ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 10, 2015-06-25 09:30

אברהם נגוסה: גם הגיור בחו"ל יתפוס - - -

<יהודה שרף: כן, יתפוס בכל העולם.

<יהודה שרף: זה רק אתמול הוחלט ו - - -

יואל רזבוזוב: הוא זכאי חוק השבות, אבל הוא לא מוכר כיהודי.

<יהודה שרף: נכון.

<יהודה שרף: המשימה הבאה זה עידוד יהודים וזכאי עלייה, כלומר גם מי שהוא לא יהודי על פי הלכה אבל הוא זכאי עלייה, לבוא ולבנות את ביתו איתנו.

<יהודה שרף: הייעוד של היחידה שלנו זה כאמור סיוע בהנעת עלייה לכל זכאי העלייה, לכל זכאי חוק השבות, שרק חושבים ורוצים לבוא לארץ לבנות את ביתם אצלנו.

<יהודה שרף: רוב העולים, לצערי, בגלל בעיות תקציביות מגיעים לקליטה ישירה ולא למרכזי הקליטה.

<יהודה שרף: אילו היה לנו תקציב היינו מוכנים לקלוט כי מרכז קליטה הוא באמת חממה.

<יהודה שרף: עם כל הביקורת הוא חממה מאוד מאוד טובה לעולים.

<יהודה שרף: תפיסת העבודה ותחומי הפעילות העיקריים זה שירותי עלייה בחוץ לארץ.

<יהודה שרף: שירותי עלייה בחוץ לארץ הכוונה להכין את העולה וזה לא משנה מאיפה העולה.

<יהודה שרף: הוא יכול להיות עולה ממדינות מערב, ממדינות חבר העמים וממדינות מצוקה, אני לא רוצה למנות את כולם, שיש לנו נגישות אליהן.

<יהודה שרף: הדוגמה הכי יפה, כל מי שהיה איתנו, אנחנו נמצאים היום במרכז קליטה של עולי אתיופיה, את מה שעשינו בגונדר, את כל ההכנות לעלייה, שני חברי הכנסת ראו את זה בעיניים, לא רק הם.

<יהודה שרף: שירותי הקליטה מבוססים על צרכי קהילת היעד.

<יהודה שרף: עיקר העולים אצלנו היום בתוך מרכזי הקליטה הם חבר'ה מה שאצלנו נקראים young adults, צעירים.

<יהודה שרף: רוב המשפחות הולכות לקליטה ישירה.

<יהודה שרף: אנחנו מפוזרים בצפון אמריקה, במרכז אמריקה, באמריקה הלטינית.

<יהודה שרף: באפריקה אנחנו מפוזרים בשני מקומות עיקריים, באתיופיה ובצפון אפריקה.

<יהודה שרף: אני לא נכנס למדינות שאנחנו נמצאים בהן שאנחנו לא מדברים עליהם.

<יהודה שרף: אנחנו נמצאים באוקיאניה, בחבר העמים, באסיה וכמובן באירופה.

<יהודה שרף: שם אנחנו פועלים.

<יהודה שרף: שירותי העלייה באירופה הם בכל מערב אירופה, במזר"א, זה מזרח אירופה, באנגליה, כמובן בחבר העמים.

<יהודה שרף: באמל"ט זה מקסיקו, קולומביה, ונצואלה, ברזיל.

<יהודה שרף: כמעט בכל מקום שיש קהילה יהודית אנחנו נמצאים שם, או עם שליחים או עם - - - שנמצאים מבחינתנו.

<יהודה שרף: ארצות המצוקה שאנחנו מטפלים בהן זה אלה, אלה בדרך עכשיו.

<יהודה שרף: סך הכול העלייה בשנים האחרונות, אפשר לראות כאן, ב-2014 עבר שיא חדש.

<יהודה שרף: אדנה, אני מציע שאחרי זה נעבור למקום, שיהיה מקום לכל העולים לשבת, שלא יצטרכו לעמוד.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: מה שאני הסברתי עכשיו, שבגלל שהמקום הוא מאוד קטן ואין מספיק כיסאות אז אני אמרתי שהנציגים של העולים יישארו פה איתנו ואני מעמיד את העוזר שלי, ישמבל, שיתרגם להם.

אברהם נגוסה: הוא יישב בין העולים, בין הנציגים, ויתרגם להם את מה שאנחנו אומרים מעברית לאמהרית.

אברהם נגוסה: בסוף, אם יהיה לנו זמן, אם צריך לדווח להם, לכל הציבור, אז נפגוש אותם ונגיד להם את זה, יחד עם הנציגים.

אברהם נגוסה: נפגוש את כל הציבור.

אברהם נגוסה: אין פתרון, מי שיש לו כיסא יכול להישאר, אין שום מניעה, אבל מי שאין לו כיסא, זה לא נעים שאנחנו יושבים והם עומדים.

אברהם נגוסה: יש פה נציגי משרדים שונים ואנחנו באנו לשמוע על מנת לראות מה יש ואיך אנחנו מתמודדים עם הבעיות הקיימות.

<יהודה שרף: ברשותך, אני אמשיך בסקירה הקצרה, כי לא כל יום אתם פה.

<יהודה שרף: שנת 2014 הייתה שנת שיא בעלייה, כשההבדל בין העלייה של השנים האחרונות לעלייה של שנות ה-90, מדברים כאן על עלייה של בחירה, לא עלייה של בריחה, עלייה של בחירה.

<יהודה שרף: מעל 26,000 עולים בחרו לבוא לחיות איתנו כאן בארץ ישראל.

<יהודה שרף: בשנה לפני זה בקושי הגענו ל-20,000, זו קפיצה מאוד מאוד גדולה, וזה כמעט בלי עולים מאתיופיה.

<יהודה שרף: אנחנו כולנו תקווה ומייחלים שיבוא היום ונוכל לעשות איחוד משפחות ואז מסה גדולה של עולי אתיופיה יצטרפו אלינו.

<יהודה שרף: שנוכל אפילו להכפיל את מספר העולים.

<יהודה שרף: פשוט שתבינו מי העולים שהגיעו לארץ מבחינת פילוח העולים.

<יהודה שרף: 32% של העולים הם חבר'ה צעירים, הם חבר'ה בגילאים 18 עד 35.

<יהודה שרף: 28% סך הכול הם עולים מגיל 55 לגיל פנסיה.

<יהודה שרף: רוב העולים, 40% מהעלייה שהיום בוחרת לבוא לארץ אלה חבר'ה צעירים, בין 18 ל-35, רובם אקדמאים.

<יהודה שרף: אנחנו גם יודעים לתת מענה למישהו שהוא לא אקדמאי.

<יהודה שרף: אגף הקליטה שלנו מתעסק בעיקר במרכזי הקליטה כאשר אנחנו עובדים יד ביד בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה, בכול, לאו דווקא במרכזי הקליטה האתיופיים, גם במרכזי הקליטה לא של העולים מאתיופיה.

<יהודה שרף: אנחנו משתפים פעולה עם משרד החינוך, עם האולפנים, ומי שרואה את רמת העברית היום של העולים שיוצאים ככלל, אתה יכול לראות שאלה דברים לגמרי שונים, תכניות קליטה הד לייט, זה בית ראשון במולדת, זה אנשים שרוצים לבוא בעיקר לקיבוצים, זה מרכזי הקליטה למשפחות ובודדים, יש לנו הרבה קליטה קהילתית, אולפני א'-ב' תכניות תעסוקתיות כשהמוביל בתכניות התעסוקתיות זה תכנית הרופאים.

<יהודה שרף: 20 שניות על תוכנית הרופאים.

<יהודה שרף: מדינת ישראל, כדי להכשיר בחור שרוצה להיכנס לאוניברסיטה ולצאת רופא, משקיעה בו מעל 120,000 שקל בשנה.

<יהודה שרף: משרד העלייה והקליטה והסוכנות היהודים מביאים חבר'ה שהם רופאים, או לקראת הסוף או התחלה, עושים להם הכשרה של שנה אחת בלבד במרכז קליטה אשדוד יחד עם בית החולים קפלן ובשנה שעברה 87 רופאים ניגשו לבחינה, 86 עברו מכה ראשונה, 1 עבר במכה שנייה.

<יהודה שרף: תכפיל את זה בס-120,000 שקל בשנה ותראה כמה חסכנו למדינת ישראל.

<יהודה שרף: לא לבד.

<יהודה שרף: זה מדינת ישראל, זה לא אנחנו.

<יהודה שרף: בזכות קודמך לתפקיד שהוביל את המהלך הזה, את החסמים, כמעט את כל החסמים של גופים של צרפתים וכדומה, ואתה יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, אתם פשוט צריכים לשמוע את העולים איך הם מודים לוועדת העלייה והקליטה, שעכשיו אתה עומד בראשה, אתה עמדת בראשה לפני זה ובשם כל העולים אני רוצה להגיד לכם המון המון תודה.

<יהודה שרף: קליטת עולי אתיופיה.

<יהודה שרף: עולי אתיופיה מרוכזים אצלנו ב-17 מרכזי קליטה.

<יהודה שרף: המימון העיקרי של הטיפול הראשוני הבסיסי הוא של ממשלת ישראל, דרך משרד העלייה והקליטה, אנחנו משלימים.

<יהודה שרף: נכון להיום רוב מרכזי הקליטה הם, לשמחתנו, במיעוט עולים, משום שרוב העולים יצאו לדיור קבע ונקלטים ברשויות.

<יהודה שרף: כל עולה מכל מרכז קליטה שיוצא לדיור קבע, הרשות הקולטת מקבלת מאיתנו, היום זה דרך מוקדי הקליטה, פעם זה היה דרך אגף הרווחה, שאני לא אהבתי אותו.

<יהודה שרף: אני, כיהודה, מאוד לא אהבתי את הדבר הזה, אבל דרך מוקדי הקליטה הם מקבלים את כל הפרטים שאפשר למסור על כל משפחה שמגיעה לרשות הקולטת.

<יהודה שרף: מרכזי הקליטה שלנו ממש מצטמצמים לאפס, יש גרעין קשה, בעיקר של צעירים שלא רוצים לעזוב את מרכז הקליטה.

<יהודה שרף: אם יש אנשים מבוגרים מאוד או חד הוריות אנחנו, יחד עם משרד העלייה והקליטה, זה ייקח זמן, נדאג לכל אחד ואחד.

<יהודה שרף: אף עולה, אפילו לא אחד, שזה משפחה חד הורית או עולה קשיש, לא יהיה ברחוב.

<יהודה שרף: הוא יישאר אצלנו עד - - - אני רוצה לספר לך, אברהם, אני לא יודע אם אתה זוכר, היה לנו מרכז קליטה בחדרה.

<יהודה שרף: כשמרכז הקליטה הזה נסגר נשארו ארבעה קשישים.

<יהודה שרף: אנחנו דאגנו להם, אחרי שסגרנו את מרכז הקליטה.

<יהודה שרף: עד שהם לא קיבלו דיור ציבורי מחביב קצב, החבר'ה האלה דאגו להם בכול, כאילו שהם הגיעו שנה ראשונה.

<יהודה שרף: הם היו אנשים מאוד מאוד מבוגרים.

<יהודה שרף: הדבר הזה הוא נר לרגלינו.

<יהודה שרף: אנחנו עושים כל מיני הכשרות מקצועיות לעולים בני העדה.

<יהודה שרף: יש לנו כרגע תורמת ישראלית, גב' דורית קנובל שתרמה הרבה הרבה כסף ו-150 עולים צעירים, בעיקר צעירים, ממרכזי הקליטה עשו הכשרה מקצועית במפעלים שיכולים לקלוט אותם.

<יהודה שרף: 85% מהם נקלטו.

<יהודה שרף: 25% שלא נקלטו לא רצו להיקלט.

<יהודה שרף: מבחירה שלהם ואנחנו מכבדים את הדבר הזה.

<יהודה שרף: כל מה שאני אומר עכשיו אלה דברים של תרומות ייעודיות, כמו יסודות, שזה לא שייך, זו תרומה ייעודית כדי לחבר את הצירים של הקהילה לחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: בתחום ספציפי או בכל תחום שבוחר העולה?

<יהודה שרף: במספר תחומים, לפי כישוריו.

<יהודה שרף: אנחנו נמצאים היום במרכז קליטה.

<יהודה שרף: המרכז הזה יכול להכיל מעל 300 עולים, זה מה שהוא יכול להכיל.

<יהודה שרף: יש לנו כאן כרגע 160 ראשי אב, חלוקת הנפשות, בשנה הראשונה אין כאן אפילו לא עולה אחד, שנה שנייה יש כאן 39 עולים ושאר העולים הם עולים ותיקים.

<יהודה שרף: יש כאן אנשים שנמצאים מעל שנה חמישית, שישית ושביעית.

<יהודה שרף: רוב מרכז הקליטה הזה הם עולים שהם עולים ותיקים שמעבר לתקופת הזכאות.

<יהודה שרף: חלקם עוברים לדיור קבע, חלקם בתהליכים.

<יהודה שרף: מי שיש לו בעיה אמיתית, אני חוזר על זה כמו מנטרה, ויואל שמע אותי בקדנציה שלו ואתה מכיר אותי יותר מיומיים וחצי, כל עולה, אבל זה לאו דווקא עולה אתיופי, באמת, כל עולה באשר הוא וזה לא משנה הצבע שלו, כשהוא בקשיים שמוכרים על ידי משרד הרווחה ועל ידי משרד העלייה והקליטה, יישאר עד אשר יימצא לו פתרון.

<יהודה שרף: כל עולה אחר, שהוא יכול למצוא פתרון ושהוא לא רוצה לצאת, אנחנו ננקוט בכל האמצעים שעומדים לרשותנו כדי שייצא לדיור קבע.

<יהודה שרף: העולים כאן מבחינת מה שאתה יכול כאן לראות, מבחינת דיור ציבורי אנחנו דאגנו ל-4 עולים צעירים נכים, ל-5 קשישים בודדים ול-6 זוגות.

<יהודה שרף: דיור ציבורי, כל מי שבר דעת ומכיר יודע את הקשיים של הדיור הציבורי במדינה, הדירות לא עומדות מכאן עד להודעה חדשה.

<יהודה שרף: לזכותו, ואני אומר את זה ומפרגן לו תחת כל עץ רענן, הוא לא נמצא כאן, חביב יוצא מגדרו.

<יהודה שרף: גם הוא מוגבל.

<יהודה שרף: הוא לא קבלן, הוא לא מייצר את הדירות האלה, אבל אני יושב איתו בהרבה ישיבות, הדמעות שמבצבצות לו בעין על כל מיני מקרים, הוא שואל אותי 'את מי אני עכשיו מעדיף?

<יהודה שרף: את זה או את זה?

<יהודה שרף: זה בבעיה וזה בבעיה', 'מה יותר גרוע?

<יהודה שרף: ' אני לא מקנא בו, אני שמח שזו לא העבודה שלי.

<שולמית סהלו: למה הוא צריך להעדיף?

<שולמית סהלו: באיזה חלק הוא צריך להעדיף?

<יהודה שרף: לתת דיור ציבורי.

<יהודה שרף: יש שתי משפחות של קשישים, כזה וכזה, הם באותה רמה, למי לתת?

<יהודה שרף: יש דירה אחת.

<יהודה שרף: מי ייכנס לאותה דירה.

<קריאה: יש 27,000 ממתינים לדיור ציבורי.

יואל רזבוזוב: אנחנו עושים דיון בשבוע הבא, נכון?

אברהם נגוסה: אז אולי אני אגיד שהצטרפה אלינו סגנית ראש העיר, גב' שלומית סהלו, וגם הצטרף אלינו מנכ"ל נציג הארגונים של יוצאי אתיופיה בישראל, וונדה אקלה.

<יהודה שרף: אני לא עובד משרד העלייה והקליטה, אני עובד הסוכנות היהודית, אני אומר לך, אני רואה את ההתלבטויות שלו ואני בכוונה אומר על עולים, אני לא אומר על עולי אתיופיה, העולים ממדינות חבר העמים.

<יהודה שרף: אני יכול לומר לך בכל מאת האחוזים שחביב איש מקצוע לעילא ולעילא, כי לא פעם ולא פעמיים הוא אמר לי 'תשמע, זה זה וזה.

<יהודה שרף: אם אני אתן את זה לעולה האתיופי יגידו לי שאני עושה כאן פרוטקציה לדבר הזה, אם אני אתן את זה לעולה מחבר העמים יגידו בגלל השרה'.

<יהודה שרף: אני לא מקנא בו, אני ממש לא מקנא בו ואני מקווה שמדינת ישראל תעזור לו לפתור את הבעיות האלה כמה שיותר מהר.

<יהודה שרף: החינוך.

<יהודה שרף: החינוך בתוך מרכזי הקליטה הוא לא באחריותנו.

<יהודה שרף: צריכים להבין, מרכז קליטה הוא מקום ארעי לעולה, לא משנה מאיפה הוא מגיע.

אברהם נגוסה: כולל מעונות, גני ילדים?

<יהודה שרף: לא, זה לא באחריותנו.

<יהודה שרף: אנחנו המקשרים והמגשרים, זה באחריות הרשות המקומית.

<יהודה שרף: אני אשם בחלק מהמעונות ואני מודה ואני מוכן להסביר למה אני אשם.

<יהודה שרף: בזמנו, כשפתחתי את מבשרת ציון, אני פתחתי את מבשרת ציון לפני הרבה הרבה שנים, לא היה מקום למבשרת לקלוט את ילדי העולים.

<יהודה שרף: אני מדבר עכשיו על 2001.

<יהודה שרף: לא היה מקום.

<יהודה שרף: הוצאתי החלטה שכולם תקפו אותי ואני מצטער על הרגע שהוצאתי את ההחלטה הזו, לפתוח מעונות בתוך מרכז הקליטה.

<יהודה שרף: הפכתי את המעונות האלה לגטו.

<יהודה שרף: גם אני למדתי, גם אני התחנכתי על עצמי, אבל הייתה ברירה, או שהם יישבו בבית עם ההורים, או - - - אני לא אשלח ילדים בני שנתיים שלוש, לא למודיעין ולא לפסגת זאב, אני לא אשלח אותם והאמהות והאבות צריכים ללכת ללמוד עברית באולפן.

<יהודה שרף: בצדק תקפו אותי.

<יהודה שרף: לא יכולתי להסביר גם למה, מה מי ואיך.

<יהודה שרף: לכן אני אומר, אני מתנגד לעשות מעונות בצבע אחיד, אני חושב שהילדים צריכים להיות מעורים בתוך החברה הישראלית, זה - - -

<שולמית סהלו: אפשר לשמוע מה המדיניות שלכם לגבי המעונות האלה?

<יהודה שרף: שיהיו בתוך החברה הישראלית, שהרשות המקומית - - -

<שולמית סהלו: אז מה שאתה מציג זה שאין לכם יד מכוונת בנושא של המעונות.

<שולמית סהלו: זאת אומרת זה שוק חופשי, הם הולכים לאן שהם רוצים בתוך הרשות המקומית, זה מה שאתה אומר?

<רוית אליה-לייב: בסבסוד.

<יהודה שרף: בסבסוד, אנחנו מסבסדים.

<יהודה שרף: לא דיברתי על כסף עכשיו, אנחנו בין כה וכה מסבסדים.

<קריאה: זה לא סבסוד, זה תשלום מלא.

<קריאה: נכון, אנחנו משלמים, משרד הקליטה מממן.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נכנסנו עכשיו לכסף.

אברהם נגוסה: העניין של המדיניות בעניין הפיזור.

אברהם נגוסה: האם מעונות וגני ילדים, יש פה במרכז הקליטה או ישתלבו?

אברהם נגוסה: זו השאלה.

<יהודה שרף: עכשיו אין בתוך מרכז הקליטה ואני גם לא יכול לפתוח.

<יהודה שרף: אני רוצה שהם ישתלבו בחברה.

<שולמית סהלו: האם כל המעונות פתוחים בעיר?

<שולמית סהלו: אנחנו בקרית גת.

<יהודה שרף: תלוי ברשות.

<יהודה שרף: מבחינתי כן.

<יהודה שרף: אדלה, אתה מכיר משהו אחר?

<קריאה: מעון פרטי לא יקבל סבסוד, זה העניין.

אברהם נגוסה: הבנת את השאלה שלה?

<יהודה שרף: אותו דבר בתי ספר.

<שולמית סהלו: אברהם, אני מחדדת את השאלות ואחר כך תיתנו לי זכות דיבור ואני אסביר למה אני שואלת.

אברהם נגוסה: כן, בהחלט יהיה לך.

<יהודה שרף: חינוך, מאחר שהעלייה שהגיעה, אנחנו עכשיו מתעסקים בעולים שהגיעו מאתיופיה, מאחר שהעולים מאתיופיה, שהגיעו לארץ בשנים האחרונות, לא אני קבעתי את זה, למזלך גם לא אתה קבעת את הדבר הזה, הם אמורים לעבור תהליך גיור.

<יהודה שרף: אנחנו בסוכנות היהודית לא אחראים על הגיור במדינת ישראל.

<יהודה שרף: אנחנו מסייעים, אנחנו לא אחראים.

<יהודה שרף: קבע מי שקבע, וזה הריבון, זה ממשלת ישראל, שכל מי שעלה לארץ ועובר תהליך גיור חייב ללמוד במסגרת דתית.

<יהודה שרף: אני שם רגע אחד את קרית גת בצד, לא בכל מרכזי הקליטה שלנו ישנם מספיק מסגרות דתיות שיכולות להכיל את הילדים ולכן משרד החינוך החליטו שהילדים ילמדו מחוץ ליישוב.

<יהודה שרף: לכן ממבשרת יש לנו את ההיסעים, או בכל מקום אחר, כי הרשות - - -

<יעל ששון: זה לאו דווקא רק בגלל שאין ברשות.

<יעל ששון: יש לנו דוגמה נהדרת באיבים.

<יעל ששון: באיבים באישון לילה קלטנו 600 משפחות, כ-400 תלמידים ובחרנו בכוונה תחילה להוציא אותם מהאזור שדרות והיישוב על מנת שהם ייקלטו בבתי ספר איכותיים וחזקים.

<יעל ששון: אין לנו פה נציגים מאיבים, אבל סוניה יודעת, זאת הצלחה כבירה, כי לומדים במועצה אזורית באר טוביה, לומדים בלכיש, לומדים - - -

<סוניה רוט-אדלר: והם מצטיינים ומשתלבים.

<יעל ששון: ואפילו באנו בהצעה לקרית גת להסיע ילדים לבאר טוביה על מנת לא ליצור ריכוזיות.

אברהם נגוסה: לצורך הפרוטוקול, אין מדיניות של ממשלת ישראל שכל הורה ישלח לבית ספר מסוים, זו החלטה של ההורים.

אברהם נגוסה: פה במקרה הזה, בעולים האלה, כיוון שהם עוברים את התהליך הרבנות דורשת שהם יילכו למסגרת דתית כדי שלא יהיה מכשול - - -

<יהודה שרף: אני מגיע לזה.

<יהודה שרף: חברים, אני יכול לספר לכם על העיר שלי ואני גאה בזה.

<יהודה שרף: אני גר במרחק יריקה מרמת אליהו, הילדים שלי והילדים האתיופים ברמת אליהו מגן ועד תיכון היו ביחד.

<יהודה שרף: גרתי במבשרת והם היו שכנים שלי.

<יהודה שרף: אני יליד שכונת מעברה מבת ים.

<יהודה שרף: שם אני גר, בלי כפית זהב בפה.

<יהודה שרף: המשפחות שעברו את תהליך הגיור ומגיעים לעיר, שילמד איפה שהוא רוצה, יעשה מה שהוא רוצה, יוריד את הכיפה - - -

יואל רזבוזוב: כמה זמן התהליך?

<יהודה שרף: תהליך הגיור הוא כשנה.

יואל רזבוזוב: שנה הרבנות מחייבת להיות בגן דתי?

<יהודה שרף: כן.

יואל רזבוזוב: ואז אחרי זה הוא חופשי ללכת לאן שהוא רוצה?

<סוניה רוט-אדלר: כמובן שיש כאלה שבוחרים להמשיך ויש כאלה שבוחרים לא להמשיך.

אברהם נגוסה: כיוון שאני מכיר את העניין אני רוצה להסביר.

<יהודה שרף: אתה יודע יותר טוב מאיתנו, אברהם.

אברהם נגוסה: ברגע שהמשפחה מגיעה ולמדה בתכנית הגיור ואז מגיעה לבית הדין או בית הדין שמגיע למרכז הקליטה אז הדבר הראשון שהרבנים שואלים זה איפה הילדים לומדים והם גם צריכים להביא אישור באיזה גן, באיזה בית ספר, הילדים לומדים.

אברהם נגוסה: המצב הזה מחייב את ההורים לשלוח אותם ל - - -

<יעל ששון: אבל למה - - -

<יהודה שרף: זה לא ויכוח.

<יעל ששון: - - - הממלכתי דתי - - - מערכת חינוך.

<יעל ששון: אל תעשו את ה - - -

אברהם נגוסה: לא, זה לא ויכוח.

אברהם נגוסה: כיוון שפה נאמר שזו מדיניות הממשלה אז אני אומר - - -

<יהודה שרף: מדיניות אגף הגיור.

<יהודה שרף: תיקנתי את עצמי.

<יהודה שרף: אני רוצה להבהיר דבר אחד, אנחנו בסוכנות היהודית לא אחראים על הקליטה במדינת ישראל, נקודה.

<יהודה שרף: התפקיד שלנו זה להביא לעולים, לעזור לעולים שרוצים לבוא ולעזור להם בקליטה הראשונית בלבד.

<יהודה שרף: מרכז קליטה הוא מקום ארעי שהתפקיד שלו לתת את הכלים הראשוניים לעולה לצאת מכאן ול - - - אני לא מדבר על עולי אתיופיה, אני מדבר על עולים ככלל.

<יהודה שרף: כל פעם שאני מדבר עם אנשים הם רוצים לכוון אותי לסקטור מסוים.

<יהודה שרף: אני מדבר על עולים בכלל.

<יהודה שרף: אברהם, על מנת שתוכל לשמוע את העולים ושהעולים יוכלו להשמיע, אנחנו ניתן לכם להשמיע, אבל עם כל הכבוד הביקור הוא - - -

<קריאה: (מדברים באמהרית).

<יהודה שרף: בזה אני מסיים כשאני רוצה להבהיר ולהסביר לכולם, אני לא מחדש כאן כלום, אנחנו מקום ארעי, מכשיר את העולים לצאת לדיור הקבע שלהם, הקליטה זה מנדט של ממשלת ישראל על ידי משרד העלייה והקליטה, הם אלה שמטפלים בעולים ואנחנו עובדים כמו מרוץ שליחים.

<יהודה שרף: לא רק הם, גם שאר משרדי הממשלה, אנחנו עובדים כמו מרוץ שליחים, מביאים את העולה מחו"ל, מחזיקים אותו אצלנו במרכז קליטה, אמורים להחזיק אותו עד שנתיים, בחודש ה-25 הוא אמור לצאת החוצה, לא זורקים אותו בשנה השלישית וגם לא בשנה הרביעית, מנסות למצות את התהליך החוצה ומעבירים את המקל למוקדים של משרד העלייה והקליטה, לשכות הרווחה, למשרד החינוך, לכל מי שנמצא ברשות הקולטת.

<יהודה שרף: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב ראש, אורחים נכבדים, כל מי שנמצא כאן.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבקדנציה הקודמת אנחנו קיימנו מעל 70 דיונים בנושאים שונים, אבל הקדנציה הייתה קצרה, יש עוד הרבה מה ללמוד.

יואל רזבוזוב: אני כבר שומע - - -

אברהם נגוסה: הפעם יהיה לנו ארבע שנים.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שלא.

יואל רזבוזוב: בזה אנחנו חלוקים.

יואל רזבוזוב: אבל אני בכל זאת מאחל הצלחה.

יואל רזבוזוב: זה סך הכול סיור ראשון של הוועדה, אני חושב שכבר שמעתי פה כמה דברים חדשים ואנחנו נשב, נלמד ונמשיך.

יואל רזבוזוב: המטרה, אני חושב שחבר הכנסת נגוסה עומד כיו"ר הוועדה ויש ממנו ציפיות גדולות מהעדה ואני כאן בתור חבר ועדה בשביל לסייע לך.

יואל רזבוזוב: לפעמים אני יכול להגיד מה שאתה לא יכול להגיד ואני אעזור לך.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: בהצלחה.

אברהם נגוסה: מה שאמרתי קודם באמהרית ולא תרגמתי, אמרתי שלא העולים הזמינו אותנו ולא הסוכנות הזמינה אותנו.

אברהם נגוסה: אנחנו, הוועדה, החלטנו להתחיל בקרית גת בגלל שהיו הפגנות פה ואז אמרנו שנתחיל בקרית גת.

אברהם נגוסה: זו ההחלטה של הוועדה ולא הזמנה של אף אחד, לא מצד העולים ולא מצד הסוכנות.

אברהם נגוסה: זה מה שאמרתי קודם באמהרית והיה לי חשוב להגיד גם בעברית.

אברהם נגוסה: אני חושב שסגנית ראש העיר, שולמית סהלו, את רוצה להתייחס עכשיו או אחרי שהעולים יציגו?

אברהם נגוסה: מה את מעדיפה?

<שולמית סהלו: אני אציג עכשיו, זה יהיה פתיח לחלק מהדברים שהם יגידו, יכול להיות שתהיה גם כפילות.

<שולמית סהלו: קודם כל אני אברך את חברי הוועדה על הביקור שלכם פה בקרית גת ולברך אותך, ד"ר אברהם נגוסה, שיהיה לך בהצלחה.

<שולמית סהלו: אמנם אני חברת מפלגת העבודה, אבל היה עניין כפול ומכופל לתמוך בליכוד, אני מדברת על הקהילה, גם בגלל הנוכחות שלך ברשימה וגם בגלל שהיו לנו שני נציגים, חבר הכנסת מיקי זוהר והשרה מירי רגב.

<שולמית סהלו: כך שהקהילה בקרית גת הייתה יחד איתכם.

<שולמית סהלו: יש ציפיות גבוהות, נאמר פה.

<שולמית סהלו: אני קדנציה שנייה פה בתפקיד כסגנית ראש העיר, אנחנו כל הזמן מקבלים קבוצות אחרות של עולים.

<שולמית סהלו: אני חושבת שרוב העולים שנמצאים פה, רובם, אפילו הספיקו לבחור בנו, בי, בבחירות לרשות המקומית ב-2013, כך שאנחנו משתדלים כל הזמן לתמוך ולהתחיל הכול מחדש בתהליך התמיכה שלנו.

<שולמית סהלו: העיר קרית גת, עד 2010-11 היינו פה כ-3,000 עולים מאתיופיה, בעיקר הוותיקים, שנות ה-80 ושנות ה-90 וסתם הבודדים בשנות האלפיים.

<שולמית סהלו: העיר קרית גת הייתה סגורה לקליטה לעולים מאתיופיה.

<שולמית סהלו: אני לא ידעתי את זה עד שהגיעו אליי כמה עולים, אמרו לי שהם רוצים את העזרה שלי לקנות דירה בקרית גת.

<שולמית סהלו: חשבתי שאנחנו הולכים לפתוח עוד שירות של תיווך, לחפש להם דירות בקרית גת, מסתבר שיַאיוֹ, כך קוראים לו, הזכות שמורה ליאיו, מאז יאיו הכול נפתח אז אני יכולה להזכיר את שמו.

<שולמית סהלו: יאיו הגיע אליי, אמר לי - - -

אברהם נגוסה: אני יוצא להתראיין ברדיו כמה דקות.

אברהם נגוסה: (היו"ר יואל רזבוזוב)

<שולמית סהלו: הגיע אליי יאיו, אמר לי שהוא רוצה לקנות בקרית גת, לא מאפשרים לו.

<שולמית סהלו: לא כל כך הבנתי, אחרי איזה שהוא תחקור של העניין הובהר לי שהעיר קרית גת סגורה לקליטת עלייה בכלל, בטח ובטח ממרכז הקליטה שושנה פה.

<שולמית סהלו: פנינו בכתב לחביב קצב, לא הייתה תגובה, מכתב שני ולא הייתה תגובה, פנינו לממונה דוד יאסו וקיבלנו תגובות, 'קיבלנו את מכתבך', בצורה מנומסת כמובן אבל לא פתרון לבעיה.

<שולמית סהלו: הגענו לשם, נתנו לנו אישור מיוחד, לא כל כך הבנתי כי אם יאיו עובד ואשתו עובדת והילדים כבר נמצאים במסגרת של מעון, שני ילדים יש להם, למה יש חשש שהם יהיו נטל על העיר קרית גת?

<שולמית סהלו: אמנם העיר קרית גת סוציו, מתפתחת, אבל זוג עם שני ילדים שעובד ומשתלב כבר בקרית גת, הם גרים פה ארבע-חמש שנים והם כבר מכירים את השירותים העירוניים, מי חשב שהם הופכים להיות נטל על העיר קרית גת.

<שולמית סהלו: אנחנו לא חושבים שזה נטל.

יואל רזבוזוב: מי מחליט את זה?

<שולמית סהלו: משרד הקליטה, זו מדיניות של משרד הקליטה.

<שולמית סהלו: הביאו לנו אישור חריגים ל-10 משפחות, פנו אלינו כמובן עוד משפחות.

<שולמית סהלו: אחר כך הביאו לנו עוד חריגים לעוד 16 וכך כל פעם עברנו מחריגים לחריגים, במעורבות שלנו.

<שולמית סהלו: הצוות פה, אדנה פנה במסלול שלו, כמובן שהוא כעובד שכיר, יש לו את המגבלות שלו, הוא לא יכול לחרוג מהמגבלות האלה, אבל כל הניסיונות של הצוות גם לא הצליחו ובמעורבות שלנו קיבלנו כל פעם רשימה מוקצבת של חריגים.

<שולמית סהלו: יום אחד באים אליי כמה משפחות מבוגרים, אין להם מה לאכול.

<שולמית סהלו: למה אין לכם מה לאכול?

<שולמית סהלו: אין לכם ביטוח לאומי, אין קצבה?

<שולמית סהלו: לא עובדים?

<שולמית סהלו: מסתבר שהם הגיעו ממרכזי קליטה שונים בארץ וכשהם הגיעו לקרית גת אמרו להם, אותם לא הגבילו, הם יכולים לבוא לגור בקרית גת, זאת אומרת עולים חדשים מגיעים מצפת, עולים חדשים מגיעים ממרכזי קליטה מבאר שבע, מאשקלון, הם ישתלבו פה, אנחנו יודעים שהמדיניות של ביטוח לאומי ושירות התעסוקה, יש איזה פער של חודשיים שלושה עד שהם מעבירים את הכספים ואז הם מעבירים את זה במרוכז, אבל בינתיים עולה חדש שמגיע, אנחנו יודעים מה זה עולה חדש, בטח מאתיופיה, אין לו הון משלו אז הוא חודשיים שלושה בלי אמצעים בעיר חדשה עם אחריות של משכנתא, עם אחריות של הוצאות משק בית והם צריכים להתמודד עם זה.

<שולמית סהלו: אמרנו רגע, אבל עשיתם לי טובה כאילו, זה היה נראה כאילו עשיתם לי טובה, הבאתם לי חריגים, איך זה יכול להיות שאנשים מבחוץ מגיעים בלי חריגים, בלי ועדה, בלי שאנחנו נפעל לבקר שם בירושלים?

<שולמית סהלו: מסתבר, זה בעצם מספר את הסיפור של קליטת עולי אתיופיה, המדיניות היא מכוונת מכשילה את העולים.

<שולמית סהלו: ברגע שעולה משתלב בעיר קרית גת, עובד פה, הילדים שלו מסודרים, רוצה לגור בקרית גת ולא מאפשרים לו, הוא צריך עכשיו לעבור לעיר אחרת - - -

יואל רזבוזוב: הוא רוצה לרכוש דירה.

<שולמית סהלו: הוא רוצה לרכוש דירה, אני מדברת על משכנתא, הוא צריך לעבור לעיר אחרת, הוא מתחיל בעיר אחרת מאפס, יש לו אחריות של משכנתא, הוא צריך עכשיו לכלכל את עצמו וכמובן שאין לו עבודה, גם לא לאשתו, והוא צריך עכשיו למצוא את עצמו בעיר החדשה.

<שולמית סהלו: כך זה הפוך.

<שולמית סהלו: זאת אומרת אלה שמבחוץ - - -

יואל רזבוזוב: למה לאלה מבחוץ יש אישור?

<שולמית סהלו: יפה, לא יודעת.

יואל רזבוזוב: אני רוצה הגדרה, מי אלה שמבחוץ?

<שולמית סהלו: זו הייתה המדיניות.

יואל רזבוזוב: אבל אלה שמבחוץ, אלה אנשים עולים שהיו כבר במרכז קליטה?

<שולמית סהלו: מרכז קליטה, אני מדברת רק על מרכזי קליטה.

<שולמית סהלו: אני לא מתערבת בעולים ותיקים.

<שולמית סהלו: זאת אומרת אם אני ותיקה וכל הצוות פה רוצה לעבור לעיר אחרת, הוא יכול לעשות את זה מכספו ומבחירתו.

<שולמית סהלו: אני מדברת על מדיניות מכוונת של, לא יודעת, סוכנות יהודית, משרד הקליטה, לדעתי זה משרד הקליטה - - -

יואל רזבוזוב: אנחנו עוד מעט נשמע את משרד הקליטה.

<שולמית סהלו: כן, משרד הקליטה.

<שולמית סהלו: אנחנו הגענו לוועדת הקליטה, היה בראשותו של חבר הכנסת, היום השר, דני דנון, הם הגיעו לפה לסיור, בזכות מעורבותה של השרה סופה לנדבר העיר קרית גת נפתחה לקליטה, זאת אומרת שאנחנו - - - לא שאנחנו רוצים לקלוט פה בהמונים, הרעיון היה לאפשר לעולים לקנות איפה שהם רוצים.

<שולמית סהלו: רוצים קרית גת?

<שולמית סהלו: יישארו בקרית גת.

<שולמית סהלו: רוצים עפולה?

<שולמית סהלו: יגורו בעפולה, מתוך בחירה שלהם ואני חושבת שהדבר הזה צריך להיות - - - מצד אחד לשנות את המדיניות במשרד הקליטה.

<שולמית סהלו: דרך אגב, אני רוצה להצטרף למחמאות שניתנו פה לחביב קצב.

<שולמית סהלו: חביב קצב הוא פקיד בכיר, הוא מבצע מדיניות והדרך שהוא מבצע אותה היא מאוד מאוד רגישה.

<שולמית סהלו: אז כל מה שאנחנו אמרנו עכשיו זה בזכות המעורבות שלו, אבל המדיניות מוכתבת מלמעלה ואנחנו נשמח אם תשפיעו לשנות אותה.

<שולמית סהלו: הסוכנות היהודית חייבת להיות מעורבת פה בכך שהיא צריכה להסביר לעולים את מה המשמעות של כל בחירה שלהם בעיר כזו או אחרת.

<שולמית סהלו: אמנם הם בוחרים, אבל הם צריכים לדעת מה ההבדל בין העיר קרית גת, קרית מלאכי, לבין רעננה וכפר סבא.

<שולמית סהלו: לא שיש להם אפשרות לקנות ברעננה עם הזכאות שנותנים להם, אבל גם זה.

<שולמית סהלו: ואת זה לדעתי הסוכנות היהודית מפספסת, היא לא עושה את זה, היא לא עושה הסברה לעולים מה המשמעות של איפה שהם הולכים לגור.

<שולמית סהלו: אז העיר קרית גת, אנחנו פה אחראים על קרית גת, היא פתוחה היום, ומאז עברנו את ה-4,000 תושבים.

<שולמית סהלו: ברוך ה' כל מי שרוצה, לא משנה מאיפה הוא בא, חזק, חלש, אנחנו פה בשביל לעזור לו.

<שולמית סהלו: המדיניות של החינוך שלנו פה, מעונות, אנחנו לא מתערבים, מוסדות חינוך, גני ילדים ובתי ספר, יש לנו מגשרים, יש לנו רכזים, יש לנו מדריכים, העיר קרית גת מממנת, למרות ש - - - אנחנו תגברנו את העובדים מעולי אתיופיה בזכות זה שהעיר קולטת עלייה.

יואל רזבוזוב: אתם מוגדרים כעיר קולטת עלייה?

<שולמית סהלו: אנחנו לא מוגדרים, עובדים על לשנות את זה.

יואל רזבוזוב: לא, אבל אתם לא יכולים לשנות, שר הפנים צריך לקבוע את זה.

<שולמית סהלו: כן, אנחנו עובדים - - -

יואל רזבוזוב: אני כבר קיימתי על זה שני דיונים, בינתיים זו עבודה בעיניים.

<שולמית סהלו: אז בוא תעזור לנו, הנה יש לך - - -

יואל רזבוזוב: גם קרית גת, גם נתניה.

<שולמית סהלו: אז הנה, תרשום לך משימה, שקרית גת תהיה מוגדרת עיר קולטת עלייה וזה יהיה טוב לכולם.

<שולמית סהלו: בינתיים העיר קרית גת סופגת את העלות של העובדים, בכל מקום מגשרים, כמעט בכל מקום.

<שולמית סהלו: יש לנו באגף החינוך יד מכוונת, אני אומרת בכוונה 'מכוונת', משרד החינוך פה, שאנחנו מווסתים אותם על כל העיר, בגלל שיש לנו אפשרות.

<שולמית סהלו: בגלל שהעיר קרית גת היא רישום פתוח למוסדות חינוך אז יש לנו אפשרות גם לארגן הסעות ולכוון את זה.

<שולמית סהלו: היום אין מוסד חינוכי שיש לו מעל 30% ילדים מהקהילה האתיופית, לא בגנים, לא בבתי ספר ולא בית ספר יסודי ולא בית ספר תיכוני.

יואל רזבוזוב: אז אתם עושים מערך הסעות?

<שולמית סהלו: אנחנו עושים מערך הסעות, אנחנו סופגים את הכול.

<שולמית סהלו: אנחנו סופגים את כל מה שצריך כדי שלא יהיו ריכוזים.

יואל רזבוזוב: זו תלונה של כל הרשויות המקומיות.

יואל רזבוזוב: המדינה התערבה בזמנו, בנתניה, בפתח תקווה, והרשות המקומית היא זאת שמממנת את זה.

יואל רזבוזוב: אני יודע שבפתח תקווה ראש העיר אמר לי שהוא משלם 2 מיליון ₪ רק על המערך הזה, בגלל שהמדינה חייבה אותו לעשות זאת.

יואל רזבוזוב: הצעד הוא נכון, רק לא הרשות המקומית צריכה לממן את זה.

יואל רזבוזוב: אם כבר המדינה.

יואל רזבוזוב: אבל בזה אנחנו - - -

<שולמית סהלו: מצוין, אבל אנחנו סופגים את זה כי בסוף בסוף אנחנו צריכים לחיות טוב עם העולים ולחיות טוב עם עצמנו, שלא נזרוק על המדינה, לא יודעת כמה אבידות, אבידות מבחינת הנזקים החברתיים שיכולים להיות.

יואל רזבוזוב: אני שמעתי משהו על אזורי רישום בגני הילדים.

<שולמית סהלו: כן, אני רוצה להגיע למעונות יום.

<שולמית סהלו: לגבי מעונות יום, אני תיכף אגיע לגבי המעונות ועוד כמה תלונות שהגיעו לפה.

<שולמית סהלו: זה לגבי העיר.

<שולמית סהלו: קודם כל אני רוצה לברך את הצוות, יש פה צוות, מנהל מרכז הקליטה פה, אדנה וכל הצוות שנמצא פה, צוות שעושה עבודה סיזיפית במסירות ובאמונה שלמה יחד עם העולים.

<שולמית סהלו: זה אני חייבת לציין.

<סוניה רוט-אדלר: אנחנו מאמינים שהיא לא סיזיפית.

<סוניה רוט-אדלר: עבודה טובה ולא סיזיפית בעיניי, כי אנחנו רואים את התוצאות.

<שולמית סהלו: היא סיזיפית שהיא קשה, מבחינת הקושי שלה.

<סוניה רוט-אדלר: כן, רק שסיזיפוס לא הצליח בסוף להרים את הכדור למעלה ואנחנו מאמינים שכן.

<שולמית סהלו: בסדר, מקבלת.

<שולמית סהלו: אני רוצה לשבח את העובדים, אני שומעת גם את התלונות של העולים ונראה לי שפה צריך לתקן שיש פה אם בית.

<שולמית סהלו: אם בית מטבעה, הדבר הכי קרוב לילד זה אם בית, אם השם של העובד זה אם בית, אז צריך להיות גם אם בית שיש לו נגישות שפה.

<שולמית סהלו: אני יודעת שאם הבית שלכם פה היא לא מהקהילה ויש נתק בין העולים לבין אם הבית שנמצאת פה.

<שולמית סהלו: פה צריך לתקן, זה הדמות ה - - -

<יהודה שרף: היא לא חייבת להיות בת קהילה.

<סוניה רוט-אדלר: הצוותים בכל מרכזי הקליטה הם צוותים מעורבים, הטרוגניים, בדיוק כמו החברה הישראלית.

<שולמית סהלו: אז אני רוצה לתקן אותך ואני חושבת שהדמות של אם בית צריכה להיות הדמות הכי הכי מחוברת לעולים.

<שולמית סהלו: הדבר הראשון של עולה חדש זה אם בית שקודם כל היא צריכה לדבר איתו באותה שפה.

<שולמית סהלו: זה הדבר הראשוני.

<יהודה שרף: בשביל זה יש לנו סומכות ומדריכים.

<שולמית סהלו: את זה עושה הסומכת, אם הבית מנהלת את - - -

<שולמית סהלו: תיכף תשמעו אותם.

<סוניה רוט-אדלר: חשוב גם להבין שאנחנו בעד צוות הטרוגני וזה מוכיח את עצמו.

יואל רזבוזוב: זאת נקודה למחשבה.

יואל רזבוזוב: אחרי זה אולי נקיים דיון על זה.

<שולמית סהלו: תיכף הם יציגו לך ויגידו מה הם חושבים.

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: לא יהיה לנו עוד הרבה זמן.

יואל רזבוזוב: נקצר בזמנים.

<שולמית סהלו: כן.

<שולמית סהלו: קבוצת עולים הגיעו אליי לפני כמה חודשים - - -

יואל רזבוזוב: מעונות יום.

<שולמית סהלו: עכשיו אני מגיעה לזה.

<שולמית סהלו: העולים לפני כמה חודשים הגיעו אליי ללשכה, שמעתי שהיו כמה ניסיונות פה להפגנה.

<שולמית סהלו: לפני ההפגנה הזמנתי אותם, עלו שם כמה טענות, אחת מהן זה העניין של התשלומים, תשלומים מאוד מאוד מאוד גבוהים של חשמל, מים.

<שולמית סהלו: דרך אגב, ארנונה, פנה אליי אדנה, מנהל המרכז, בקדנציה הראשונה, אמר לי 'אנחנו משלמים ארנונה, תראי איך אתם יכולים לפטור אותנו' ואנחנו פטרנו אותו.

<יהודה שרף: לא פטרתם.

<שולמית סהלו: פטרנו חלקית.

<אדנה אלמו: אנחנו מקבלים הנחה בין 20% ל - - -

<שולמית סהלו: כמה?

<שולמית סהלו: 40%.

<יהודה שרף: לא, בין 15% ל-20% הנחה.

<יהודה שרף: זה עולה לנו הון עתק.

<אדנה אלמו: לפי ותק הדיירים.

<אדנה אלמו: גם הפעם, אם לא יהיו חדשים אז לא - - -

<שולמית סהלו: אוקיי.

<שולמית סהלו: אצלי זה מופיע 40%, אבל לא נתווכח.

<יהודה שרף: גברתי, בואי נעשה הסכם, כל שקל בין ה-15% ל-40% לטובת הילדים במרכז הקליטה.

<שולמית סהלו: תיכף אני אתן לך - - -

יואל רזבוזוב: ממש בקצרה, יש עשר דקות, אנחנו עוברים לבאר שבע.

<שולמית סהלו: בקצרה.

<שולמית סהלו: יש את העניין של החשבונות הגבוהים שהם משלמים, מים, חשמל, גז - - - ארנונה הם לא משלמים - - -

יואל רזבוזוב: חשבונות גבוהים לאיפה?

<שולמית סהלו: לדיור שלהם.

<שולמית סהלו: מים, חשמל וגז.

יואל רזבוזוב: מי שמוגדר כעולה, יש לו הנחות לדברים האלה, אבל מי שלא עולה?

יואל רזבוזוב: הוותיקים, הם גם נשארים במרכז מעבר לזמן.

<שולמית סהלו: לא, זה לא מדויק.

<שולמית סהלו: זה בתיאוריה, אני מדברת איתכם בפועל.

<שולמית סהלו: הם הגיעו עם חשבונות מים, חשמל, גז, מאוד מאוד גבוהים, אנחנו מדברים על 800, על 600, 700.

<שולמית סהלו: זה פחות או יותר הממוצע למשפחה.

<יהודה שרף: לכמה זמן?

<שולמית סהלו: חשבון דו חודשי.

<יהודה שרף: לא, זה לא דו חודשי, הם לא שילמו לפני זה.

<שולמית סהלו: אני חולקת.

<יהודה שרף: הם לא שילמו לפני זה.

<יהודה שרף: תאמיני לי שאנחנו יודעים.

<שולמית סהלו: לא, לא.

<שולמית סהלו: זה לא נכון מה שאתם אומרים.

יואל רזבוזוב: רגע, נגיד שזה דו חודשי וזה הרבה, למה?

<שולמית סהלו: זו בעיה אחת.

<שולמית סהלו: בעיה שנייה, כנראה שיש גם הגבלה איזה מעון הם יכולים לרשות את הילדים שלהם.

<שולמית סהלו: מכיוון שיש לנו כעיר היום, אנחנו מקווים שבשנה הבאה בעזרת ה' זה ייפתר, אבל יש לנו מספר מאוד מצומצם ויש לנו בעיה עם הנושא של המעונות, אין לנו הרבה מעונות פה בעיר.

<שולמית סהלו: אם בעיר יש מצוקה של מעונות, קל וחומר הבעיה כפולה ומכופלת אצל העולים, שיש להם רשימה מאוד מצומצמת שהם יכולים לרשום אותם, כי הם לא יכולים נניח לוויצ"ו, הם לא יכולים נניח ל - - -

יואל רזבוזוב: קודם כל רישום זה אגף חינוך של העירייה.

<שולמית סהלו: לא, מעונות עד גיל 3 זה לא.

יואל רזבוזוב: על משרד הכלכלה אנחנו מדברים?

<שולמית סהלו: הם לא יכולים לרשום איפה שהם רוצים.

<שולמית סהלו: זאת אומרת אם יש מעון, יש להם משימה - - -

יואל רזבוזוב: למה הם לא יכולים?

<שולמית סהלו: לא יודעת, זו שאלה למדיניות של - - - פה זה הסוכנות היהודית.

יואל רזבוזוב: למה הם לא יכולים?

יואל רזבוזוב: אתה יודע?

<שולמית סהלו: עכשיו זו בעיה כפולה, אמא לא יכולה לרשום את הילד שלה למעון איפה שהיא רוצה - - -

יואל רזבוזוב: יכול להיות שאין מקום.

<שולמית סהלו: לא, לא עניין של מקום.

<שולמית סהלו: מקום זה אצלי.

<יהודה שרף: אם העולה עבר את תהליך הגיור הוא יכול לרשום אותו בכל מעון שנמצא בעיר קרית גת.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו מדברים בזמן הגיור.

<שולמית סהלו: לא נכון.

<שולמית סהלו: (היו"ר אברהם נגוסה)

<שולמית סהלו: אדנה, עוד משפט אחד.

<שולמית סהלו: לגבי החובות.

<שולמית סהלו: אני בדקתי חוב של מים.

<שולמית סהלו: בדקתי למה זוג עם ילד משלם 800 שקל.

<שולמית סהלו: אנחנו בדקנו את זה, 800 שקל לחודשיים, זה דו חודשי, מסתבר שזה לא חובות ישנים - - -

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

יואל רזבוזוב: אז מה מסתבר?

<שולמית סהלו: מסתבר שבתאגיד המים המשלם, הסוכנות היהודית לא מוכרת, זאת אומרת כולם נחשבים סוכנות יהודית ומה שעושים פה זה שהצריכה משותפת של כל מרכז הקליטה, לא משנה עכשיו, מכינים לי פה קפה?

<שולמית סהלו: הדייר בדירה 500 משלם.

<שולמית סהלו: אני פה מדליקה מזגן ויש פה זה - - -

יואל רזבוזוב: מחלקים את כל הצריכה בין כולם?

<שולמית סהלו: מחלקים.

<שולמית סהלו: כל הצריכה משותפת, של החשמל והמים.

יואל רזבוזוב: רגע, חברים, אנחנו לא ננהל דיון על זה עכשיו.

יואל רזבוזוב: אנחנו נרשום את הבעיות ונבדוק.

יואל רזבוזוב: לא נתווכח עכשיו.

<שולמית סהלו: אברהם, כל הצריכה משותפת.

<יהודה שרף: זה לא נכון.

יואל רזבוזוב: אברהם, תרשום את זה, אחרי זה נבדוק את זה.

<שולמית סהלו: אני מדברת איתך בבדיקה מול תאגיד המים.

<שולמית סהלו: תאגיד המים זה גוף שאנחנו יכולים - - -

<קריאה: מזגן זה חשמל, יש שעון חשמל.

<שולמית סהלו: אברהם, אנחנו בדקנו את זה מול תאגיד המים, כל חשבונות הצריכה המשותפת מתחלקים אצל העולים.

<שולמית סהלו: עולה שהוא עובד, לא עובד, יש לו בעיה אחת, שאין לו מעון, עבודה לא באופן מלא, 800 שקל מים?

<שולמית סהלו: 700 שקל חשמל?

<שולמית סהלו: אנחנו לא מגיעים לסכומים כאלה.

<שולמית סהלו: אנחנו פנינו עם זה למשרד הקליטה, איפה חנניה?

<קריאה: הוא יצא כרגע, הוא נסע לאשדוד.

<שולמית סהלו: בדיוק עכשיו הוא נסע.

<יהודה שרף: הוא ידע שאת הולכת לחפש אותו.

<יהודה שרף: סתם.

<שולמית סהלו: משרד הקליטה פה, הקליטה העירונית, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה.

<שולמית סהלו: מה שאצלנו, הכול תקין, למה?

<שולמית סהלו: כי אנחנו משפיעים על המדיניות, משנים יחד איתנו את המדיניות.

<שולמית סהלו: הסוכנות היהודית, אין לה.

<שולמית סהלו: עולים באו אליי שאני אטפל בהם, אסור לי להתערב בלטפל בהם, אני לא יכולה לתת שירות לעולים ממרכז הקליטה.

<שולמית סהלו: ככה אמרו לי באופן ברור.

<יהודה שרף: מי אמר לך את המשפט?

<יהודה שרף: תקשיבי לי, אני שומע אותך ברוב קשב.

<יהודה שרף: אין סגן ראש עיר או ראש עיר או חבר מועצה ששמע ממני בהברה את המילים 'אתה לא יכול לטפל בעולים של מרכז הקליטה'.

<יהודה שרף: להיפך, להיפך.

<יהודה שרף: הלוואי שכל הרשויות - - - אני יכול לתת לך דוגמאות מפה ועד להודעה חדשה, יש לי מאיילת השחר ועד באר שבע וערד.

<יהודה שרף: אין ראש עיר או סגן ראש עיר אחד שייתן לי אצבע, ציפורן, שאני לא אחבק אותו בצורה כזו.

<יהודה שרף: לא רק אני, כל העובדים.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו מעכשיו נעשה שיתוף פעולה.

<שולמית סהלו: אז תבדוק.

<שולמית סהלו: זרקתי לך.

יואל רזבוזוב: שולמית, אנחנו נבדוק את הדברים שלכם.

<שולמית סהלו: חבר'ה, אלה בעיות שחייבים חייבים חייבים לטפל בהן ואם לא מטפלים בהן אנחנו בעצם מחזירים את הקהילה עוד כמה שנים ויש פה קהילה - - - העלייה האחרונה זו עלייה מאוד מאוד חזקה, אנשים עובדים, אנשים שרוצים להשתלב ובעצם המדיניות מכשילה אותם.

<שולמית סהלו: המדיניות מכשילה אותם.

<שולמית סהלו: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני עכשיו נותן לגביהוּ שיציג את הבעיות של העולים.

<גביהו: תודה רבה.

<גביהו: קודם כל אנחנו שמחים מאוד.

<גביהו: אני מדבר רק באמהרית, אני לא יכול להסביר את כל הבעיות שלנו במרכז הקליטה, אני צריך מתורגמן.

יואל רזבוזוב: מה, אתה מדבר יותר טוב ממני.

אברהם נגוסה: אם אתה רוצה תמשיך בעברית, אבל אם אתה רוצה לדבר באמהרית, אז אני אבקש את וונדה אקלה או ישמבל לתרגם לנו.

<גביהו: (מדבר באמהרית).

<קריאה: 120,000.

<יהודה שרף: זה לאו דווקא מכאן, ל-150 עולים.

<וונדה אקלה: אני מתרגם מה שהוא אומר.

<וונדה אקלה: מה שהוא אומר, אפילו יש כאלה שהם בעלי מקצוע, לא יכולים במקצוע שלהם, שהם - - -

<גביהו: (מדבר באמהרית).

בנושא של דיור ציבורי יש כאלה שהם גם מבוגרים, גם מוגבלים, שרצו לקבל דיור ציורי והם פנו מעל שנה ולא קיבלו מענה.

הוא אמר שאפשר לתת דוגמה פה, יש כאלה שנמצאים, שיכולים להציג את הבעיות שלהם.

בנושא של דירה.

המשכנתא היא בשנתיים הראשונות 289,000 שקל, בנוסף 54,000 שקל יש את חוק הנגב, זה גם - - - בלי ידיעתם הם הורידו 54,000 שקל וגם מתוך 289,000 שקל, כל שנה, נגיד שזה עובר אחרי שנתיים, זה גם יורד מהסכום.

לכן אנשים לא יכולים לקנות, לא יכולים - - - הוא עכשיו נכנס ל - - - בתוך מרכז הקליטה.

אחד הדברים שהוא מעלה זה בנושא של לשלוח ילדים למסגרות.

יש כאלה שזה עד 8 חודשים, שלילדים אין מסגרת ובגלל שאין להם מסגרת גם האישה לא יכולה לצאת לעבודה.

יואל רזבוזוב: למה אין להם מסגרת?

יואל רזבוזוב: כי לא מקבלים אותם?

<יהודה שרף: בשנה הראשונה?

<יהודה שרף: הוא מדבר על השנה הראשונה של העולה?

<וונדה אקלה: הוא אומר שזה הילד עד 8 חודשים.

<יהודה שרף: לא, השאלה שלי האם הוא מדבר על עולה שהוא בשנה הראשונה?

<גביהו: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: השאלה שלי, האם זה עולה שאחרי תהליך הגיור, בשנה הראשונה, או אחרי תהליך הגיור?

<שולמית סהלו: (מדברת באמהרית).

<יהודה שרף: כשבן אדם עובר את תהליך הגיור.

<יהודה שרף: רק להבהיר לו - - -

<גביהו: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: כמה זמן הבודדים האלה נמצאים פה?

<וונדה אקלה: אחרי שנתיים שכר הדירה עולה.

<יהודה שרף: נכון.

<יהודה שרף: אותם הבודדים מוזמנים, יש להם ממשרד העלייה והקליטה - - -

<וונדה אקלה: מה שהוא אומר - - -

<יהודה שרף: שייצא החוצה ויקבל את שכר הדירה.

<יהודה שרף: הלוואי - - -

<גביהו: אנחנו הקשבנו לך לדברים שלך כשדיברת.

<גביהו: את הדברים שלנו, תשמעו אותנו.

אברהם נגוסה: בהחלט.

<גביהו: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<וונדה אקלה: (מתרגם) - - - העירייה אומרת להם 'תחזרו למרכז קליטה', האנשים שלא מקבלים חשבון כמו שצריך.

<גביהו: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: עוד פעם.

<יהודה שרף: סליחה, אני מתנצל.

<יהודה שרף: אפשר לחזור עוד פעם?

<וונדה אקלה: מה שהוא אמר, שבגלל הבעיות בתוך מרכז הקליטה, יש קבוצה של אנשים שגילו את הבעיות שלהם, בגלל שהביאו את הבעיות לגורמים ויש איזה שהיא סנקציה, אמרו לאנשים שאפילו שזה לא שנתיים פה במרכז הקליטה אמרו להם, 'אתם צריכים לעזוב את מרכז הקליטה תוך 24 שעות'.

<וונדה אקלה: יש כאלה ש - - -

<יהודה שרף: בולשיט.

<שולמית סהלו: לא, זה לא בולשיט.

<שולמית סהלו: זה לא נכון, זה אמיתי.

<שולמית סהלו: יש פה עולים - - -

<יהודה שרף: אין עולה שנאמר לו לפני שנתיים לעזוב תוך 24 שעות.

<שולמית סהלו: לא, זה בניגוד למה שאמרת קודם.

<שולמית סהלו: יש גם עולים - - - לא, בניגוד, כי אמרת שעד שיימצא לו פתרון אנחנו משאירים אותו פה.

<יהודה שרף: אמרתי, אני מאוד דייקתי, אמרתי לעולים קשישים או חד הוריות שמוכרות ברווחה, אף אחד מהם לא יהיה ברחוב.

<יהודה שרף: זה מה שאמרתי.

<שולמית סהלו: יש עולים שקיבלו פה מכתבים שהם צריכים לפנות את הדירה שלהם תוך 24 שעות.

<יהודה שרף: קשישים?

<שולמית סהלו: יש פה חד הורית גם, אני יודעת.

<קריאה: הנה, כתוב.

<גביהו: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: סליחה שאני קוטע אותך, מיד תמשיך, אני חוזר ואומר, כל משפחה שהיא חד הורית, חד הורית שמוכרת על ידי הרווחה כמובן או קשישים, לא תעזוב כאן, אני אומר את המשפט הזה חד וחלק, לא תעזוב עד אשר לא יימצא לה פתרון.

<יהודה שרף: המכתב הזה מוכר לי, טופל, ונדמה לי שמאז לא דיברו איתה על עזיבה, או עם אחד לא דיברו על עזיבה, מאז הדבר הזה.

<קריאה: למעט מי שחייבים.

<יהודה שרף: זה משהו אחר.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<וונדה אקלה: מה שהוא אומר בנושא של סדר פסח, השנה הסוכנות היהודית אמרה שבגלל שאין לה תקציב לא עשתה את סדר פסח במרכז קליטה, אבל אנשים התארגנו וגם ביקשו מגופים אחרים כדי שיביאו את התקציב על מנת לעשות את הסדר ביחד.

<וונדה אקלה: אחרי שעשו את הסדר ביחד, מחוץ לתקציב של הסוכנות היהודית, מה שהוא אומר, שיש כאלה, חלק מהאנשים קיבלו - - -

<קריאה: תווי קנייה.

<וונדה אקלה: כרטיס.

<יהודה שרף: אלה שבתקופת הזכאות.

<וונדה אקלה: כרטיס קנייה לסדר פסח.

<וונדה אקלה: מה שהוא שואל למה חלק מקבל וחלק לא מקבל.

<וונדה אקלה: אמרתם אין תקציב, אבל מצד שני לחלק נותנים ולחלק לא נותנים.

<וונדה אקלה: זו השאלה שלו.

<וונדה אקלה: ויש כאלה, הוא אומר, שזה בגלל ש - - -

<יהודה שרף: לא, לא.

<וונדה אקלה: זה מה שהוא אומר.

<גביהו: (מדבר באמהרית).

<וונדה אקלה: מה שנאמר ש - - - שהוא העלה את השאלות ואת הבעיות והוא מבקש, עד שאנחנו יוצאים ממרכז הקליטה, ש - - -

<קריאה: אנחנו רוצים לדבר.

<קריאה: למה כל הזמן נותנים להם?

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

יואל רזבוזוב: חברים, משפט אחד.

יואל רזבוזוב: אני באמת נאלץ ללכת, אני מצטער.

יואל רזבוזוב: אני למדתי באמהרית מילה, מרכז קליטה, זה מה שהבנתי.

יואל רזבוזוב: אבל כמו שאמרתי, עשינו הרבה דיונים, אני חושב שהדיון הזה הוא חשוב, אנחנו שומעים את הבעיות, אנחנו אחרי זה נרשום את הכול, ננסה לטפל.

יואל רזבוזוב: חלק מהבעיות הן מובנות, חלק אי אפשר לפתור, אני כבר אומר, חלק אפשר לנסות לעשות משהו.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן בשביל לשמוע, אנחנו מגיעים לשטח.

יואל רזבוזוב: הסיורים האלה הם בשביל לשמוע ולהבין את הבעיות.

יואל רזבוזוב: כשזה מגיע מלמטה אז אנחנו יכולים לטפל בבעיות.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שבוועדה אנחנו נעלה חלק מהנושאים וננסה לעזור.

יואל רזבוזוב: תודה רבה ואנחנו גם ניפגש.

<שולמית סהלו: רגע, וונדה רוצה לתרגם, אלה דברים חשובים.

<וונדה אקלה: (מתרגם לעברית).

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<טגניה אודיטו: (מדברת באמהרית).

אברהם נגוסה: מה שהיא אומרת.

אברהם נגוסה: חד הוריות.

<תמי אהרוני: התוספת הזו, רק שיידעו מה זה.

<וונדה אקלה: רגע, אחר כך אני אשכח.

<וונדה אקלה: אני אשאל את השאלה ואחר כך תעני מה שאת רוצה.

<וונדה אקלה: אחד הדברים שחשובים, 54,000 שקל - - - את העניין הזה, עכשיו גם הבנק לא נותן כסף למשכנתא, בסך הכול הוא נותן רק 289,000 שקל ואם היו יכולים להוסיף את זה אז ההחזר של המשכנתא, במקום 425 היה יכול לעלות ל-500.

<וונדה אקלה: כאילו 775,000 שקל, אנחנו יכולים לגרד כדי להחזיר את העניין הזה, אבל אנחנו תקועים, גם מחיר הדירה עולה והמשכנתא נמוכה וגם מה שצריכים להוסיף, לאנשים שצריכים את הכסף הזה, לא מוסיפים להם.

<וונדה אקלה: זה מה שהיא שואלת.

<שולמית סהלו: לא, היא אמרה שזה נגב.

<טגניה אודיטו: (מדברת באמהרית).

<טגניה אודיטו: מתי אנחנו נעבור דירה?

<טגניה אודיטו: (ממשיכה באמהרית).

<טגניה אודיטו: עד מתי?

<טגניה אודיטו: זה משהו שחייב לרדת באמת, מתי אנחנו נעבור דירה?

<טגניה אודיטו: החברים שלי, כולם עברו דירה, מתי אנחנו?

<טגניה אודיטו: (ממשיכה באמהרית).

<וונדה אקלה: מה שהיא אומרת, הילדים שואלים אותה 'מתי אנחנו עוזבים את המקום?

<וונדה אקלה: ' כי אחרים עוזבים ולכן כשאחרים עוזבים אז גם החברים שלהם עוזבים.

<וונדה אקלה: לכן יש שאלה מסוימת לאמהות, מתי אנחנו עוזבים, ולשאלה הזאת אין להם תשובות.

<זלטם: (מדבר באמהרית).

<שולמית סהלו: זה מעון.

<שולמית סהלו: הוא מדבר על הרשימה המוגבלת שהם יכולים לרשום אותם וכתוצאה מהרשימה - - - זה לא מדויק מה שאתה אומר, זה לא רק עד גיור, זה גם אחרי גיור, הם מוגבלים ברשימה קבועה.

<שולמית סהלו: גם אם הם חמש שנים פה וגם אם חודש פה.

<שולמית סהלו: בגלל שזה מוגבל אז זה יוצר ריכוזים גדולים מאוד במעונות של ילדי עולים.

<זלטם: (ממשיך באמהרית).

<וונדה אקלה: התפקיד הזה לא בסדר, אני רציתי להשמיע את שלי ו - - -

<יהודה שרף: קבל את זה באהבה.

<וונדה אקלה: הוא מציג את האסטרטגיה שלהם, כשהעלו את השאלה אמרו להם - - - זה מה ש - - -

<קריאה: אתה אמרת לנו לא ל - - - לא - - -

<זלטם: (ממשיך באמהרית).

<וונדה אקלה: השירות שהם מקבלים פה, אם זה כביסה ואם זה - - -, הכביסה, לשטוף בגד אחד, שזה עולה להם 8 שקל.

<שולמית סהלו: את המים והחשמל של הכביסה הם משלמים וגם משלמים כביסה.

<וונדה אקלה: וגם בהוצאות חשמל, זה עולה להם 700-800 שקל לחודש.

<זלטם: (ממשיך באמהרית).

<וונדה אקלה: אחד הדברים שהוא אומר, העבודה שלהם זה לא עבודה שאפשר להרוויח הרבה כסף, זו עבודה שהרווח שלה הוא נמוך, אבל ההוצאות כאן זה הוצאות שאנשים לא יכולים להסתדר עם הכסף הזה, אפילו שזה - - - אתם אומרים גם לחסוך קצת כסף ולהוסיף מהמשכנתא ולצאת מהמקום, זה בלתי אפשרי.

<שולמית סהלו: אתם לא יכולים לחסוך.

<וונדה אקלה: כן, אי אפשר לחסוך.

<זלטם: (מדבר באמהרית).

<וונדה אקלה: מה שהוא אומר שזה הטענה שלהם - - - שבגלל שאנחנו יצאנו להפגנה, מי שיצא להפגנה, יש סנקציות כאלה, למשל, אם רוצים ללכת לקופת חולים - - - גם אם זה איזה סכסוך משפחתי בתוך המשפחה, שנכנסים פנימה ומעלים את הסכסוך יותר, זה מה שהוא אומר.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

<יהודה שרף: בואו נסיים.

<יהודה שרף: (מדברים ביחד).

<יהודה שרף: זה מה שהם אומרים, שמי שדיבר הוא לא ממרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: זה שנתתי לו לדבר הוא מבחוץ.

<יהודה שרף: זה לא היה במקום.

<יהודה שרף: זה לא על דעתי.

<יהודה שרף: רוית, זה לא על דעתי להביא מבחוץ אנשים, רק מבפנים.

אברהם נגוסה: (מדבר באמהרית).

אברהם נגוסה: אני אומר שמה שהיה זה שנוצר ויכוח בין העולים.

אברהם נגוסה: העולים טענו שהבן אדם שהתחיל לדבר שם גר בדיור קבע והמנהל הזמין אותו כדי שיגיד דברים טובים על המנהל.

אברהם נגוסה: היו טענות על זה.

אברהם נגוסה: לכן ברגע שהוא התחיל לתקוף את העולים ומגן על המנהל אז זה התחיל את הוויכוח.

אברהם נגוסה: ואז הם התחילו 'אתה בכלל לא חלק מאיתנו, אתה לא גר פה', 'אתה לא יודע את הבעיות שלנו', 'למה באת מדיור קבע ואתה משמיץ אותנו', או מאשים אותנו.

אברהם נגוסה: זה הוויכוח.

אברהם נגוסה: זה בקרית גת.

<יהודה שרף: אל תקליט.