנים בדברים האלה.

<זאב פיש: זה גם עניין של חינוך, פדגוגיה וגם עניין של בריאות.

<זאב פיש: למשל, אחת ההצעות היא לפתח מודל שבו אנחנו שמים חומרים סינטטיים במקום חול, ויש כאלה שעומדים על זה.

<זאב פיש: זה יהיה מתונה בכך וכך הצללה, כי המשטחים הסינטטיים בחום לוהט זה מטרד רציני מאוד.

איילת נחמיאס ורבין: בכל אתר יש את החומר שאני לא זוכרת את שמו, דווקא בהתייחסות לחום הלוהט כשהוא לא מוצלל.

<זאב פיש: זה העניין.

יפעת שאשא ביטון: זה מוביל את הדיון למקום שבו אנחנו בוחנים איך אנחנו ממזערים.

<זאב פיש: בנושא של מוסדות חינוך, יש הנחיות, יש תקן ויש פיקוח, בחלק מהמוסדות יותר ובחלק פחות.

<זאב פיש: אנחנו מדברים ואתן מובילות לנושא של הגנים הציבוריים, אני מציע את מה שהצעתי.

<זאב פיש: אני חושב שזו פלטפורמה מאוד מעשית כי אני מכיר את האנשים, אנשים רציניים יושבים שם.

איילת נחמיאס ורבין: תודה זאב.

איילת נחמיאס ורבין: בבקשה דוד.

<דוד פילזר: עד לאחרונה מינהל התכנון היה תחת משרד הפנים, מהבוקר תחת משרד האוצר.

<קריאה: עכשיו יש לכם את הכסף, תתחדשו.

<דוד פילזר: תקנות התכנון והבנייה הם כלפי העתיד, למעט מספר מצומצם מאוד של נושאים עליהם התקבלה הסמכה בחקיקה ראשית לדברים רטרואקטיביים ואת זה צריך לדעת.

<דוד פילזר: אני חושב שהנושא קצת יותר מסובך ממה שהוא הוצג.

<דוד פילזר: כלומר, יש להתחשב בעונות השנה, במקומות מסוימים בארץ יש נושאים של עומס רוח ועומס שלג.

<דוד פילזר: אם שמים הצללה של ברזנטים ודברים דומים, יכול להיות שצריך להסיר אותה בחלק מעונות השנה ותלוי איפה.

<דוד פילזר: צריך גם להכיר בסיכונים שקשורים בדברים כאלה שהוזכרו לפחות במקצת.

יפעת שאשא ביטון: כדי להבין, הסוגיות שמעלה דוד, שהן חשובות ונכונות, הרי אנחנו לא יכולים לקבוע תקן או תקינה אחידים לכל המקומות.

יפעת שאשא ביטון: צריך להתחשב בתנאי מזג האוויר ובתנאים נוספים.

יפעת שאשא ביטון: אלו סוגיות שנבחנות אחר כך בתקן, זאת אומרת יוצא מפרט שמסביר באלו תנאים ההצללה תהייה כזאת ובאילו תנאים ההצלה תהייה אחרת?

יפעת שאשא ביטון: יש התאמות שנעשות?

<טל כהנא: תקן מתייחס למוצר מסוים.

<טל כהנא: היום במגרשי משחקים כאשר עושים הצללה, הדבר הכי נפוץ הוא הצללות מפרס.

<טל כהנא: הצללות מפרס זו איזו קונסטרוקציה שברוב המקרים עשויה מעמודי מתכת, אבל לא רק, עמודי בטון או עץ שעליהם ישנה רשת שקשורה באמצע עם רמת סימון כזאת או אחרת.

<טל כהנא: התקנות והתקנים כן נותנים מענה לצורת חישוב של אותם עמודים כדי שהם לא יקרסו.

<טל כהנא: בין היתר התקנים באים ומדברים על עומסי רוח, עומסי מים היה וזה רלוונטי, עומסי שלג.

<טל כהנא: הארץ מחולקת לקווי רוחב ופחות יותר אורך כדי שיהיו החישובים לפי האזורים השונים שיש וגם לסוגי האדמה.

<טל כהנא: התקינה כן יודעת לתת כאן את המענה.

<טל כהנא: התקינה כן תדע לתת את המענה גם לדרישות של הצללה וצורת בדיקה של אחוזי הצללה בדומה למה שיש היום.

<טל כהנא: היום רוב הדרישות מהצללה: שהבד עצמו ייתן סינון של 90% מרמת הקרינה וזה מתבסס על איזה תקן אוסטרלי.

<טל כהנא: אגב, גם באוסטרליה ממה שהצלחתי לברר, אין תקן לגבי ההצללה עצמה.

<טל כהנא: יש תקן לבד, יש דרישות של מרחקים בין העמודים לבין המתקנים ובין המתקן להצללה עצמה, זה כמו שנהוג היום בארץ.

<טל כהנא: אין תקן כללי אלא כל מדינה, אוסטרליה מחולקת לאזורים ולמספר מדינות ולכל אחת יש את התקנות שלה שמתייחסות להצללות.

<עדנה פלג-אולבסקי: יש תקינה שמחייבת הצללה.

<טל כהנא: יש תקנות מחייבות, זה לא תקן שמחייב, אין להם תקן.

<טל כהנא: יש להם תקן של מתקני משחקים, יש להם תקן של כיסוי שטח ויש תקנות של אותם אזורים שכמונו חשופים לרמת סרטן מאותו סוג איום.

<טל כהנא: אני קראתי את המחקרים שלהם וזה מאוד דומה למה שאתם מציינים במחקרים שלכם.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, נציגת מרכז השלטון המקומי, רות דיין מדר.

<רות דיין מדר: תודה אני חייבת לציין מאוד את אופי הדיונים שאת מנהלת, הם מאוד רגועים, נינוחים ומשדרים רצון לקיים דיון אמתי.

<רות דיין מדר: אי אפשר להתעלם מזה.

<רות דיין מדר: זו אווירה רגועה.

<רות דיין מדר: תודה רבה גברתי היושבת ראש.

<רות דיין מדר: אני אציין שקודם כל במכרזים שמקיימת החברה למשק וכלכלה עבור הרשויות המקומיות שם נושא הצללה הוא חלק מהפרט של המכרז.

<רות דיין מדר: כל רשות מקומית בהתאם לצרכים שלה והאזור בארץ רוכשת את סוג ההצללה שמתאימה לה בהתחשב ברוחות, אזורי שמש ובלאי.

<רות דיין מדר: במכרזים של החברה למשק וכלכלה זה כן קיים.

<רות דיין מדר: אני לא יודעת להגיד מה מתקיים בשאר הרשויות שיוצאות במכרזים שלא דרך החברה למשק וכלכלה.

יפעת שאשא ביטון: זה בדרך כלל על תכניות עתידיות?

<רות דיין מדר: לא רק.

<רות דיין מדר: יכול להיות שיש רשויות מקומיות משפצות מגרש ספורט והן מבצעות הצללה בנוסף, כלומר הן משדרגות ומשפרות.

<רות דיין מדר: זה חלק מהתהליך שמתקיים.

<רות דיין מדר: בזמנו, ענינו לדוח מבקר המדינה בהתייחסות לסרטן העור.

<רות דיין מדר: עשינו בדיקה ביותר מ-40 רשויות גם ברמה של מודעות של הרשות עצמה, גם של התושבים וגם של ההצללה שנדרשת.

<רות דיין מדר: ראינו את הפער גם בנושא של מעונות יום וההתמודדות של הרשויות בנושא הזה גם לגבי פארקים וגני שעשועים.

<רות דיין מדר: התחילו תכניות באמצעות מתאמי בריאות ברשויות המקומיות בנושא של מודעות בכלל, מודעות של ההורים ושל הילדים.

<רות דיין מדר: תכניות בגנים ובבתי הספר למודעות לשמש ולסכנות מהשמש רק בים אלא גם בפארקים ובגני השעשועים.

<רות דיין מדר: אנחנו מאמינים שנושא ההסברה הוא מאוד חשוב.

<רות דיין מדר: אנחנו מקיימים - - -

<יצחק קדמן: מה יעשו ההורים עם ההסברה הזאת?

<יצחק קדמן: ההורים כל הזמן פונים אלינו.

<יצחק קדמן: הם קלטו את ההסברה שלכם, של האגודה במלחמה בסרטן.

<יצחק קדמן: הם קולטים, אז מה הם לא ילכו לגן עם הילדים שלהם?

<יצחק קדמן: שתהייה הצללה.

<רות דיין מדר: כאימא לארבעה ילדים, אני לוקחת את הקטנים שלי לגני שעשועים אחרי השעה שש בקיץ.

<רות דיין מדר: מה עוד צריך להיות ברור חוץ מזה?

<רות דיין מדר: הילדים שלי לא הולכים לבריכה לפני חמש וחצי.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם אם תהייה הצללה יש חום ועדיף שהילדים לא יהיו בחוץ.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, שאלה לרות.

יפעת שאשא ביטון: את מדברת על כך שבחלק מהמכרזים של השלטון המקומי יש את סוגיית הצללה.

יפעת שאשא ביטון: זו חובה, זה תנאי?

<רות דיין מדר: כן, זה חלק מהמפרט.

<רות דיין מדר: זו לא חובה.

יפעת שאשא ביטון: כלומר, הרשות בסופו של דבר יכולה להחליט אם היא לוקחת את זה או לא.

<רות דיין מדר: בדרך כלל היא לוקחת.

<רות דיין מדר: זה חלק מהמפרט.

<רות דיין מדר: זה בנוי במפרט.

<רות דיין מדר: ברגע שזה חלק מהמפרט ברור שזה מקובל כבר ושככה עובדים.

יפעת שאשא ביטון: ויש מישהו שמפקח?

יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהתהליך המכרז שקרה?

<נעמה אשל צוברי: זה עניין של תקציב.

<נעמה אשל צוברי: אם יש לך סל של 300 אלף לגן ואתה צריך להכניס לתוכו גינון, השקיה, עבודות עפר, הצללה, מתקני משחק שהם כמובן חובה וזה הדבר העיקרי אליו מגיעים הילדים בגן, יש לך סל שלם ואתה צריך לנהל אותו בחכמה.

<נעמה אשל צוברי: ההצללה בניגוד להרבה דברים אחרים אפשר לעשות אותה יותר מאוחר.

<נעמה אשל צוברי: שוב, אני אומרת - - -

יפעת שאשא ביטון: ואז בעצם יש נטייה לוותר, או לדחות, דווקא את החלק הזה.

<רות דיין מדר: כשהשלטון המקומי עורך מכרז וקובע שזה בתוך המפרט שלו, אז באותן 300 אלף שקלים אמורה להיכלל גם - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא עובד כך.

איילת נחמיאס ורבין: כשאני עובדת עם החברה למשק ולכלכלה, אני בוחרת במסגרת שלי מה אני מכניסה.

איילת נחמיאס ורבין: אני יכולה לא להכניס את הסל הזה.

איילת נחמיאס ורבין: לי במקרה יש - - -

יפעת שאשא ביטון: זה בעצם מחזיר אותנו למקום שצריך חקיקה או תקנות מאוד ברורות כדי לחייב את הרשויות המקומיות.

<רות דיין מדר: זה עניין של מודעות שזה קיים במפרט.

<רות דיין מדר: בעבר זה לא היה קיים במפרט.

יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שאנחנו נמצאים במקום אחר ממה שהיינו לפני כמה שנים.

יפעת שאשא ביטון: יש גני משחקים שאנחנו יכולים להגיע אליהם ונראה את ההצללה באמצעות המפרשיות.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא במקום שאנשים מרגישים שזו חובה, או חלק אינטגרלי בסיפור הזה.

יפעת שאשא ביטון: אולי פה אנחנו צריכים להיכנס כדי שזה יהפוך למשהו שהוא נחלת כולם.

<עדנה פלג-אולבסקי: רק אם אפשר להכניס אופטימיות זהירה לשיח הזה.

<עדנה פלג-אולבסקי: נכון שאנחנו כמו אוסטרליה מבחינת שמש וחום, אבל אנחנו כבר לא כמו אוסטרליה.

<עדנה פלג-אולבסקי: המודעות בארץ עלתה מאוד מאוד.

<עדנה פלג-אולבסקי: סקרים שאנחנו עושים באגודה למלחמה בסרטן, הרי אנחנו מטפטפים שנים בבתי ספר ובגני ילדים את "החכם בשמש".

<עדנה פלג-אולבסקי: יש מודעות והורים לא לוקחים את הילדים בשעות הכי חמות של שתיים בצהריים לים או למגרשי משחקים.

יפעת שאשא ביטון: חוץ מהמודעות זה הפך להיות בלתי נסבל עם החום הקיים.

<עדנה פלג-אולבסקי: גם החום הבלתי נסבל וגם המודעות עושה את שלה.

<עדנה פלג-אולבסקי: אם ישראל הייתה פעם במקום השלישי בדירוג בינלאומי מבחינת תחלואה במלנומה – סרטן העור, ועם תמותה במקום השישי אחרי אוסטרליה וניו-זילנד, היום ירדנו למקומות הרבה יותר נמוכים.

<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו במקום ה- 13 גברים, ו- 19 נשים.

<עדנה פלג-אולבסקי: זאת אומרת, שהמצב הוא לא כל כך קטסטרופלי, אבל זה לא פוסל את הצורך בהצללות ובהגנה.

איילת נחמיאס ורבין: איני זוכרת אם שמעתי את זה כאן מדוקטור קדמן, או במקום אחר, שילדים בישראל מפתחים מלנומה.

<עדנה פלג-אולבסקי: מלנומה זה סרטן העור, זו מחלה שהיא בדרך כלל יותר אצל מבוגרים, החשיפה מסוכנת במיוחד עד גיל 18 כי זו פגיעה ב-DNA, את ההשלכות של זה רואים הרבה שנים אחרי.

<עדנה פלג-אולבסקי: יש גם מקרים שאפשר למצוא סרטן העור אצל צעירים יותר.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: משרד הכלכלה, בבקשה איגור.

<איגור דוסקלוביץ: אני מצטער שאיחרתי כי בלוח אצלי היה רשום 12:30.

<איגור דוסקלוביץ: סליחה.

<איגור דוסקלוביץ: מבחינת ההצללה, גם אנחנו חושבים שזה נושא מאוד חשוב במתקני משחקים ומגרשי משחקים.

<איגור דוסקלוביץ: בריאות הילדים חשובה לנו באמת.

<איגור דוסקלוביץ: היו מספר דיונים ובקשות מטעם משרדנו למכון התקנים לנסות ולהכין תקן להצללה למתקני משחק.

<איגור דוסקלוביץ: אני מבין שמבחינה טכנית ישנה בעיה בסימביוזה בין בניית התקן להצללה כללית ובין ההסבה של התקן הזה למתקני משחק.

<איגור דוסקלוביץ: הסימביוזה הזאת לפעמים יוצרת בעיות בטיחותיות של ממש.

<איגור דוסקלוביץ: מתקן שהיה בטיחותי כשמרכיבים עליו מתקן הצללה כזאת הוא הופך להיות במקרים רבים בלתי בטיחותי.

<איגור דוסקלוביץ: להבנתי, זאת הבעיה של אותה ועדה טכנית שהתבקשה להכין תקן להצללה.

<איגור דוסקלוביץ: צריך לנסות ולהמשיך להכין תקן ואנחנו כמובן יכולים להיות חלק מזה.

<איגור דוסקלוביץ: שיוכן תקן ישראלי בנושא אנחנו נדאג להכריז עליו כתקן רשמי ולפקח עליו.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: מכון התקנים, אתם מכירים את הבעייתיות?

<טל כהנא: אני מכיר את הבעייתיות.

<טל כהנא: הבעייתיות היא לא בגלל מה שנאמר כאן, אלא טיפה מעבר לזה.

<טל כהנא: כל הנושא של הצללה הוא נושא מאוד מאוד מורכב.

<טל כהנא: כדי לבוא ולכתוב את התקינה עבורה זה יוצר חלק מאוד כבד של מידע.

<טל כהנא: לבוא ולהכניס מידע רב כזה לתקן שמתייחס למתקני משחקים, למעשה הוא יהיה תקן שמאבד את המושא.

<טל כהנא: הצללה זו ישות עצמאית ולכן היא חייבת תקן.

<טל כהנא: אם עושים תקן ישראל הוא חייב להיות ישות של תקן ישראלי.

<טל כהנא: כאן צריך גם חקיקה כי יש החלטת ממשלה שנכון להיום לא כותבים תקנים ישראליים אלא מאמצים תקנים זרים.

<טל כהנא: זו החלטה של ממשלת ישראל.

<טל כהנא: אין היום תקן להצללה במתקני משחקים וגם אין תקן להצללה, יש תקן לקונסטרוקציה, יש תקינה מסוימת.

יפעת שאשא ביטון: כמו שהציג איגור, בכל מקרה היא הופכת ישות עצמאית והיא לא מחוברת לגן משחקים באופן שיכול להוות סכנה.

<איגור דוסקלוביץ: זה יכול ליצור בעיה כשמרכיבים אחד על השני.

<טל כהנא: נכון, הרעיון הוא - - -

יפעת שאשא ביטון: אלא אם כן עושים את זה בנפרד.

<איגור דוסקלוביץ: בוודאי, אבל כשעושים סימביוזה של מתקן כזה שימצא תקני, נניח לפי תקן שנבנה למתקן הצללה למתקן משחקים, הסימביוזה הזאת יכולה לעורר בעיות בהמשך.

<טל כהנא: סליחה, זה קורה כל הזמן וגם היום.

<טל כהנא: זה קורה בגנים קיימים כשעושים את ההתקנה לאחר שיש גן משחקים וכאשר נכנס לתמונה בנאדם שאינו מכיר את כללי הבטיחות של מתקני המשחקים.

<טל כהנא: יותר מפעם אחת יוצא ששמו הצללה ואותם עמודים וסככה נמצאים במרחקים שגם מהווים סכנה מפגיעה מעמודים או/גם מאפשרים לטפס על העמודים ביתר קלות.

<טל כהנא: זה אפשרי, אבל כאשר תהייה תקינה או כאשר יהיה תקן אפשר יהיה להפנות - - -

<זאב פיש: הרב-תחומי זה מפרט, לזה בדיוק התכוונתי.

<זאב פיש: דרישה של בטיחות, דרישה של הצללה, דרישה של בריאות.

<זאב פיש: זו בדיוק התשובה למה שאתם אומרים לדעתי.

<איגור דוסקלוביץ: כמו שטל תיאר, באמת קיימת בעיה לא להמציא תקינה ישראלית אלא לפעול על פי תקינה בינלאומית.

<איגור דוסקלוביץ: אבל זה לא אומר שאם לא נמצאת תקינה בינלאומית אזורית לנושא מסוים שלא יהיה ניתן לכתוב תקן ישראלי.

<איגור דוסקלוביץ: זה לא כך.

<איגור דוסקלוביץ: זאת אומרת שאפשר לכתוב תקן ישראלי, אפשר.

<איגור דוסקלוביץ: תקן מקורי שאין לו תקדים בעולם וזה בסדר.

<איגור דוסקלוביץ: לא פעם היינו מדינה שבתחום התקינה היינו תקדים לעולם.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שאפשר.

יפעת שאשא ביטון: זה נרשם בפרוטוקול, אנחנו יכולים להשתמש בזה אחר כך, אתה יודע.

<איגור דוסקלוביץ: בהחלט.

<איגור דוסקלוביץ: בהחלט אפשרי.

יפעת שאשא ביטון: שירשם בפרוטוקול, שמשרד הכלכלה מעיד שהדבר אכן אפשרי.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, נציג משרד החינוך רותם זהבי.

<רותם זהבי: דיברתי קודם, אני אוסיף כמה דברים.

<רותם זהבי: החול מלוכלך אז שמים כבר את הגומי ועכשיו צריך גם הצללה וישימו הצללה והכול טוב יפה.

<רותם זהבי: צריך גם מתקני משחקים וגם הם עולים כסף.

<רותם זהבי: בסופו של דבר אנחנו הופכים אותם מכאן וגם מכאן ובעצם עוטפים אותם וכדומה.

<רותם זהבי: לא בטוח שלזה התכוונו בסופו של יום.

<רותם זהבי: נכון שהילדים צריכים להיות מוגנים, אני אחראי גם על הבטיחות וזה סדר היום שלי.

<רותם זהבי: אבל אם רשות מקומית צריכה להחליט עכשיו להקים איזשהו מתקן משחקים שיש בו שישה-שבעה מתקנים ולרפד את הכול בגומי ולשים מעל זה סככת הצללה, זה לא נמצא בתקציב של גני ילדים.

<רותם זהבי: זה לא נמצא בתקציב של בתי ספר.

<רותם זהבי: אם הוא רוצה לעשות את זה בצורה מסודרת, ברשות המקומית זה עולה הון תועפות.

<רותם זהבי: יש כאן שיקולים שהם גם מעבר לזה.

<רותם זהבי: אם נעשה תקן שליד כל נדנדה יהיה גם עץ יפה שיגדל ויציל, לא לשתול עצים קטנים אלא גדולים ושגם יתנו תוך שנה איזו הצללה, זה סיפור אחר וכדומה.

<רותם זהבי: זה לא כך וזה לא קיים היום.

<רותם זהבי: נניח שתנחי כעת את משרד הכלכלה יחד עם מכון התקנים ללכת על תקן של הצללה, מישהו כאן צריך לעשות פה גם את החישוב הכלכלי.

<רותם זהבי: זה לא ילך כך.

<רותם זהבי: הרשות המקומית תגיד מאיפה.

<רותם זהבי: עכשיו יהיה תקן שיגיד שאתה לא יכול להתקין מגרש משחקים ציבורי אם אתה לא שם לו הצללה.

<רותם זהבי: הצללה נניח עולה 40-50 אלף שקל חוץ מאשר עלות המתקנים עצמם.

<רותם זהבי: זה לפני שהתחלת לחשב את כל המתקנים ואת כל התשתיות ואת הכול, היא תגיד, 'כרגע יש לי משהו אחר לעשות.

<רותם זהבי: בריאות עולה כסף, הדברים האלה עולים כסף - - -

יפעת שאשא ביטון: משטח הגומי שאתה מדבר עליו, קשה לך להשתחרר ממנו ואני אזרום אתך בעניין הזה, הוא הסיפור היותר יקר מכל המכלול הזה?

<נעמה אשל צוברי: לא, לא.

<נעמה אשל צוברי: משטח גומי יקר, הצללה מאוד יקרה.

<נעמה אשל צוברי: שוב, המחירים הם בסביבות 200-250 שקל למ"ר.

<נעמה אשל צוברי: מדובר על שטחים גדולים.

<נעמה אשל צוברי: כשאתה בונה שטחים גדולים וכאתה עושה מתקני משחקים אתה בדרך כלל צריך את המשטח כולו.

<נעמה אשל צוברי: הוא לא יכול להיות בתוך המתקנים.

<נעמה אשל צוברי: זה אלמנט יקר, בגנים היותר קטנים זה יוצא בסביבות 60 אלף שקל וביותר גדולים זה יכול להגיע למאות אלפי שקלים.

<נעמה אשל צוברי: צריך להבין שלא כל הרשויות הן רשויות חזקות.

<נעמה אשל צוברי: הדבר הזה יקר, כמובן שאתה עושה אותו רק אחרי מתקן המשחקים כי יש השפעה לגובה העמוד ביחס לגובה של המתקן.

<נעמה אשל צוברי: התכנון של הגן הוא איזו מערכת איזון בין הרבה מאוד רצונות שתמיד הכסף משחק חשבון, הוא צודק, יש משמעות.

<נעמה אשל צוברי: משטחי בולמי הנפילה שהם כמובן מחויבים - - -

יפעת שאשא ביטון: את זה בדיוק רציתי לשאול.

יפעת שאשא ביטון: היום בתקן של מגרשי משחקים?

יפעת שאשא ביטון: הבנתי שלא כל מגרש משחקים חייב להיות עם משטח גומי, זה יכול להיות חצץ גרוס או כל מיני אפשרויות.

<טל כהנא: התקן מאפשר חומרים שונים החל מחול - - -

יפעת שאשא ביטון: כשגומי יקר מכולם באופן משמעותי.

<נעמה אשל צוברי: הדשא הסינטטי הוא היקר מכולם.

<טל כהנא: היום דווקא חול הפך להיות יותר ויותר יקר.

<טל כהנא: במדינת ישראל אין חול בטיחותי, יש חול מחצבה גרוס, זה לא חול.

<טל כהנא: במדינת ישראל אין חול בטיחותי.

<טל כהנא: יש אדמה גרוסה.

<טל כהנא: האדמה הגרוסה הזאת בגשם ראשון מתהדקת ולא עושה את הבלימה של המכה.

<טל כהנא: לנו אין את הפריבילגיה הזאת, יש אזורים מסומים שעדיין יש להם חול, בעיקר בערים שהן בקו הים.

<טל כהנא: לכל אורך החוף רמת החול משתנה, נהרייה זה מבנה אחר לגמרי של חול ליד הים, לעומת זאת באזור חולון בת-ים זה מבנה שונה.

<טל כהנא: כך שאנחנו שונים לגמרי.

<טל כהנא: להגיד לכם שדווקא הכיסוי המלאכותי הוא היקר ביותר, לא.

<טל כהנא: זה לא נכון, כי לאורך זמן נכון שיש את אותו וונדליזם שצוין כאן, אבל לאורך זמן גם אם היה חול צריך להשלים אותו.

<טל כהנא: כל אימא וכל אבא יודעים את כמות החול שהילד מביא כשהוא חוזר הביתה כל יום.

<טל כהנא: בסוף שבוע זו שקית גדולה של סופר שאפשר להחזיר לגן.

<טל כהנא: את זה הרשות צריכה להשלים בכל פעם.

<רותם זהבי: מתקני משחקים היום משנים את צביונם.

<רותם זהבי: מה שיהיה בעתיד בעוד עשר-עשרים שנה, יהיה אחר לגמרי.

<רותם זהבי: את הכיוון אנחנו רואים היום, אלו משטחי סקייטבורד, מזרקות מים.

<רותם זהבי: במדינה החמה שלנו דווקא את תלכי עם הילדים שלך למקום שיש בו מזרקת מים שפתוחה לציבור, לך יהיה יותר נעים להגיע לשם וגם לילדים יהיה יותר נעים.

<רותם זהבי: הילדים יכולים להיות בתוך המים ולשחק ואפילו להירטב.

<רותם זהבי: ימצאו פתרונות לעניין הזה.

<רותם זהבי: כמובן שהצללה תצטרך להיות ואי אפשר להתעלם מהעניין זה.

<רותם זהבי: יצטרכו למצוא חלופות יותר זולות, חזקות וטובות.

<רותם זהבי: כמובן שבמוסדות החינוך אנחנו ללא ספק נמשיך להקפיד על העניין הזה.

<רותם זהבי: נקבע גם את הסטנדרטים המחייבים בוועדה המשותפת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מסכימים שלמרות הפקטור הכלכלי הנושא של הצללה הוא נושא שצריך לתת עליו את הדעת ולמצוא את האיזון בפתרון.

<רותם זהבי: בהחלט.

<רותם זהבי: הפתרונות הם מגוונים, כן.

<אביטל פאטו בן-ארי: רציתי לומר לפני שאמרת, "אנחנו מסכימים שלמרות הפתרונות הכלכליים".

<אביטל פאטו בן-ארי: מאחר ואנחנו מדברים על כסף ואנחנו מדברים על הוצאות כלכליות, אנחנו צריכים לזכור, כפי שעדנה זרקה קודם ואני לא בטוחה שכולם שמעו, שבסופו של דבר המטרה שלנו היא המניעה.

<אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו מדברים על מניעה וההשקעה במניעה היום תחסוך לנו הרבה מאוד כסף אחר בטיפול במחלות.

<אביטל פאטו בן-ארי: זאת אומרת - - -

<נעמה אשל צוברי: נכון, אבל זה לא מאותו כיס.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מסתכלים כמערכת.

<נעמה אשל צוברי: זה נכון כמערכת, אבל בפרקטיקה כשאת צריכה לבנות גן ציבורי, סליחה שאני מחזירה לקרקע, יש לך תקציב - - -

יפעת שאשא ביטון: אני מכירה שברשויות המקומיות זה מאוד בוער, אבל גם ברשויות המקומיות יצטרכו לעשות את מערך האיזון ובסופו של יום להחליט איפה כן.

יפעת שאשא ביטון: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור ליצחק קדמן, יש מישהו שלא דיבר ורוצה להתייחס?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, יצחק.

<יצחק קדמן: גברתי, למרות שאני מצטרף למה שאמרה נציגת השלטון המקומי על נועם ההליכות יוצא דופן בניהול ישיבות בכנסת, אני מקווה שזה ימשיך, אני מקווה שאף אחד לא יטעה שהיושבת ראש מוותרת כהוא זה על עמדותיה גם אם היא מנהלת את הישיבות בדרכי נועם.

<יצחק קדמן: ממה שאני שומע כאן אני שומע דברים מדאיגים.

<יצחק קדמן: אני רוצה להגיד לך שיש מסמך של השלטון המקומי מ-1999, 16 שנה.

<יצחק קדמן: שם הוא מדבר חד-משמעי על הצורך בהצללה כולל פירוט - -

<רות דיין מדר: השלטון המקומי או משרד הפנים?

<יצחק קדמן: מרכז השלטון המקומי והחברה למשק וכלכלה ואתם שותפים לעניין הזה, יש מסמך.

<יצחק קדמן: זה לא משהו שנפל עליכם או עלינו כרעם ביום בהיר.

יפעת שאשא ביטון: אני לא אמרתי, אני חושבת שיש הסכמה לגבי הסוגיה הזאת.

<יצחק קדמן: כמובן שכל דבר שאתה עושה כדי להגן וכדי למנוע עולה כסף.

<יצחק קדמן: גברתי, יש הרבה דברים שאפשר לחסוך קודם מאשר לחסוך דווקא בנושא של ההצללה, גם אם המחיר הרפואי שמישהו יצטרך לשלם בשביל זה בא מכיס אחר.

<יצחק קדמן: אנחנו אותה מדינה ואותם הורים ואותה חברה ואותם אנשים.

<יצחק קדמן: אני מבקש גם לומר שבתוך התקן של מכון התקנים יש איזה יצור מוזר ביותר.

<יצחק קדמן: זה תקן שבמבוא שלו כתובה: "הערה: בעת תכנון אתר משחקים יש להביא בחשבון שיש שהות ממושכת לקרינת שמש.

<יצחק קדמן: לתכנן אמצעים יעילים ככל האפשר להצללת האתר ולמניעת התלהטות רכיבי המתקנים במיוחד בין השעות 10:00 ל-16:00".

<יצחק קדמן: כלומר, בתקן שהוא תקן מחייב יש פתאום איזה יצור משונה שהוא המלצה, הערה.

<יצחק קדמן: גם מכון התקנים לא התעלם מהצורך בהצללת מגרשי משחקים, הוא רק אומר שהוא לא יכול לעשות את זה מסיבות שונות כתקן מחייב לפרטיו.

<יצחק קדמן: מרכז השלטון המקומי כבר לפני כ-15-16 המליץ שתהייה הצללה.

<יצחק קדמן: מכון התקנים ממליץ במפורש בתקן למגרשי משחקים שתהייה ההצללה.

<יצחק קדמן: אני שומע את זה גם מנציגי משרדים ממשלתיים אחרים.

<יצחק קדמן: הבעיה שאצלנו המלצות נשארות על הנייר.

<יצחק קדמן: אם משהו מחייב חד-משמעי קטגורי, אז יש המלצה.

<יצחק קדמן: יש המלצה פה ויש המלצה שם ומסמך פה ומסמך שם.

<יצחק קדמן: גברתי היושבת ראש, הייתי מבקש שלא נתפזר בכך שאנחנו נוסיף עוד המלצה והפעם של הוועדה לזכויות הילד.

<יצחק קדמן: אנחנו מוכרים ליצור איזו מערכת שתהפוך את זה לתקן מחייב או תקנה מחייבת.

<יצחק קדמן: שיהיה ברור שזה לא רק המלצה, אם ירצו יעשו ואם לא ירצו לא יעשו.

<זאב פיש: מפרט בין תחומי בין משרדי, קודם כל אותנו.

<יצחק קדמן: תקרא לזה באיזה שם שתרצה, לי באמת לא אכפת לי - - -

יפעת שאשא ביטון: אני תמיד בעד שיתופי פעולה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה מוטו שהולך אתנו מוועדה לוועדה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שרק אם אנחנו נאגם משאבים ומוחות נצליח באמת להביא לאיזה פתרון.

<זאב פיש: תראו, כל משרד מתכוון להכי טוב וכל משרד חושב שהוא הכי צודק בעולם וכמובן כולם צודקים.

<זאב פיש: כדי שתהייה הסימביוזה הזאת וכדי שיהיה שיתוף פעולה מועיל, למשל כמו שאנחנו עושים עם משרד החינוך והשאיפה שלי שגם נעשה את זה עם משרד הכלכלה, ברישום עסקים עשו את זה.

<זאב פיש: מה זה עסק כולל הצללה, בריכת שחיה?

<זאב פיש: זה איכות מים, חדר מכונות ובטיחות והגנה על הסביבה וגם הצללה.

<זאב פיש: אם כל אחד יעשה את זה לחוד, אז אנחנו לא עושים שום דבר וכמובן שיש לזה השלכות כספיות.

<זאב פיש: בהובלה של משרד הפנים עשו רפורמה ברישום עסקים ואנחנו שותפים, אני אפילו הייתי יושב ראש וועדת משנה, לקחו את הדרישות של כל משרד ומשרד וכל פריט ופריט החל מקיוסק ועד המפעל הכי מסובך.

<זאב פיש: כל משרד נתן את הדרישות שלו וראו שאין כפילות ואין סתירה.

<זאב פיש: יש סתירות כי כל אחד מתכוון לטוב, אבל כל אחד רואה את זה אחרת וזזים עם זה קדימה.

<זאב פיש: לכן אני כל הזמן מנדנד ואומר לכם את המילה 'מפרט'.

<זאב פיש: מפרט זה רב-תחומי, זאת אומרת כל אחד אומר גם את הבטיחות, גם את הבריאות וגם את הנושאים האחרים וביחד עושים מפרט שמחייב את כולם.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: מקבלת.

<רות דיין מדר: ממי אתה מצפה שידרוש את המפרט הזה?

<זאב פיש: אני הצעתי שזה יהיה במסגרת הרפורמה בתכנון ובנייה.

<זאב פיש: אם זה היה ברישום עסקים הייתי מכניס את זה לרישום משחקים, אבל גני משחקים הם לא רישום משחקים, אבל כן תכנון ובנייה.

<זאב פיש: אפשר לעשות מפרטים, הם עושים מפרטים במסגרת הרפורמה לתכנון ובנייה.

<זאב פיש: לא קוראים לזה מפרטים, אבל זה מפרטים.

<זאב פיש: את עושה ככה, אבל אני יודע מה אני אומר, תאמיני לי.

<נעמה אשל צוברי: אני ממשרד ממשלתי, אני פשוט לא מכירה את המושג.

<נעמה אשל צוברי: עבדתי במשך שנים כאדריכלית נוף של משרד השיכון ואני לא מכירה את המושג הזה.

<נעמה אשל צוברי: אני מכירה הנחיות תכנון.

<זאב פיש: לכן אני מנדנד, שתפנימו את המילה 'מפרט', זה בעצם עונה לכל מה שנאמר כאן.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהנושא של מפרט תכנוני זו סוגיה שמוכרת.

יפעת שאשא ביטון: היא מוכרת בתחומים אחרים ואני מסכימה שנכון להחיל את זה גם כאן.

יפעת שאשא ביטון: ראשית תודה לכם.

יפעת שאשא ביטון: אני אסכם את המלצות הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שאם למישהו יש המלצה נוספת לעלות, אז בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: אין ספק שאנחנו מסכימים שנושא ההצללה הוא נושא חשוב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לקדם אותו וכנראה רק דרך חקיקה וחקיקת משנה.

יפעת שאשא ביטון: אני אבחן את הסוגיה של הרפורמה בתכנון ובנייה ולראות עד כמה זה מחייב והאם זה מקביל מבחינת החובה שלו כחקיקה או כחקיקת משנה.

יפעת שאשא ביטון: זה ערוץ קצר יותר ואולי נלך לערוץ הזה.

יפעת שאשא ביטון: לאחר שתקבע תקנה או חקיקה בנושא כמובן יהיה תהליך של קביעת תקינה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעודד ונרשום בהמלצות שאנחנו מעודדים הצללה טבעית גם אם מדובר על תהליך שהוא לטווח ארוך.

יפעת שאשא ביטון: אפשר להתחיל לבנות אותו היום ובמקביל ללכת לפתרונות לטווח הקצר עד שנגיע למצב האופטימאלי.

יפעת שאשא ביטון: אין ספק שצריך לעלות את המודעות ההורית.

יפעת שאשא ביטון: צריך למצוא את הדרך.

יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרת, ההורים מגיעים עם הילדים לגן לבחון את הגן.

יפעת שאשא ביטון: אגב, לא רק מבחינת החום של מתקני המשחקים אלא בכלל לראות שהמתקן תקין, לא שבור.

יפעת שאשא ביטון: נושא מודעות ההורית מאוד חשוב כאן בכלל בתפיסה של השימוש במתקני המשחקים.

יפעת שאשא ביטון: כתבתי שההצללה תהייה חלק ממפרט כולל.

יפעת שאשא ביטון: שוב, אנחנו נראה אם נעשה את זה בחקיקה או בחקיקת משנה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ממליצים שתהליך הביצוע ותרגום האופרטיבי של כל תקנה או החקיקה שתהייה, היא תהייה בשיתוף פעולה בין-משרדי כדי לבנות את השלם.

יפעת שאשא ביטון: מכם הייתי מבקשת, למרות שזה לא מגרשי משחקים ציבוריים, לאכוף את סוגיית ההצללה במוסדות החינוך בין אם בגנים ובין בבתי הספר.

יפעת שאשא ביטון: לוודא שאכן שזה קיים.

יפעת שאשא ביטון: כלומר, לא רק לפקח ולשלוח לרשות שיש או אין, אלא באמת לעמוד על כך.

יפעת שאשא ביטון: זה מופיע בחוזרי מנכ"ל.

יפעת שאשא ביטון: לעמוד על כך שזה אכן מתבצע בכל הרשויות בכדי שסוף סוף זה יקרה.

יפעת שאשא ביטון: יש למישהו להוסיף?

<רות דיין מדר: גם מעונות היום בכלל זה?

יפעת שאשא ביטון: אני מדברת כעת על מעונות היום שמקבלים סמל.

יפעת שאשא ביטון: אני מודה שאני כעת מטפלת בחקיקה פרטית בנושא של פיקוח על מעונות יום בכלל כולל משפחתונים.

<רות דיין מדר: יש הצעת חוק ממשלתית.

<רות דיין מדר: בזמנו אנחנו - - -

יפעת שאשא ביטון: אני מנסה לקדם את זה, כמובן שזה תהליך ארוך, ואז יהיה אפשר להחיל את זה על משפחתונים.

יפעת שאשא ביטון: אם נצליח לעשות את זה במסגרות שהן קבועות והן עם סמל ותחת פיקוח, דיינו, כי אנחנו לא במקום הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שאם נצא לשטח נראה לא כי אין פיקוח , אלא כי בסופו של דבר לשטח לוקח זמן תגובה איטי.

<יצחק קדמן: במעונות אין בכלל בעיה, כי אין להם חצר משחקים בכלל.

יפעת שאשא ביטון: שזה סיפור כואב ואחר.

<טל כהנא: אני רוצה לתת כאן נימה טיפ-טיפה אופטימית.

<טל כהנא: אני אתן כאן איזו תמונה מבלי לדעת עד כמה היא מייצגת תמונה כלל ארצית.

<טל כהנא: דיברתי עם כמה אנשים מעיריות כמו מעיריית תל-אביב.

<טל כהנא: בעיריית תל-אביב יש כ-550 גנים ציבוריים, קרוב ל-80% כבר מוצללים.

<טל כהנא: הם מדברים שבגני ילדים, 450 גני ילדים באחריות העירייה, בין 90% ל-95% מאותן חצרות מוצללות.

<טל כהנא: עיריית רמלה, שם כמות הגנים קצת נמוכה יותר, אבל אם לוקחים אותה, גם כאן הגנים הציבוריים קרוב ל-80% מוצללים וקרוב ל-100% ממוסדות החינוך מוצללים.

<טל כהנא: עיריית ירושלים, התמונה קצת אפורה כי הגנים - - -

יפעת שאשא ביטון: למה שלא נשאר באופטימי?

<טל כהנא: היא קצת יותר אפורה, אבל אם נסתכל אז קרוב ל-70% מהגנים הציבוריים מצוללים.

<טל כהנא: זה אומר שיש עדיין כאלה שלא, אבל קרוב -70% - - -

<יצחק קדמן: מאיפה הנתון הזה?

<טל כהנא: מנציג מטעם גנים ונוף.

<יצחק קדמן: אני אומר לך מה שנקרא 'סטודנט, ידע אישי 25 שקלים'.

<יצחק קדמן: המצב בירושלים הוא קטסטרופלי.

<יצחק קדמן: רוב מגרשי המשחקים הם כמו שראיתם בתמונות שצולמו בירושלים.

<יצחק קדמן: בירושלים המצב פשוט קטסטרופלי.

<יצחק קדמן: אני לא סותר את מה שאתה אומר, אני רק אומר שזה מוכיח לנו שאם רוצים אפשר.

<טל כהנא: נכון.

<טל כהנא: עיריית ירושלים שזו עירייה עם המון גנים ציבוריים, ברגע שמדברים על כ- 30% שעדיין לא מוצללים אנחנו עדיין מדברים על כמה מאות בסדר גודל של 200 פלוס גנים ציבוריים שעדיין לא מוצללים, אבל הכיוון שקיים הוא בדומה למה שנאמר כאן.

<טל כהנא: יש עלייה במודעות, יש כאן עלייה בהצללה.

יפעת שאשא ביטון: בהחלט אפשר לסכם וזה נאמר גם בתוך הדיון שאנחנו במקום הרבה יותר טוב ממה שהיינו.

יפעת שאשא ביטון: אסור לנו להשאיר את זה וולונטרית לרצונה של רשות כזאת או אחרת.

יפעת שאשא ביטון: מה גם שזה באמת קשור לחוזקה של הרשות הכלכלית.

יפעת שאשא ביטון: צריך לקדם את זה ולכן נלך למהלך שיהפוך את זה לנחלת כולם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולכם.

<עדנה פלג-אולבסקי: אפשר עוד הערה, אם אנחנו מתקדמים לכיוון חקיקה או תקינה במגרשי משחקים, צריך לחשוב מי יאכוף ומי יפקח על זה.

יפעת שאשא ביטון: זה יכנס אחר כך לתוך תקנות, אבל קודם כל נעבור את הגשר המשמעותי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.