ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 12, 2015-06-25 13:30

אברהם נגוסה: מחוץ למרכז קליטה.

<שמחה: הילדים מ-0 עד גיל 3 משובצים במעונות.

<שמחה: כיום יש 30 ילדים מגיל 0 עד 3 שמשובצים בחמישה מעונות.

<שמחה: אין איתם שום בעיות.

<שמחה: יש לנו עובדות מעון שהן מטפלות ומטפלות יפה.

<אלין אבנארון: אבל כן יש ברמה העירונית בעיה שאין מספיק מקומות.

<אלין אבנארון: לשנה הבאה יש לכולם, זה בסך הכול מסתדר, יש כמה מקרים פרטניים שאין מקומות, אבל זה לא רק לעולים, זה באופן כללי לכל הורה והורה.

<שמחה: לילדים הקטנים במעונות אין בכלל מקומות.

<שמחה: בשנה שעברה הייתה לנו בעיה שרוב הילדים לא נכנסו, רק אלה במקרים חריגים - - - של המעונות נכנסו.

<קריאה: הייתה בעיה עם מקומות במעונות של התמ"ת ואנחנו היינו כל הזמן בקשר עם המפקחת המחוזית של התמ"ת והיא אישרה כחריג פה תוספת ילד, שם תוספת ילד.

<קריאה: יש להם בעיה של פתיחת מקומות חדשים.

אברהם נגוסה: יש ריכוז גבוה של הילדים?

<אלין אבנארון: לא, לא קיים דבר כזה.

<שמחה: בכל מעון יש לי גג 6 ילדים.

<אלין אבנארון: וזה מחולק לפי קבוצות, פעוטות, תינוקות וילדים.

<אלין אבנארון: זה אומר בכל קבוצה שניים.

אברהם נגוסה: אז אין הסללה למעונות מסוימים, כמו ששמענו בקרית גת.

<יהודה שרף: אברהם, אני שמרתי על כבודה של סגנית ראש העיר, זו פונקציה של שלושה גורמים, אחד זה משרד הכלכלה, הרשות ומרכז הקליטה.

<יהודה שרף: כשאני אומר מרכז הקליטה זה ביחד, אנחנו ביחד, אם הרשות תומכת ומפעילה שרירים מצליחים, אם לא - - - לכן אותה גברת מכובדת, שמרתי על כבודה ושתקתי, אבל זו פונקציה של המקום, זה לא תלוי רק באלין.

<אלין אבנארון: המדיניות פה היא מאוד ברורה, בכלל בעיר באר שבע, גם בגנים, אין ריכוז של עולים.

<אלין אבנארון: אנחנו גם לא נרשה וזה גם לא קיים.

<יהודה שרף: אין גטו, אנחנו לא ניתן שיהיה גטו.

<צביה ולדמן: גם בבתי הספר הפיזור הוא מאוד גדול.

<צביה ולדמן: אנחנו מסיעים להמון מקומות, אבל דואגים לפיזור.

<אלין אבנארון: זה מצריך יותר, אבל המטרה היא טובה.

אברהם נגוסה: עד איזה מרחק?

<אלין אבנארון: באר שבע גדולה, אפילו אני מסיעה את הילד שלי חצי שעה.

אברהם נגוסה: ביסודי, אני מתכוון.

אברהם נגוסה: זה בתוך באר שבע?

<יהודה שרף: לא לומדים מחוץ לעיר.

<צביה ולדמן: בבקרים לא לוקח להם יותר מרבע שעה להגיע לבית הספר.

<צביה ולדמן: הכול בתוך באר שבע.

<יהודה שרף: ראש עיר טוב מחזיק מנהל אגף חינוך טוב והם דואגים לילדים, נקודה.

<יהודה שרף: תודה רבה לכן.

<אלין אבנארון: אנחנו מעודדים מעורבות הורים פעילה במערכת החינוך ובחינוך של הילדים שלהם וזה אומר שבתחילת שנה אנחנו נותנים את מספרי הטלפון של מורים, גננות.

<אלין אבנארון: הם צריכים ללמוד שבמידה שהעולה יודע לדבר עברית הוא ידבר איתם באופן ישיר, אני לא האמא ולא האבא ואני לא מחפשת לתפוס את המקום והסמכות היא רק שלהם.

<אלין אבנארון: זה קצת בהתחלה, 'מה? הם לא מבינים', לא, הם יבואו לשיחה, אנחנו נבוא עם מדריך, אנחנו נבוא עם העובדת הסוציאלית, עם רכזת התרבות, כל מי שצריך יהיה, אבל קודם כל ההורים.

<אלין אבנארון: זו נקודה מאוד חשובה שאנחנו מעבירים למערכת החינוך הפורמלית, כי יש נטייה לעשות את זה בצורה יותר קלה.

<אלין אבנארון: לפני שאני אמשיך, יהודית גיגי ממשרד החינוך רוצה להגיד מילה.

<יהודית גיגי: על האולפן.

<יהודית גיגי: בתקופה האחרונה, אחרי שתם הגל של כנפי יונה העלייה הלכה ופחתה נעשתה כאן פעולה מצוינת של פתיחת כיתות המשך, זאת אומרת עולים שעדיין נמצאים כאן, ניתנת להם אפשרות להמשיך וללמוד עברית ולשפר את השפה.

<יהודית גיגי: עכשיו מגיעים לכאן עולים חדשים, שלוש כיתות נפתחו, אף על פי שזה לא כיתות תקניות, אבל אנחנו רוצים לתת לצעירים פוש להתקדם קדימה, לא להושיב אותם עם קשישים ומבוגרים.

<יהודית גיגי: מה שיפה בהנחלת הלשון העברית באולפנים לעולי אתיופיה, לומדים עברית, מורה דובר אמהרית משולב עם מורה להנחלת הלשון העברית.

<יהודית גיגי: יש כאן למידה מעניינת, יפה, אולפן של עשרה חודשים, יש כאן צוות מצוין.

<יהודית גיגי: גם כאן לומדים במסגרות מתוקשבות, יש כאן מעבדת מחשבים ויש כאן מורה שבאופן מיוחד אישרתי שתגיע אחר הצהריים לקבל את התלמידים ולהיכנס לאתר הכיתתי שלהם.

<אלין אבנארון: חינוך בלתי פורמלי, אז כמו שאמרתי, מועדון הילדים, יש חונכות שמפעילות את הילדים לפי קבוצות גיל.

<אלין אבנארון: זה כולל הכנה לכיתה א' ופעילות מורשת, חגי ישראל, ג'ימבורי, מורות חיילות, עזרה בשיעורי בית וכן הלאה וכן הלאה.

<אלין אבנארון: עוד מילה על המתנדבים פה, כי זו באמת מבחינתי אחת מגולות הכותרת של מרכז קליטה חרוב.

<אלין אבנארון: יש לנו פה מערך מתנדבים, אברהם, גדול מאוד.

<אלין אבנארון: יש לנו את הסטודנטים לרפואה שמתנדבים פה זו השנה הרביעית.

<אלין אבנארון: הם פשוט חונכים את הילדים באופן פרטני וגם בקבוצות.

<אלין אבנארון: הם לוקחים אותם לאוניברסיטה, הם עושים להם ימי כיף, יש להם חדר מתנדבים למטה, זה פרויקט מדהים שאם להגיד מילה לטפוח לעצמנו על השכם, אנחנו גם מככבים בעיתון שלהם, מרכז קליטה חרוב.

<אלין אבנארון: יש לנו גם את מפעל מכתשים, שזו השנה העשירית מאמץ את מרכז קליטה חרוב ומפעיל אותו מחוץ למרכז הקליטה.

<אלין אבנארון: זה כולל טיולים, הפתעות, מתנות וכו'.

<אלין אבנארון: קצת תמונות.

<אלין אבנארון: הם אפילו לקחו את הילדים לפני חודש להיכל נוקיה לראות משחק של מכבי תל אביב.

<אלין אבנארון: אפשר לראות את זה פה, איפרו אותם בפורים, זה מפעל מכתשים, טיולים, הרבה טיולים.

<אלין אבנארון: טקסים, כמו שאמרתי, פעילות בשגרה גם כן.

<אלין אבנארון: הם תורמים לקהילה וכל חנוכה הם הולכים לסורוקה ומחלקים סופגניות ביחד עם הסטודנטים לרפואה.

<אלין אבנארון: הם שיפצו בתים של קשישים.

<אלין אבנארון: וקצת כיף ופאן.

<אלין אבנארון: זה העולים בטיול קצת משתטים.

<אלין אבנארון: וזהו.

<אלין אבנארון: אם יש שאלות, אני אשמח לענות, ואם לא, אז נעבור לשיחה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאולי נשמע את העולים.

אברהם נגוסה: אולי אני אגיד את מטרת הביקור שלנו, שיהיה ברור, באמהרית וגם בעברית.

<אלין אבנארון: גטטו פה יתרגם אותך לעברית, אברהם, אם תרצה.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: מה שאני אמרתי עכשיו, שאנחנו, המטרה שלנו פה, הצוות של ועדת העלייה והקליטה וגם נציגי המשרדים שנמצאים פה, מאז שקיבלתי את התפקיד של יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, השיטה של העבודה שלנו היא לרדת לשטח ואז ללמוד את הבעיות, מה יש, ללמוד מההעולים, איזה שירותים הם מקבלים, גם מהצוות וגם מהעולים, אנחנו שומעים על השירותים הקיימים והבעיות הקיימות, אם זה בחינוך, אם זה בתעסוקה, אם זה בדיור ואם זה בקליטה.

אברהם נגוסה: אחרי שאנחנו שומעים את האינפורמציה, את כל הבעיות ששמענו, אנחנו מקיימים דיון בוועדת העלייה והקליטה, מזמינים את המשרדים הרלוונטיים, אם זה חינוך זה שר החינוך, אם זה תעסוקה זה שר הכלכלה, שר הקליטה, שר הרווחה, שר השיכון, לפי הבעיות, ואז נדון על איך אנחנו מתמודדים ומוצאים פתרון לבעיות האלה.

אברהם נגוסה: זו המטרה.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, אין זמן שכולם ידברו אבל שניים-שלושה יציגו, לא רק את הבעיות, גם מה שיש להם להגיד לנו, תשתפו אותנו ואנחנו לא נקיים דיון פה, אם זה נכון, לא נכון, זה בכנסת נעשה.

אברהם נגוסה: היום אנחנו רק שומעים ולומדים את העניין, לוקחים ועושים דיון בוועדת העלייה והקליטה.

אברהם נגוסה: עכשיו (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (היו"ר מנהל שיחה באמהרית עם דיירים במרכז הקליטה).

<אלין אבנארון: זה משהו מול בית הדין, אני לא מתערבת.

<אלין אבנארון: יש שם בעיה - - -

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

<אלין אבנארון: אנחנו נשמח לשמוע את התרגום.

<אלין אבנארון: הרוב אני יודעת, אבל יש כמה דברים שלא.

אברהם נגוסה: הראשונים שדיברו אלה בעיות של ביטוח לאומי, שהם לא מקבלים מספיק כסף בביטוח לאומי ולכן יש להם מצוקה קשה מבחינת הקיום הכלכלי.

אברהם נגוסה: זה הנושא.

אברהם נגוסה: הנושא השני זה בעניין של השבת היהדות והתכנית.

אברהם נגוסה: את זה רשמתי.

אברהם נגוסה: הכתובת היא במקום אחר, נפנה את זה.

אברהם נגוסה: השלישי מברך אותנו שהגענו לפה.

אברהם נגוסה: הוא לא צריך עזרה, הוא עובד והוא מסתדר, אבל לאנשים יש בעיות ושאנחנו נעזור להם למצוא פתרון לבעיות האלה.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא אמר.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הוא רוצה להודות לצוות, לכל הצוות.

אברהם נגוסה: אני מבין את המאבק בין משרד הקליטה לסוכנות.

<יהודה שרף: להיפך, אנחנו מפרגנים.

אברהם נגוסה: הוא היה דיפלומט.

אברהם נגוסה: מה שהוא אמר, 'אני לא מציין שמות, כל הצוות, אני מאוד מודה להם, עברתי תאונת דרכים, הייתי במצב קשה, כל הצוות עזר לי ואני קמתי על הרגליים ואני עכשיו מסתדר, יש לי גם קצבת נכות'.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא אמר.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<דיירת במרכז הקליטה: (מדברת באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר אמהרית).

<אלין אבנארון: אם אפשר, לפנות מקום לעולים אחרים עם בעיות אחרות.

אברהם נגוסה: בסדר.

<דייר במרכז הקליטה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<קריאה: אלין, יש עולים שהגיעו במיוחד מערד, שרק יהיה להם מקום להגיד משהו.

<אלין אבנארון: אוקיי.

<אלין אבנארון: פשוט רציתי שצעיר אחד יגיד - - - (המשך השיחה באמהרית, בין היו"ר לדיירים).

אברהם נגוסה: את מדברת עברית, נכון?

<מתרגמת: בוודאי.

<מתרגמת: אני אתרגם.

<מתרגמת: (מתרגמת): מה שהיא אומרת לו, אני מודה לך שבאת להקשיב לנו ושנתת לי לדבר, את הזכות הזאת.

<מתרגמת: אני שנה ושלושה חודשים פה בארץ שאבות אבותיי חלמו, הגעתי למדינה שחלמו עליה והגשמתי את החלום.

<מתרגמת: היא אומרת שבאתיופיה יש לי בת יחידה, אין לי יותר חוץ ממנה, שש שנים גרה איתנו.

<מתרגמת: בעלי אמר שאני לא אעזוב בלי הבת שלי היחידה, אני מעדיף להישאר פה איתה, אז אמרו לו 'תיסע אתה, תטוס אותה, אנחנו נביא אותה אחריך', בדיוק אחרי שהגענו, 5 ימים, הוא אומר 'איפה הבת שלי?' תוך כדי השאלות שלו הוא נכנס לחרדה והתאשפז.

<מתרגמת: אני רוצה להודות, עם כל הלחץ והחרדה שחוויתי מהפרידה מבתי, הצוות פה תומך, עוזר, מעודד, מרגיע.

<מתרגמת: זה אני יכולה לנחם על זה ולהודות.

אברהם נגוסה: הבת באתיופיה.

<מתרגמת: הבת באתיופיה, בת יחידה.

<דיירת במרכז הקליטה: (מדברת באמהרית).

< מתרגמת: בת יחידה, (מתרגמת): שבעה ילדים יש לה, זו הייתה החיים שלי ולא היה לי חיים אחרת.

< מתרגמת: בעלי עכשיו על סף התמוטטות נפשית, הוא אמור להיות בטיפול פסיכיאטרי בעקבות החרדה והפרידה מבתו.

< מתרגמת: אני אפילו עד כדי כך להשאיר אותו עם דלת פתוחה, שלא יברח לכביש, שלא יסכן את עצמו.

< מתרגמת: אני נועלת אותו עד שאני חוזרת מהקניות.

< מתרגמת: בנוסף יש לי אחיות שנשארו שם והילדים עלו והן נשארו שם בודדות.

< מתרגמת: את זה חשוב לי לציין, שהאחיות שלי נשארו שם בודדות.

< מתרגמת: אני מאוד מודה לך שהקשבת לנו.

< מתרגמת: (היו"ר ממשיך לנהל השיחה באמהרית עם הדיירים במרכז).

אברהם נגוסה: אני אתרגם את מה ששני האנשים אמרו.

אברהם נגוסה: הראשון אמר שהבעיה זה עניין המשכנתאות, לקנות דירה, בעיקר למשפחות, זה 5, 4, 3 נפשות.

אברהם נגוסה: זו בעיה כי מחירי הדירות עלו ואנחנו לא מסוגלים.

אברהם נגוסה: ההוא לא העלה בעיה, הוא רק שיבח את הצוות, שהצוות תומך בנו מלמעלה עד למטה, אנחנו מודים לצוות.

אברהם נגוסה: זה בקיצור.

אברהם נגוסה: על תשבחות לא צריך להרחיב.

<יהודה שרף: לא, תודה.

<יהודה שרף: (נמשכת השיחה באמהרית עם הדיירים במרכז).

<אלין אבנארון: דוד אברהם מחכה המון זמן.

<אלין אבנארון: אחרון חביב.

<אלין אבנארון: דוד היה חייל קרבי ב'צוק איתן' והשתתף בעזה.

<יהודה שרף: אז הוא ידבר בעברית.

<דוד אברהם: אני יכול להסביר לכם בעברית, אבל שיוכלו לשמוע אני אדבר באמהרית.

<דוד אברהם: קודם כל תודה רבה.

<דוד אברהם: אני אתחיל באמהרית (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<וונדה אקלה: אני מנכ"ל של נציגי הארגונים של קהילת יוצאי אתיופיה.

<וונדה אקלה: הייתי בקרית גת והייתי רוצה להתייחס לנקודה מסוימת.

<וונדה אקלה: עלה כאן גם הנושא של שילוב ובידול.

<וונדה אקלה: בדרך כלל אנשים אומרים שצריכים לשלב, צריכים לשלב, אנשים צריכים להבין איפה צריכים לשלב וגם איפה לא לשלב.

<וונדה אקלה: זה אחד הדברים שאנשים צריכים להבין.

<וונדה אקלה: גם יש כאלה שחושבים שאם כל יוצאי אתיופיה יושבים ביחד זה כישלון, אני אומר לא, זה לא עניין של כל האתיופים שיושבים ביחד זה כישלון, כשאנשים יושבים ביחד את מי אני שולח זה הכישלון.

<וונדה אקלה: אם אני שולח את המורים הטובים, המצוינים, והמקום מתוחזק כמו שצריך זו תהיה הצלחה.

<וונדה אקלה: לכן כאן הדברים - - - כאילו יש איזה שהיא השפלה סמויה בקטע שאנשים שאומרים, 'הנה אנחנו לבד, אנחנו לא מצליחים'.

<וונדה אקלה: לא, במערכת פורמלית באמת צריך לשלב את האנשים, אבל בבלתי פורמלי, כדי שאנשים ישתלבו כמו שצריך צריכים לחזק אותם.

<וונדה אקלה: היום כולם מדברים על שילוב בכל מחיר, אני ראיתי אנשים שהולכים לשילוב במקומות לא מתאימים, שהכישלון שם יותר גבוה, כי בגלל שהם משולבים הם גם לא יודעים לראות את הכישלון שלהם.

<וונדה אקלה: צריכים לראות את העניין הזה בצורה אחרת, כל אחד לפי הצרכים שלו.

<וונדה אקלה: כאן, זה מה שעלה, לדעתי הדבר המשמעותי ביותר.

<וונדה אקלה: אם אנשים יהיו כמה שנים בתוך מרכז הקליטה הלחץ יהיה יותר מדי.

<וונדה אקלה: ככל שיהיה לחץ אנשים שעבדו קשה שגם יקבלו - - - ולכן אם אתם באמת רוצים לשחרר את האנשים צריכים להוציא אותם.

<וונדה אקלה: להוציא אותם, כמו שאמרנו, שזה כמו שהם אומרים, שגם צריכים להגדיל את המשכנתא.

<וונדה אקלה: אי אפשר להחזיק במשכנתא הכי נמוכה ולהגיד להם 'תצאו'.

<וונדה אקלה: לכן אנחנו כולנו, אני גם בצד שלי וגם אתה בצד שלך וגם המערכת, האנשים שעובדים פה, כולנו ביחד צריכים לעשות איזה שהיא תמיכה מסוימת לאנשים, לתת להם את האפשרות הזו כדי להוריד את הלחץ, כי אני חושב שזה גם מה שאנחנו ראינו בקרית גת, הלחץ נבע מ - - - יש הרבה אנשים שגרים הרבה שנים במרכז ומישהו שחי כמה שנים במרכז קליטה, אנחנו מכירים, זה מתסכל וזה גם מתסכל את האחרים.

<וונדה אקלה: האנשים צריכים לקבל את השירות הנכון ולכן צריכים לראות.

<וונדה אקלה: עלו פה נושאים חשובים, שיש אנשים שרוצים גם את העבודה הטובה ביותר וזה גם אנשים שיודעים לפרגן לאנשים.

<וונדה אקלה: אני שמעתי פה את הפרגון, לצוות שעובד כאן.

<וונדה אקלה: אני גם רוצה להודות לכם, כי שמעתי דברים חמים וגם כדי שהשם שלכם יישמר תנסו להגדיל את המשכנתא, הם ייצאו ואחר כך גם יבואו לבקר אתכם - - -

<אלין אבנארון: יאללה, בכמה נגדיל?

<אלין אבנארון: בוא נגדיל.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: אני רוצה רק להעיר הערה אחת.

<יהודה שרף: חובטים בנו בלי רחמים, תקשורת ולא תקשורת, ואתה אומר הצוות הולך לעבודה, הצוות לא עובד, הצוות הוא שליח, אצלם זה שליחות, זה לא מקום עבודה.

<יהודה שרף: הם באים למקום הזה מכאן משולב בכאן וכאן, אבל מה?

<יהודה שרף: אנחנו לא האדם שנשך את הכלב, אז אנחנו לא סקסיים, אז כולם חובטים בנו.

<יהודה שרף: אנחנו הכלב שנשך את האדם, אז לבריאות שיהיה לכולם, אבל אני אומר לך, אצלי העובדים לא באים לעבודה, הם שליחים.

<יהודה שרף: אני רוצה בהזדמנות הזו לידך, כיושב ראש ועדת העלייה והקליטה, להודות לשותפים שלנו, לשאר משרדי הממשלה.

<יהודה שרף: די לחבוט בהם, אלה אנשים מסורים שעושים את עבודתם נאמנה, חלקם מוגבלים מבחינת החוק, מה שהם יכולים לתת, הם לא יכולים לתת מעבר לחוק.

<יהודה שרף: ולאנשי הסוכנות היהודית, חבר'ה, אני לא מסכם כלום, אברהם פה, אבל המון המון תודה לכל מה שאתם עושים ותמשיכו להיות חזקים ושיבקרו אותנו ושיהיה לנו לבריאות.

<יהודה שרף: לא אתה.

<וונדה אקלה: אני יודע גם למי אתה מתכוון.

אברהם נגוסה: בואו נסכם, אנחנו צריכים לסיים את הפגישה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו היום התרשמנו מהעבודה במרכזי הקליטה, במצב העולים והשירות שהם מקבלים, בקרית גת, ביעלים וחרוב.

אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, זה לא הדיון, אנחנו רק מתרשמים ושומעים, את הדיון אנחנו עושים בכנסת.

אברהם נגוסה: כשאנחנו עושים בכנסת דיון בנושא מרכזי הקליטה אז כמובן גם נציגי העולים, גם נציגי משרדי הממשלה העוסקים בנושא, יוזמנו לוועדה ושם אנחנו נזמין את השרים הרלוונטיים, המנכ"לים הרלוונטיים, ואז אנחנו נדון לגבי הבעיות ששמענו, גם בקרית גת וגם בבאר שבע.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו עושים.

אברהם נגוסה: באמת כל הצוות מודים לכם שאירחתם אותנו וקיבלתם אותנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה, תודה.