ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 17, 2015-07-07 11:00

דוד ביטן: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

דוד ביטן: נדון בערעורים על החלטת הנשיאות שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.

דוד ביטן: יש את הבקשה הראשונה של חבר הכנסת אחמד טיבי בנושא "שנה לשריפתו של מוחמד אבו חדיר".

דוד ביטן: בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אני חושב ששריפתו של הנער מוחמד אבו חדיר היא אירוע מכונן.

אחמד טיבי: לפני מספר ימים היה יום השנה לאירוע.

אחמד טיבי: אני חושב שמן הדין שהכנסת תדון בזה.

אחמד טיבי: זה אירוע מכונן.

אחמד טיבי: אני בקשר עם המשפחה.

אחמד טיבי: ההחלטה אתמול לא לאשר את ההצעה שלי פגעה קשות ברגשות המשפחה.

אחמד טיבי: הכנסת תמיד דנה באירועים כאלה ואני לא רואה שום סיבה, לא טכנית ולא מהותית, למנוע את הדיון האנושי-הפוליטי החשוב הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אולי נשמע את כל המערערים כי התשובה כוללת.

טלי פלוסקוב: קודם כול, זה לא החלטה רק שלי, זה החלטה של הנשיאות.

דוד ביטן: את מייצגת אותם עכשיו.

טלי פלוסקוב: בוודאי.

טלי פלוסקוב: יש לנו אפשרות להעלות 5 הצעות דחופות לסדר היום ותמיד הבחירה בנושא מסוים עומדת לצד הצעות לנושאים אחרים שהגיעו.

טלי פלוסקוב: בטח אתה כחבר הכנסת מכיר את זה כי לך יש ניסיון רב קצת יותר משלי.

טלי פלוסקוב: אני כרגע עומדת לראשונה מול ועדת הכנסת ונותנת דיווח למה ואיך זה קרה.

טלי פלוסקוב: אם ראיתם אילו נושאים אושרו- - -

דוד ביטן: הסתכלתי, אין שם שום דבר דחוף, לדעתי.

טלי פלוסקוב: זה בדיוק העניין.

טלי פלוסקוב: אז למה זה דחוף?

אחמד טיבי: כי עכשיו זה שנה ליום החטיפה.

דוד ביטן: מה גם שהסיבה היא גם נסיבות האירוע, שדווקא ישראלים פגעו בו.

טלי פלוסקוב: אני אומרת פה חד-משמעית, אם הוועדה תחליט אחרת אנחנו כנשיאות נכבד את זה.

טלי פלוסקוב: חשוב לי רק להסביר למה ההחלטה הזאת התקבלה.

אחמד טיבי: ההסבר שלך ברור, שזה נושא טכני.

טלי פלוסקוב: לא רק.

טלי פלוסקוב: אנחנו מנסים לבחור נושאים מגוונים, אם יש לנו נושא מדיני אחד- - -

דוד ביטן: זה נושא שהייתם צריכים לדעתי לצרף כהצעה.

דוד ביטן: לאור זה ששאר הנושאים לא היו דחופים במיוחד, פרט אולי לאחד מהם: ילדים ובני נוער בחופש הגדול.

טלי פלוסקוב: גם נושא הקשישים.

דוד ביטן: נקבל את הערעור ונוסיף את הנושא הזה לרשימה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: הערעור הראשון התקבל פה אחד.

דוד ביטן: הערעור השני הוא של חבר הכנסת רועי פולקמן.

דוד ביטן: בדרך כלל הקואליציה לא מגישה ערעורים.

דוד ביטן: גם לי פסלו נושא ולא הגשתי ערעור.

רועי פולקמן: נכון.

רועי פולקמן: בשבועיים האחרונים זה קרה ואני לומד מה מגישים ומה לא.

ירדנה מלר-הורוביץ: אחמד טיבי, בהחלט יכול להיות, הרי היום מציינים שנה ל"צוק איתן".

אחמד טיבי: זו הסיבה שהגשתי, אגב.

טלי פלוסקוב: אולי נחבר את זה לדיון על "צוק איתן".

רועי פולקמן: אני חושב שלא חכם לחבר את זה.

רועי פולקמן: זה לא ראוי.

רועי פולקמן: ל"צוק איתן" צריך לתת את המקום שלו, בנושא נפרד.

רועי פולקמן: זה לא קשור.

דוד ביטן: היום זה היום ומחר זה מחר, כל יום פה הוא רקמה חדשה.

אחמד טיבי: אם מישהו יגיש בקשה לדיון בנושא רצח שלושת הילדים אפשר יהיה לחבר את הדיונים.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: מחר אכנס ישיבת ועדה על מנת שהישיבות לא יתארכו מעבר ל-11 בלילה וכל מה שלא יסתיים יעבור למחרת.

דוד ביטן: אני לא מוכן לזה.

דוד ביטן: למה בימי שלישי אין הצבעות?

דוד ביטן: אני לא מבין את זה.

דוד ביטן: מחר ההצעה הזאת תעלה לדיון.

איילת נחמיאס ורבין: כל הכבוד.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מאחוריך.

דוד ביטן: מה שלא יסתיים יעבור לסדר היום למחרת.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: גם ליום חמישי, אם צריך.

דוד ביטן: אנחנו נשארים עד שעה 4 בבוקר והשרים מתקזזים.

רועי פולקמן: הסיבה היא השרים, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: זו בעיה שלהם.

דוד ביטן: הם מתקזזים ואנחנו נשארים עד 4:30 בבוקר, וגם לא יכולים לערוך דיון.

דוד ביטן: אנחנו לא נצטרף, לא נדבר כי זה מאריך את הדיון.

דוד ביטן: אז מה עשינו פה?

איילת נחמיאס ורבין: אדוני לוקח ברצינות רבה מאוד את תפקידו כיושב-ראש ועדת הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת את זה בלי טיפת ציניות.

מרב מיכאלי: אנחנו רוצות לחזק את ידיך.

מרב מיכאלי: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שדיברתי על זה עם יושב-ראש הכנסת.

מרב מיכאלי: חשוב לי שתדע שעל פניו יושב-ראש הכנסת הביע הסכמה ותמיכה במהלך הזה.

מרב מיכאלי: דיברתי אתו על ימי שלישי.

דוד ביטן: לא יעלה על הדעת שביום שני נישאר עד שעה 4 בבוקר ואילו ביום שלישי אין כלום.

דוד ביטן: אמנם אנחנו מקבלים חדר בבית-מלון...

טלי פלוסקוב: היום אנחנו צריכים לעבוד בכל הכוח.

איילת נחמיאס ורבין: בימי רביעי האחרונים היה סדר יום ארוך מאוד יחסית.

דוד ביטן: אתם מהקואליציה.

דוד ביטן: בדרך כלל הקואליציה לא מגישה ערעורים.

דוד ביטן: תשתדלו, כי אתם ראשי סיעות, לקבל את ההחלטה ולדבר עם יושב-ראש הכנסת.

דוד ביטן: גם לי לא אישרו נושא בשבוע שעבר והשבוע אישרו לי.

רועי פולקמן: אני מקבל את זה ולמדתי שיש דברים שהם לא דחופים.

רועי פולקמן: זה קרה בשבועיים האחרונים.

רועי פולקמן: פשוט פה היה נראה לי שהנושא דחוף מאוד.

דוד ביטן: מכיוון שאתם הקואליציה אתם תהיו בשבוע הבא הראשונים.

דוד ביטן: בסדר?

דוד ביטן: אנחנו מקבלים את הערעור לשבוע הבא.

דוד ביטן: אבל תשתדלו לא להגיש.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מבקשת להעיר הערה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כשיש קריטריון של "דחוף", הרי יש כאן את המוסד של הצעות רגילות, שאז חבר הכנסת יכול להגיש ואם הנושא רציני מאוד אז יש לו 10 דקות והוא בעצם שוטח את ה"אני מאמין" שלו, את החשיבות של הנושא.

ירדנה מלר-הורוביץ: כשהנשיאות מאשרת דחיפות לעתים זה יכול להיות לא דחוף מבחינת המהות אבל זה על סדר היום הציבורי ויש משמעות לאמירה שנשיאות לא מאשרת את הנושא כדחוף אלא היא מתייחסת לזה, או שזה דבר כמו הנושא הראשון שאפשר למנוע או לתקן או לקרוא קריאה בשם הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם זה דחוף אז זה דחוף, אבל אם זה דחוף ואתה דוחה את זה לשבוע הבא אז- - -

רועי פולקמן: השאלה אם דחוף זה ברמה של שבוע או ברמה של שבועיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: יושבת כאן היועצת המשפטית לוועדה והיא תתקן אותי.

ירדנה מלר-הורוביץ: אם זה דחוף אז זה דחוף.

ירדנה מלר-הורוביץ: כבר קרה לנו עם הצעה דחופה שלא אושרה כדחופה, התקבל כאן ערעור והערעור לא עלה באותו שבוע ולא עלה בשבוע שלאחר מכן וכנראה יעלה השבוע.

ירדנה מלר-הורוביץ: אבל זה דחוף.

רועי פולקמן: השאלה אם דחוף זה מיידי.

דוד ביטן: זה לא דחוף למחר.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מעירה פשוט כדי שנבין איך עובדת הנשיאות.

דוד ביטן: יחד עם זה, גם מה שאושר לא דחוף, פרט לשתי הצעות.

דוד ביטן: תשתדל לא להגיש ערעורים כי אם הקואליציה תתחיל להגיש – זה לא מתאים, אומר לכם את האמת.

דוד ביטן: הפעם נקבל את זה בחלקו, כלומר לא השבוע אלא בשבוע הבא.

<ארבל אסטרחן: מה זה אומר?

<ארבל אסטרחן: שבשבוע הבא הנשיאות מוגבלת ל-4 הצעות?

דוד ביטן: כן, היא מוגבלת.

דוד ביטן: אם הם רוצים, יקבעו 6 הצעות.

דוד ביטן: זה בעיה שלהם.

ירדנה מלר-הורוביץ: כדאי שתדבר עם יושב-ראש הכנסת.

טלי פלוסקוב: גם השבוע היו 6 הצעות שאישרנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסתכלת על זה מנקודת מבט ניהולית.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר שזו גישה דווקא נכונה מאוד בעיני, בהצעות לסדר לגלות מידה כלשהי של גמישות.

איילת נחמיאס ורבין: כל הכבוד שאישרו 6 הצעות לסדר.

דוד ביטן: אנחנו לא טוענים נגד היושב-ראש.

ינון מגל: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני טירון פוליטי, הייתי שמח לדעת לְמה אתה מכוון.

ינון מגל: בעיני הנשיאות לא עושה איפה ואיפה בין קואליציה ואופוזיציה ואני מתייחס לעניין לגמרי בענייניות.

דוד ביטן: גם הבקשות שלכם לא דחופות מי יודע מה.

דוד ביטן: למשל "ירידה דרמטית בקצב גידול הייצוא" – זה יכול להיות על חשבון הסיעה של פולקמן.

רועי פולקמן: כהצעה רגילה?

דוד ביטן: כן, רגיל.

דוד ביטן: מה יש כאן מיוחד?

דוד ביטן: אבל הגשתם.

דוד ביטן: מכיוון שאתם ראשי סיעות וגם אישרנו לרשימה הערבית, נאשר לכם את זה כראשונים בשבוע הבא, אבל להשתדל – האופוזיציה יכולה לעשות מה שהיא רוצה, הקואליציה לא, זה מה שאני אומר.

רועי פולקמן: בסדר.

דוד ביטן: מדובר על שני הערעורים ביחד.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: מי נמנע?

דוד ביטן: בעד – רוב

דוד ביטן: נמנעים – 1

דוד ביטן: הערעור התקבל.

דוד ביטן: אתה יודע שמי שנמנע יכול לנמק.

דוד ביטן: כך מקובל בכל הגופים הציבוריים, דרך אגב.

רוברט אילטוב: אבל לא חייב.

רוברט אילטוב: אתה רוצה שאני אנמק?

דוד ביטן: יש לו זכות לנמק למה הוא נמנע.

דוד ביטן: נגד – לא, אבל נמנע – כן.

טלי פלוסקוב: תסכמו מה החלטתם.

דוד ביטן: בשבוע הבא הם יהיו בהצעות דחופות לסדר.

דוד ביטן: שתי ההצעות.

דוד ביטן: אנחנו הלכנו קצת לקראת הקואליציה.

דוד ביטן: הנושא שהעלה חבר הכנסת טיבי יידון השבוע ושני הנושאים הנוספים יידונו בשבוע הבא כהצעה דחופה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ועדת הכנסת לא מגבילה את הנשיאות.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש נשיאות וזה בסדר.

ירדנה מלר-הורוביץ: יושב-ראש הכנסת יידע מה לעשות.

דוד ביטן: רק בגלל שהם ראשי סיעות, אבל יותר הם לא יגישו.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש להם נציגות בנשיאות.

דוד ביטן: מעניין, הנציגות שלהם לא שמה לב.

ינון מגל: כבוד היושב ראש, אני רוצה לשאול בכל זאת.

ינון מגל: העניין שאני מביא, של שיקום הירדן הדרומי, הוא נושא שמתנהל כבר בתוך הפרוצדורות.

ינון מגל: הוא עבר ועדה מקומית.

ינון מגל: יש עניין של צינור מים, שמעבירים לירדן 50 מיליון מטר קו"ב בשנה, ויש שם מחלוקת גדולה מאיפה מוציאים את הצינור.

ינון מגל: התושבים רוצים לשקם את הירדן ושהמים יוזרמו בצינור.

ינון מגל: לפני שבועיים זה עבר בוועדה המחוזית ויגיע כנראה לבג"ץ.

ינון מגל: כלומר, כן יש כאן איזו דחיפות ויהיו כתבות.

דוד ביטן: אבל עדיין אתה צריך לדבר עם יושב-ראש הכנסת, דבר עם הנציג שלך בנשיאות, ולדאוג שזה יעבור.

דוד ביטן: יש לכם יתרון על האופוזיציה.

דוד ביטן: איפה צחי הנגבי?

<שמואל לטקו: צחי הנגבי לא יכול להגיע עכשיו.

דוד ביטן: אבל יש מחלוקת עם חבר הכנסת גפני.

דוד ביטן: איך אני יכול לנהל את זה?

דוד ביטן: אני מדבר על הסעיף השני.

מרב מיכאלי: אתה מתנגד לתיקון לחוק הזה?

משה גפני: כן, אני מתנגד.

דוד ביטן: רצינו לעשות תיקון כללי ושוועדת הכנסת תאשר.

מרב מיכאלי: למה?

מרב מיכאלי: זה מידע חשוב.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת גפני, חבל שלא באת לאופוזיציה להגיד לנו מראש.

משה גפני: לא הייתי פה.

משה גפני: זה התגלה אתמול בלילה.

דוד ביטן: היועצת המשפטית לוועדה תסביר קודם את התהליך.

<ארבל אסטרחן: לפי חוק יסודות התקציב בנוסחו היום מוקמת ועדה משותפת לעניין תקציב הביטחון – בדומה לתקציב הכנסת, אגב, שגם לגביו יש ועדה משותפת – לוועדת הכספים ולוועדת החוץ והביטחון, שדנה בסעיפים של תקציב הביטחון.

<ארבל אסטרחן: החוק שמקים את הוועדה הזאת, חוק יסודות התקציב, קובע שתהיה ועדה משותפת לוועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון.

<ארבל אסטרחן: בהתאם לתקנון הכנסת כפי שתוקן בשנים האחרונות, כאשר ועדת הכנסת נדרשת להקים ועדה משותפת היושב-ראש יהיה מבין חברי הוועדה ששמה נזכר ראשון.

<ארבל אסטרחן: מאחר שאומרים: "כספים וחוץ וביטחון" יושב-ראש הוועדה צריך להיות מקרב חברי ועדת הכספים בוועדה המשותפת.

<ארבל אסטרחן: צריך לומר, אגב, כשנחקק חוק יסודות התקציב לא היתה ההוראה הזאת בתקנון.

<ארבל אסטרחן: בעבר לא היתה חובה שהיושב-ראש יהיה מבין חברי הוועדה הראשונה.

<ארבל אסטרחן: זה היה נוהג אבל לא תמיד עמדו על כך.

<ארבל אסטרחן: וגם בוועדה המשותפת הספציפית הזו לעתים היושב-ראש היה מוועדת החוץ והביטחון ולעתים היה מוועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: עכשיו התקנון מחייב ולכן כאשר בוחרים את הרכב הוועדה היושב-ראש חייב להיות מקרב חברי ועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: בכנסת הקודמת התעורר הנושא כאשר רצו שהיושב-ראש יהיה מוועדת החוץ והביטחון ואז תיקנו את החוק כהוראת שעה עד סוף שנת 2014 ואמרו שבתקופה המוגבלת הזו יקראו את החוק כאילו כתוב "חוץ וביטחון וכספים".

<ארבל אסטרחן: עכשיו הבנתי ששוב יש דיבורים לאפשר את המצב הזה.

<ארבל אסטרחן: מתעוררת השאלה האם לעשות את זה בהוראת שעה עוד פעם לתקופה מסוימת, שזה כמובן דבר בעייתי מבחינת הטכניקה, לעשות חוק כל פעם כהוראת שעה.

<ארבל אסטרחן: או לעשות משהו אחר, שזה הנוסח שמונח בפניכם, שהוא לא משהו שבא ממני, לעשות את זה כהוראת קבע.

<ארבל אסטרחן: לא לקבוע מי יהיה היושב-ראש אלא לקבוע שוועדת הכנסת כל אימת שהיא מקימה את הוועדה המשותפת תוכל לבחור את היושב-ראש מבין חברי אחת משתי הוועדות.

מרב מיכאלי: זה יכול להיות או מוועדת הכספים או מוועדת החוץ והביטחון.

מרב מיכאלי: זה בעצם לחזור למצב שהיה לפני התיקון.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: לא לתת העדפה מובנית מלכתחילה.

איילת נחמיאס ורבין: בעצם היתה התלבטות למי לתת את תפקיד יושב-ראש הוועדה?

משה גפני: לא היתה התלבטות.

דוד ביטן: השנה רצו לתת את זה לוועדת החוץ והביטחון, אבל רצינו לעשות את זה קבוע.

דוד ביטן: זה הגיוני, ואז ה"סגירה" היא פוליטית.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני יושב ראש ועדת הכספים באופן זמני, לא באופן קבוע.

משה גפני: ועדת הכספים היא ועדת הכספים.

משה גפני: על כל פנים, התפקיד שלי, בין יתר הדברים, לשמר את ועדת הכספים במתכונתה הקיימת, שהיא לא תיפגע.

דוד ביטן: אתה כל החיים תהיה יושב-ראש ועדת הכספים.

דוד ביטן: ..

משה גפני: לא.

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: לשמר אותה, על מנת שמי שיבוא אחריי – יכול לבוא מישהו מהליכוד, יכול לבוא מישהו מהמחנה הציוני, יכול לבוא מישהו מישראל ביתנו, מכולנו, כל מי שנמצא.

משה גפני: אני לא רוצה שיהיה מצב שאשאיר ועדה שנפגעה.

משה גפני: הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון היא ועדה חשובה מאוד.

משה גפני: השאלה אם זה מתחיל בוועדת הכספים או מתחיל בוועדת החוץ והביטחון.

משה גפני: היתה מסורת, גם אצל חבר הכנסת ליצמן וגם אצלי, כשצחי הנגבי נהיה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון והוא היה גם יושב-ראש הוועדה המשותפת בהסכמה, אמרנו: לא נוגעים בזה.

משה גפני: אמרתי לצחי הנגבי עם תחילת הקדנציה הנוכחית: כל עוד אתה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אתה גם יושב-ראש הוועדה המשותפת, אנחנו לא נוגעים בך.

משה גפני: אבל מכיוון שבעוד שנה אתה הולך להיות שר אני מודיע מעכשיו שהוועדה המשותפת לתקציב הביטחון תהיה בראשות ועדת הכספים, כפי שמופיע בחוק.

משה גפני: למה?

משה גפני: נורא פשוט.

משה גפני: תקציב המדינה בנוי, חלק יותר גדול הוא התקציב הכללי וחלק יותר קטן, שהוא מרכזי מאוד, הוא תקציב הביטחון.

משה גפני: אי אפשר לדון בו במליאת ועדת הכספים בגלל שהוא חסוי, אז דנים בו בוועדה משותפת עם ועדת החוץ והביטחון ושם הדיון חסוי, אבל הנושא הוא תקציבי.

משה גפני: המשמעות של ההצעה הזאת, שלוקחים את זה מוועדת הכספים ומכאן מתחיל הדיון בוועדת הכנסת, שבה אני לא יודע מה יעשו או לא יעשו, והבא אחריי, זה יכול להיות דוד ביטן- - -

דוד ביטן: אין סיכוי שהליכוד יקבל אי פעם את ראשות ועדת הכספים.

דוד ביטן: אתה יכול להירגע.

רוברט אילטוב: ישראל ביתנו – יש סיכוי.

דוד ביטן: ישראל ביתנו – יש סיכוי, אתם – יש סיכוי.

דוד ביטן: אנחנו תמיד מוותרים.

משה גפני: על כל פנים, אני מבקש שהוועדה לא תיפגע ולכן אני מבקש לחדש את הוראת השעה לעוד שנה.

<ארבל אסטרחן: ועדת תקציב הכנסת היא בראשות יושב-ראש ועדת הכנסת.

<ארבל אסטרחן: תקציב הכנסת נדון בוועדה משותפת כנסת-כספים בראשות ועדת הכנסת.

משה גפני: אבל זה תקציב הכנסת, זה לא תקציב המדינה.

משה גפני: תקציב הביטחון הוא תקציב המדינה, הוא חלק מרכזי בתקציב המדינה.

משה גפני: תקציב הכנסת לא קשור בכלל לעניין.

דוד ביטן: הודעתי למנכ"ל הכנסת שלא נאשר את תקציב הכנסת אם לא ישנו לנו את התפריט במזנון.

דוד ביטן: ..

דוד ביטן: אני יכול להוסיף פה סעיף, שיהיה יתרון לוועדת הכספים?

דוד ביטן: אולי יש דבר כזה.

רועי פולקמן: הערה נכונה.

רועי פולקמן: ועדת הכספים צריכה לדון בתקציב הביטחון, עם כל הכבוד.

רועי פולקמן: ועדת הכספים צריכה להוביל את זה.

רועי פולקמן: ההובלה צריכה להיות של ועדת הכספים, אחרת גם כך הביטחון מנהל אותנו.

רוברט אילטוב: כדאי שנקים גם ועדה משותפת לרווחה.

דוד ביטן: אולי שהתקנה הכללית הזאת תחול רק בעוד שנתיים, ובשנתיים האלה העניין "סגור".

מרב מיכאלי: אני רוצה דווקא להיפך, אדוני, אם אוכל לקבל רשות דיבור.

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: אני באופן אישי חושבת שאפילו בתקופה הקצרה שאנחנו פה ביחד בוועדת הכנסת אמרתי לא פעם שיש לי קושי גדול עם הוראות שעה.

מרב מיכאלי: במיוחד בשנים האחרונות השימוש בהוראות שעה מוגזם וחסר אחריות בעיני.

מרב מיכאלי: ככלל אני לא בעד הוראות שעה, אבל כששינויי חקיקה באים לפתור מצבים ספציפיים-קונקרטיים-פרסונליים, קוניוקטורות פוליטיות וכולי אז עדיף שייעשו בהוראת שעה.

מרב מיכאלי: עדיף לא לשנות את החקיקה באופן גורף בשביל לפתור מצב חד-פעמי.

דוד ביטן: הרי אי אפשר בכל שנה להתעסק בזה בהוראת שעה.

דוד ביטן: אמרנו, נעשה משהו קבוע, וזהו, נגמור עם זה.

מרב מיכאלי: אני חוששת ממצב הדברים, מה שאני בעצמי אפילו תיארתי כתוצאה מן ההסבר של ארבל אסטרחן, שבעצם זה מחזיר את המצב למה שהיה לפני שהגדירו שהיושב-ראש יהיה מוועדת הכספים, המציאות קצת השתנתה מאז.

מרב מיכאלי: כחברה בוועדת החוץ והביטחון, שהשתתפה בכנסת הקודמת בדיונים רבים מאוד על תקציב הביטחון, אני יכולה להגיד לך כמה קשה לוועדת החוץ והביטחון לעמוד מול מערכת הביטחון בהשגחה על התקציב.

מרב מיכאלי: יושבים פה נציגי הוועדה והם יכולים להעיד כמה קשה דווקא לחברי ועדת החוץ והביטחון שמוצאות את עצמן, כפי שקורה פעמים רבות, כאילו מחויבות ומחויבים למערכת.

מרב מיכאלי: יש הזדהות גדולה עם המערכת ועם הצרכים שלה, מה גם שמערכת הביטחון היא אחת המערכות המשוכללות.

דוד ביטן: זה ועדה משותפת.

דוד ביטן: אין בעיה, אז חברי ועדת הכספים עומדים מולם.

מרב מיכאלי: לכן אני חושבת שבמצב העניינים כפי שהתרבות הפוליטית שלנו התפתחה וכפי שיחסי הכוחות בין מערכת הביטחון לבין הכנסת לבין משרד האוצר התפתחו, בואו נזכור שאחד הדברים הבולטים, למשל – אני לא יודעת אם תזכור את זה – היה מאבק איתנים, קרב אימים בין משרד האוצר ומשרד הביטחון על ליווי, על חשב מלווה למשרד הביטחון מטעם משרד האוצר.

מרב מיכאלי: משרד הביטחון "עמד על הרגליים האחוריות" ובסוף נכנע או הוכנע וצורף לו חשב מלווה, ושום דבר לא השתנה בתקציב הביטחון.

דוד ביטן: ללכת על הוראת שעה?

מרב מיכאלי: אני חושבת שנכון להאריך את המצב הקיים לצורך הקונסטלציה הפוליטית הקיימת בעוד שנה אחת, ובשנה הבאה לחזור למצב שיושב-ראש הוועדה המשותפת הוא יושב-ראש ועדת הכספים.

דוד ביטן: לא קבענו פה שיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון יהיה היושב-ראש.

דוד ביטן: קבענו שזה יבוא תמיד לוועדת הכנסת ואז תהיה "סגירה" פוליטית בין שתי הוועדות.

דוד ביטן: בינתיים גפני מסכים שיהיה צחי הנגבי.

מרב מיכאלי: אדוני, אני לא רוצה לחשוד בך חלילה, אבל אני לא יודעת אם אתה מעריך נכונה את כוחה הפוליטי של מערכת הביטחון.

מרב מיכאלי: אני מעדיפה לא לתת פתח לדבר הזה ולשמור את המצב, שברירת המחדל היא שיושב-ראש הוועדה המשותפת הוא או היא מוועדת הכספים.

מרב מיכאלי: גם זה אולי יקרה יום אחד, מר גפני.

רוברט אילטוב: כוחו של העולם החרדי גדול יותר.

מרב מיכאלי: אולי לא מהליכוד, אבל אולי מיהדות התורה.

מרב מיכאלי: בכנסת הבאה יושבת-ראש ועדת הכספים תהיה מיהדות התורה, חד-משמעית.

משה גפני: דיברנו על זה.

מרב מיכאלי: לא פעם.

משה גפני: למען האמת המדויקת, אין פה שום החלטה פוליטית.

משה גפני: על-פי ההחלטה הפוליטית זה צריך להיות ועדת הכספים.

משה גפני: מערכת היחסים בינינו ובין צחי הנגבי, גם של ליצמן בשעתו וגם שלי, היא שכל עוד הוא יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון הוא יהיה יושב-ראש הוועדה המשותפת בהוראת שעה.

משה גפני: זו ממש לא החלטה פוליטית כי אף אחד לא ביקש מאתנו את זה.

משה גפני: זו הסכמה.

משה גפני: אבל באמת זו הוראת שעה.

מרב מיכאלי: אני חושבת, אדוני, שהדבר הנכון הוא לא לאשר את השינוי הזה.

דוד ביטן: יש לנו איזו הצעת פשרה.

<שמואל לטקו: דבר ראשון, אני מתנצל בשם צחי הנגבי, פשוט הוא לא יכול היה להגיע.

<שמואל לטקו: כדי לדייק, משנת 2006 ברצף היושב-ראש של הוועדה המשותפת היה מוועדת החוץ והביטחון.

<שמואל לטקו: זה לא רק צחי הנגבי אלא היה גם רוני בר-און והיה גם שאול מופז.

משה גפני: סטס מיסז'ניקוב היה מוועדת הכספים.

משה גפני: הוא היה יושב-ראש הוועדה המשותפת.

<שמואל לטקו: לא.

<שמואל לטקו: אני מתעקש ואני יכול להביא את השמות.

<שמואל לטקו: משנת 2006 ברצף זה מוועדת החוץ והביטחון.

דוד ביטן: אתם לא עומדים בפני מערכת הביטחון, מה שמרב מיכאלי אמרה?

<שמואל לטקו: אני צריך לציין את העובדות.

<שמואל לטקו: בשנת 2014 למעלה מ-20 דיונים – אני יכול להביא את המספר המדויק – הוזמנו בנושאי ביטחון, תוכניות עבודה, תפיסות ביטחון, בניין כוח וכולי, אליהם הוזמנו החברים של ועדת החוץ והביטחון עם הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

<שמואל לטקו: חברת הכנסת מיכאלי יכולה להעיד שהידע בנושאי ביטחון של חברי הוועדה המשותפת היה ידע עמוק – תמיד אפשר יותר, זה בסדר, אבל ידע עמוק – וכמובן המגמה הזאת נמשכת גם עכשיו.

<שמואל לטקו: יש לנו כבר תוכנית, רק לקראת סדרת הדיונים של ההצבעה בנובמבר, של 15 דיונים, מהערכת מודיעין וכולי, מספר רב של דיונים, שכמובן גם הוועדה המשותפת מוזמנת אליהם ביחד עם ועדה נוספת של ועדת החוץ והביטחון.

<שמואל לטקו: לכן הידע ענק והוא מבוסס על הערכות מודיעין שנמצאות אצלנו.

<שמואל לטקו: יש חיבור – מקצועית, לא פוליטית – חיבור עמוק לסוגיות של ועדת החוץ והביטחון.

<שמואל לטקו: בגלל זה כבר כל-כך הרבה שנים זה נמצא בהובלת יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

רועי פולקמן: גם היום הסוגיות הגדולות בתקציב הביטחון הן לא רק סוגיות מסווגות ולא רק על ההתעצמות הרב-שנתית.

רועי פולקמן: זה סוגיית השיקום, זה סוגיית הפנסיות.

<שמואל לטקו: זה פתיר.

רועי פולקמן: באופן כללי הדיון בתקציב הביטחון, כמו כל דבר בתקציב המדינה, צריך להיות מובל על-ידי הפורום שמתעסק בכספים, עם כל הכבוד.

רועי פולקמן: אחרת – בריאות זה גם תחום מקצועי וגם חינוך.

רועי פולקמן: למה לא יהיה צוות בהובלת ועדת החינוך לדון בתקציב החינוך?

רועי פולקמן: ביטחון הוא נושא סופר-חשוב, אתה צודק, וסופר- מקצועי אבל בשביל זה יש את ועדת הכספים, ויישבו שם עם הסיווג, עם הכול.

משה גפני: שנדע רק את התהליך.

משה גפני: התהליך הוא שמשרד הביטחון מביא את התקציב לוועדת הכספים.

משה גפני: הוא בא באמצע השנה ואומר: צריך להעביר כך וכך כסף לתקציב הביטחון.

משה גפני: מביאים את זה מרווחה, מחינוך או מן הרזרבה.

משה גפני: אנחנו בוועדת הכספים צריכים לדון על העברות תקציביות של משרד הביטחון באופן קבוע; אנחנו צריכים לקבוע את המסגרת של תקציב הביטחון באופן קבוע.

משה גפני: הדיון נעשה בוועדה משותפת, שם היו גם גורמי המקצוע, שהם ועדת החוץ והביטחון, ביחד עם חברי ועדת הכספים, כשמנתחים לפרטים את מה שוועדת הכספים אישרה לבד.

דוד ביטן: אנחנו לא אומרים שוועדת הכספים לא תהיה.

דוד ביטן: אומרים שוועדת הכנסת תחליט.

משה גפני: המשמעות של העניין, ורועי פולקמן צודק בזה, אפשר לעשות ועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת הרווחה, וועדה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת החינוך ואנשי המקצוע בוועדת החינוך ידונו על סייעת נוספת בגני הילדים.

משה גפני: למה ועדת הכספים צריכה לדון בזה?

משה גפני: המציאות של ועדת החוץ והביטחון היא שזו צריכה להיות ועדה חסויה היות ונכנסים לפרטים.

משה גפני: אותם חברים נכנסים לפרטים, זה 6 חברים מוועדת החוץ והביטחון ו-6 חברים מוועדת הכספים.

משה גפני: השאלה רק האם זה בהובלת ועדת הכספים.

משה גפני: זה צריך להיות בהובלת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו רוצים שצחי הנגבי ימשיך.

משה גפני: אני מתחייב מבחינתי שזו תהיה הוראת שעה אחרונה.

דוד ביטן: אעשה הפסקה של 3 דקות להתייעצויות ונסיים את זה בצורה אחרת.

דוד ביטן: אני מחדש את הישיבה.

דוד ביטן: נעשה את זה הוראת שעה לשנתיים.

דוד ביטן: על מנת שבשנה הבאה לא נצטרך לחזור פעם נוספת עם התקציב הבא אותו נוסח שהוצע פה יהיה לשנתיים.

דוד ביטן: נכתוב רק "בהתייעצות עם ראשי הוועדות".

<ארבל אסטרחן: אני לא אוהבת לכתוב "התייעצות" בחקיקה ראשית.

דוד ביטן: הם מעוניינים בזה.

דוד ביטן: תכתבי.

דוד ביטן: למה לא?

דוד ביטן: כתוב בכל החוקים "התייעצות".

משה גפני: אם זה לא יהיה כתוב בחוק אני מבקש שיהיה כתוב בפרוטוקול ובעוד שנתיים כאשר יהיה דיון בעניין הזה שיתייעצו עם ראשי הוועדות.

<ארבל אסטרחן: אסביר מה קובע הנוסח.

<ארבל אסטרחן: מוצע כעת שתהיה הוראת שעה לשנתיים מיום שהחוק יעבור בקריאה השלישית, שבמהלכה ועדת הכנסת תקבע את יושב-ראש הוועדה המשותפת מבין כל חבריה, מה שמשאיר לה שיקול דעת, בין אם הוא מוועדת הכספים ובין אם הוא מוועדת החוץ והביטחון.

<ארבל אסטרחן: ברגע שהוראת השעה תפקע חוזרים למצב הקיים היום בחוק, שזה אומר שהיושב-ראש יהיה מוועדת הכספים.

דוד ביטן: בסדר, חבר הכנסת גפני ויתר לחבר הכנסת הנגבי אז אין שום בעיה.

דוד ביטן: אנחנו מצהירים לפרוטוקול שוועדת הכנסת תצטרך להתייעץ עם ראשי הוועדות לפני שהיא מחליטה.

<שמואל לטקו: זה אומר שבעוד שנתיים זה אוטומטית עובר לוועדת הכספים.

משה גפני: גם עכשיו זה בכספים.

דוד ביטן: זה חל גם על תקציב 2017, אז אתה בקדנציה הזאת מסודר.

דוד ביטן: לפי התקנון זה מגיע לוועדת הכספים.

<שמואל לטקו: אפשר לצורך העניין לבוא בעוד בשנתיים ולערער על הדבר הזה, לשנות עוד פעם הוראת שעה.

דוד ביטן: פתרנו, כתבנו "תוך התייעצות".

מרב מיכאלי: יכול להיות שיראו שזה טוב ויעשו את זה הוראת קבע.

מרב מיכאלי: מה הבעיה?

דוד ביטן: מי בעד ההצעה, כולל זה שנצטרך להתייעץ, על אף שזה לא יהיה בחוק?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – 7

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: כולם בעד.

דוד ביטן: אנחנו צריכים פטור מחובת הנחה להצעת החוק הזאת בקריאה הראשונה.

דוד ביטן: חסר לנו קוורום.

דוד ביטן: תקראו לאנשים.

דוד ביטן: בינתיים אני עובר לנושא השלישי.

דוד ביטן: אני עובר לקביעת ועדה לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "מקומות ציבוריים שאינם מונגשים לבעלי מוגבלויות", הצעת חברות הכנסת סתיו שפיר ונורית קורן.

דוד ביטן: דיברתי עם החברות שלך, לא היית כאן פשוט.

דוד ביטן: קיבלתי את ההצעה של סתיו שפיר לעשות ועדה מיוחדת שמשותפת לכמה ועדות.

<ארבל אסטרחן: זה לא ועדה משותפת.

<ארבל אסטרחן: זה ועדה מיוחדת.

דוד ביטן: ועדת הפנים והגנת הסביבה, ועדת העבודה הרווחה והבריאות, ועדת הכספים – זה גם נושא חריג.

דוד ביטן: נושא ההנגשה מתעסקים בו שנים.

<ארבל אסטרחן: אבל לא מעבירים הצעה אחת לסדר לוועדה מיוחדת.

<ארבל אסטרחן: ועדה מיוחדת היא כמו הוועדה למאבק בנגע הסמים או הוועדה לזכויות הילד.

דוד ביטן: אנחנו רוצים להקים ועדה מיוחדת, לנצל את ההצעה לסדר על מנת להקים ועדה שתוכל לטפל בבעיה.

דוד ביטן: ועדת הפנים והגנת הסביבה – 2, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – 2, ועדת הכספים – 2, יש פה גם עניין כספי, וועדת הכנסת – 2.

סתיו שפיר: וחינוך חשוב מאוד.

סתיו שפיר: הסיבה שאנחנו עושים את זה היא בגלל שיש משרדים שלא התקינו עדיין את התקנות כדי לאפשר את הנגשת המוסדות.

דוד ביטן: נביא את נציגי משרד החינוך לוועדה.

דוד ביטן: לא צריך את ועדת החינוך והתרבות.

דוד ביטן: ועדת הפנים – הבעיה הכי גדולה היא הרשויות המקומיות.

דוד ביטן: שם נדרשת ההשקעה הכי גדולה.

דוד ביטן: עזבי את הממשלה, זה שטויות.

דוד ביטן: בעיריית ראשון-לציון, למשל, כדי להנגיש את כל המוסדות, לא כולל מוסדות החינוך – לחינוך מקבלים מהממשלה – צריך סכום של 450 מיליון שקל, כאשר תקציב הפיתוח השנתי הוא 400 מיליון שקל.

דוד ביטן: לפי זה צריך לעצור הכול ולעסוק רק בהנגשה.

סתיו שפיר: בגלל שמעורבים בזה רבים מאוד, המוסדות הכי רבים הם מוסדות חינוך.

דוד ביטן: מכיוון שהתעסקתי בזה בקדנציה הקודמת, גם בעירייה וגם מול ועדת הפנים והגנת הסביבה וגם מול מרכז השלטון המקומי, אני רוצה להיות יושב-ראש הוועדה הזאת.

<ארבל אסטרחן: זו לא ועדה משותפת.

<ארבל אסטרחן: זו ועדה מיוחדת.

<ארבל אסטרחן: אתה יכול לשים שם את מי שאתה רוצה.

דוד ביטן: אנחנו מתייעצים בינינו.

דוד ביטן: ועדת הפנים – 2, ועדת הרווחה – 2, ועדת הכספים – 2, ועדת הכנסת – 2.

<ארבל אסטרחן: תגיד את השמות.

<ארבל אסטרחן: זה להצבעה במליאה.

<ארבל אסטרחן: זה הקמת ועדה מיוחדת.

דוד ביטן: יושב-ראש הוועדה יהיה יושב-ראש ועדת הכנסת.

רוברט אילטוב: אני אוהב את הגישה שלך.

דוד ביטן: קודם כול, זאת היתה הצעה של סתיו שפיר וקיבלתי אותה, זה לא היה רעיון שלי דווקא.

דוד ביטן: את הרכב הוועדה נתאם בינינו, קואליציה ואופוזיציה, עד שעה 15:00.

דוד ביטן: אז נכנס ישיבת ועדה, נאשר את זה מייד ונביא את זה למליאה.

מרב מיכאלי: אז בואו נסכים לחצי-חצי, 8 חברות וחברים, חצי-חצי.

רועי פולקמן: אני שואל את חברת הכנסת שפיר, האם אין כבר ועדת משנה לנושא הזה בתוך ועדת העבודה, הרווחה והבריאות?

רועי פולקמן: למה צריך עוד ועדה?

סתיו שפיר: יש כאן בעיה שלא נוגעת לתחום אחד ולא נוגעת למשרד אחד.

סתיו שפיר: זו בעיה של הנגשה גם במוסדות חינוך וגם במקומות אחרים.

<ארבל אסטרחן: בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות יש ועדת משנה לנגישות.

סתיו שפיר: - - -

מרב מיכאלי: זו ועדה של רצון טוב.

רועי פולקמן: אולי אפשר לצרף לוועדת המשנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד ביטן: תוסיפי עוד אחד מוועדת החינוך והתרבות כי זה נושא גם של חינוך.

דוד ביטן: 5 לקואליציה, 4 לאופוזיציה.

דוד ביטן: תביאו לי את השמות עד שעה 15:00.

דוד ביטן: אתם יכולים?

<ארבל אסטרחן: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות עוסקת בנושא הנגישות כל הזמן.

<ארבל אסטרחן: יש לה ועדת משנה.

דוד ביטן: אבל זה לא זז.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות שעוסקת בזה, יש לה מיליון נושאים אז היא לא מטפלת בזה בסופו של דבר.

מרב מיכאלי: ישבנו עם יושב-ראש הכנסת.

מרב מיכאלי: הדבר הראוי הוא לדבר על זה קודם עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מרב מיכאלי: לא ראוי להקים לו ועדה ככה "על הראש" בלי לדבר אתו קודם.

דוד ביטן: אדבר אתו, בסדר, מקובל עלי.

רועי פולקמן: צריך לדבר עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ואז אולי לחשוב שיחד איתם מכניסים עוד מישהו לוועדת המשנה.

דוד ביטן: מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות אשים שלושה.

מרב מיכאלי: לא, אין קשר.

מרב מיכאלי: אני רוצה להזכיר לך, ישבנו אצל יושב-ראש הכנסת בפורום ראשי ועדות ודובר על זה שלא תהיה תופעה שראשי ועדות "גונבים" אחד לשני סמכויות, במירכאות כמובן.

מרב מיכאלי: אבל אם זה באחריותה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות יכול להיות שליושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לא תהיה בעיה עם זה, אבל מן הראוי להסדיר את זה אתו קודם, לפני שמקבלים החלטה בוועדת הכנסת.

דוד ביטן: אדבר אתו.

דוד ביטן: קיבלתי את זה.

דוד ביטן: בכפוף לכך שאדבר עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות: ועדת הפנים והגנת הסביבה – 2- - -

סתיו שפיר: אני רוצה להסביר מה הרציונל.

מרב מיכאלי: אין צורך להסביר לי את הרציונל.

מרב מיכאלי: אני בעד הוועדה והכול בסדר.

סתיו שפיר: הסיפור פה הוא ניסיון לכנס את הנציגים הרלוונטיים כדי לזרז את ההתקנה של התקנות.

דוד ביטן: לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות יש מיליון נושאים.

רועי פולקמן: ההצעה של סתיו שפיר מצוינת, אבל לפני שעושים את זה, יש ועדה בכנסת, ועדה גדולה.

רועי פולקמן: צריך להיפגש איתם לפני שאנחנו מקימים פה ועדה.

דוד ביטן: אל"ף, זה בסמכותנו.

דוד ביטן: אבל אנחנו נדבר אתו.

מרב מיכאלי: אבל זה לא ראוי.

דוד ביטן: כרגע אני רק קורא לפרוטוקול ולא מחליט.

דוד ביטן: בינתיים תנו לי את השמות.

דוד ביטן: ועדת הפנים והגנת הסביבה – 2, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – 2.

רוברט אילטוב: אני גם בוועדת הכנסת וגם בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

רוברט אילטוב: תחליט מאיזו ועדה אתה רוצה לקחת אותי.

דוד ביטן: ועדת הכספים – 2, ועדת הכנסת – 2, ועדת החינוך – 1.

דוד ביטן: יושב-ראש הוועדה יהיה יושב-ראש ועדת הכנסת.

מרב מיכאלי: תצטרך לכנס אותנו שוב כדי להחליט על הקמת הוועדה.

רועי פולקמן: אנחנו לא יכולים לאשר לפני שתדבר עם יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד ביטן: אני לא מאשר.

דוד ביטן: לדעתי אתם עושים טעות כי הנושא הזה כל-כך חשוב שאי אפשר לתת אותו להחלטה של יושב-ראש הוועדה.

דוד ביטן: בינתיים 15 שנים זה לא התקדם בכלל כי כולם לחוצים על מיליון דברים בדיונים ולא מקדמים את זה.

רועי פולקמן: צריך לדבר עם יושב-ראש הוועדה.

מרב מיכאלי: אם יורשה לי לקבל רשות דיבור לפרוטוקול.

מרב מיכאלי: חשוב להגיד, הדיון הוא לא אם נכון או לא נכון לעשות עבודה משותפת, לאגם את כל הגורמים.

מרב מיכאלי: זה רעיון מצוין וזה דבר שצריך להיעשות.

מרב מיכאלי: הדיון הוא על ההתנהלות שלנו בתוך הכנסת, על העבודה התקינה והיחס הראוי והכבוד שצריך להינתן לגורמים בתוך הכנסת.

מרב מיכאלי: זה עניין של ההתייחסות שלנו אחד לשני ולסמכויות שלנו.

מרב מיכאלי: זה כאילו ריבונות של ועדה, גם אם בסמכותנו להקים.

דוד ביטן: זה לא מדויק כי התקנון קבע שוועדת הכנסת יכולה להקים.

מרב מיכאלי: יש לה סמכות, אבל זה לא משנה, זה לא ראוי.

<ארבל אסטרחן: לצורך הצעה לסדר?

<ארבל אסטרחן: אני לא זוכרת שהקימו ועדה מיוחדת לצורך הצעה לסדר.

דוד ביטן: מה לעשות, זה נושא חשוב באמת.

מרב מיכאלי: דוד ביטן לא רוצה את זה לצורך הצעה לסדר, הוא רוצה את זה לצורך טיפול בנושא.

דוד ביטן: אני מנצל את ההצעה לסדר כדי לעשות את זה.

מרב מיכאלי: אבל לא ראוי לעשות את זה "על הראש" של ועדה אחרת.

דוד ביטן: קיבלתי את זה.

דוד ביטן: בינתיים זאת ההצעה.

דוד ביטן: אין לנו את שמות האנשים.

דוד ביטן: בהמשך נסגור את כל המסגרת.

יואב קיש: אם אלי אלאלוף יתנגד לא "נלך לו על הראש".

סתיו שפיר: צריך להגיד שנושא ההצעה לסדר עלה מתוך ישיבה בוועדה בראשותו של אלי אלאלוף.

יואב קיש: לא בטוח שאלי אלאלוף רוצה את הפתרון שעלה פה כרגע.

דוד ביטן: נעבור להצבעה על פטור מהנחה לסעיף הקודם.

דוד ביטן: יש פה 6 חברי כנסת.

דוד ביטן: יש קוורום.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד – 6

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: ההצעה נתקבלה פה אחד.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.