ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 37, 2015-07-13 11:00

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר התיירות, חבר הכנסת יריב לוין.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שהוא עלה לגדולה ונהיה שר התיירות, בעוד אני התדרדרתי לוועדת הכספים.

משה גפני: אני מברך אותך, אדוני השר, בתפקיד החדש.

משה גפני: כל העולה לגדולה, מוחלים לו על כל עוונותיו.

משה גפני: להיות שר זו עלייה לגדולה, ואני שמח שנהיית שר ואני שמח שאתה במשרד התיירות, ואני סבור שאתה האיש הנכון במקום הנכון, כי התיירות היא נושא שמדינת ישראל זקוקה לו מאוד.

משה גפני: לפי מה שהתפרסם הייתה ירידה בענף התיירות בעקבות מבצע "צוק איתן", וחברים העלו בהצעות לסדר את הנושא הזה, ואני מיד ביקשתי לשים את זה על סדר היום.

משה גפני: אנחנו נתחיל בהצעות לסדר של חברי הכנסת מיקי לוי, אראל מרגלית וטלי פלוסקוב.

משה גפני: נתחיל לפי הסדר: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: בוקר טוב לאדוני השר, ליושב-ראש ולחבריי חברי הכנסת.

מיקי לוי: אני מצאתי לנכון לקיים את הדיון הדחוף הזה בעקבות משבר מתמשך בתיירות, מכיוון שהנושא גם קרוב ללבי וטיפלתי בחלקו בקדנציה הקודמת וגם בתקופה הקשה בירושלים.

מיקי לוי: למרות התקופה הקשה, עשיתי את כל המאמצים לתת ביטחון, על ידי הצמדת ניידות ולוחמי מג"ב לבתי המלון השונים ובמקומות התיור השונים, רק כדי לתת לעיר הזו, ירושלים בזמנו, לא להישבר.

מיקי לוי: תרומת התיירות למשק הישראלי היא כ-48 מיליארד שקלים, מתוכם 22.4 מיליארד שקלים מתיירות נכנסת.

מיקי לוי: סך הכול מועסקים בתיירות 218,000 איש.

מיקי לוי: זה ענף עצום.

מיקי לוי: יש לתעשיית התיירות קשיים רבים, והיא לא התאוששה לאחר "צוק איתן".

מיקי לוי: בתפקיד הקודם תקצבנו את הנושא של שיווק מעל ומעבר, ואני הייתי בין המתנגדים להטלת מע"מ על תיירות נכנסת בתקציב 2014, ואני שמח שכך זה נגמר.

מיקי לוי: כל תייר מכניס למשק כ-1,700 דולר, כולל התעופה, בממוצע.

מיקי לוי: ואובדן ההכנסות לתעשיית התיירות, כתוצאה של ירידה של כ-590,000 תיירים בין יולי 2014 ליוני 2015, עומד על 3.3 מיליארד שקל.

מיקי לוי: זו מכה לא פשוטה, וכמו שאמרת, מכיוון שאני מכיר את השר הנוכחי מהקדנציה הקודמת, אני חושב שהוא האיש הנכון במקום הנכון.

מיקי לוי: אני אקצר, כדי לתת למקצוענים לדבר.

מיקי לוי: ובכל זאת, צריך כסף לשיווק.

מיקי לוי: האוצר צריך להבין שללא שיווק התיירות במדינות העולם, לא יבואו תיירים יש מאין.

מיקי לוי: לנושא השיווק צריך לתת תשומת לב מיוחדת.

מיקי לוי: צריך לעזור להוריד את עלויות התיירות.

מיקי לוי: יש עלויות מיותרות לתעשיית התיירות, למשל אותן עלויות של מס גולגולת בים המלח, שלטעמי הן מיותרות.

מיקי לוי: אולי בתל-אביב הן אפשריות.

מיקי לוי: אפשר להוריד אותן גם באילת, או לעשות מחציתן.

מיקי לוי: אבל צריך לעשות משהו בנושא הזה, כדי שבתי המלון במקומות הרחוקים יותר יוכלו לנשום אוויר.

מיקי לוי: נמצא כאן ראש העיר אילת, אז אני לא מעז להגיד "תורידו את הארנונה", כי הוא חי גם מהארנונה, אבל צריך לתת תשומת לב מיוחדת לנושא הזה.

מיקי לוי: במדינות שכנות, אלה שרק עוברים דרכנו, כלומר, נוחתים אצלנו ועוברים דרך מעבר הירדן לעקבה, הם מקבלים את אותם שירותים ברמות טובות יותר, בעלויות נמוכות יותר.

מיקי לוי: ויש לנו כאן בעיה אמתית.

מיקי לוי: דבר שאני בהחלט מתמצא בו זה כל נושא האבטחה.

מיקי לוי: משטרת ישראל, שנמצאת כאן, צריכה לבוא ולבחון מחדש את עלויות האבטחה.

מיקי לוי: חברים, האיומים השתנו.

מיקי לוי: תאמינו לי, אם אני הורדתי ממחנה יהודה את האבטחה הצמודה, אפשר לבוא ולראות איך אנחנו מורידים עלויות על ידי אמצעים טכנולוגיים, ואני הצעתי את שירותיי לשר כאיש שלו מול גורמי משטרת ישראל, לבוא ולהגיד איך אנחנו מורידים את העלויות המטורפות של תחזוקה, עם נשק או ללא נשק.

מיקי לוי: יש היום תחליפים אלקטרוניים שהם לאורך זמן, עם כרטיסים ממוחשבים וכל מיני טכנולוגיות, ואפשר להוריד כל מיני עלויות מהתיירות עצמה.

מיקי לוי: וזאת דוגמה רק בנושאי האבטחה.

מיקי לוי: אני פניתי לרשות המסים עוד הפעם ולאגף התקציבים באוצר, כדי לבחון מה ניתן לעשות לטובת.

מיקי לוי: ..

מיקי לוי: לא חשבנו שהמשבר ילך כל כך הרבה חודשים אחרי "צוק איתן".

מיקי לוי: המשבר הוא מתמשך.

מיקי לוי: הייתה עלייה לקראת החגים, אבל עוד הפעם יש איזה מין לחץ בשכונה המשוגעת שאנחנו חיים בה, ועוד הפעם יש נפילה של מספר התיירים, וצריך לראות איך אנחנו עוזרים להם.

מיקי לוי: הממשלה צריכה להבטיח תקציב שיווק אפקטיבי לאורך זמן.

משה גפני: תגיד לי, זה נכון שאני אמרתי שהמצב הכלכלי לא קשה, ויאיר לפיד אמר שאני צודק, ואז הדובר שלי אמר שזה לא רק הפעם?

מיקי לוי: זה אתה אמרת.

מיקי לוי: יש כאן כל מיני דברים.

מיקי לוי: אני לא מציע להוריד את הכשרות למשל, אני בא מבית דתי, לא רוצה להתעסק עם זה בכלל.

מיקי לוי: אבל יש להן עלויות מטורפות.

מיקי לוי: .. אדוני, אני חושב שאנחנו בצומת מאוד חשוב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת אראל מרגלית, בבקשה.

אראל מרגלית: קודם כול תודה.

אראל מרגלית: חבר הכנסת מיקי לוי וחבריי המציעים כבר אמרו חלק גדול מהדברים במליאה, וגם מיקי חזר עליהם פה, ואני גם באמת רוצה שתשמע את האנשים עצמם.

אראל מרגלית: יש לנו שר תיירות חדש, ואנחנו רוצים לעמוד מאחורי המגזר של התיירות במדינת ישראל ומאחורי השר, ולראות אם אפשר לתת דחיפה הרבה יותר חזקה קדימה, כי אם אנחנו לא ניתן את הדחיפה הזאת קדימה, ענף התיירות ימשיך ללכת לאחור.

אראל מרגלית: בגדול, מיקי אמר את הדברים.

אראל מרגלית: בין יולי 2014 למאי 2015 יש אובדן של 2.5 מיליון לינות של תיירים בהשוואה לתקופה הממוצעת בשנה הקודמת.

אראל מרגלית: וזאת דרמה.

אראל מרגלית: וגם אחרי "צוק איתן", כשאנחנו נכנסים לתוך 2015, יש 17% ירידה לעומת מספר התיירים באותה תקופה ב-2014, שזו השנה של "צוק איתן".

אראל מרגלית: אנחנו חייבים לצאת לדרך.

אראל מרגלית: אנחנו היינו פה עם החבר'ה מהדרום וראינו עסקים קטנים רבים שנפגעו, ואנחנו מטפלים בנושא זה.

אראל מרגלית: צריך להגיד באופן יותר ממוקד שמבחינת התיירות, כל הארץ הייתה דרום.

אראל מרגלית: כי אם הייתה לך מסעדה – ויש פה את שי ברמן מאיגוד המסעדנים ומ"להב" – במקום מסוים ולא מגיעים תיירים, אז אתה סובל.

אראל מרגלית: ויש פה את בני כפיר, ממורי הדרך – החבר'ה האלה זה העסקים הקטנים.

אראל מרגלית: נכון שלחלק גדול מהחברות הגדולות יותר בתחום התיירות מצאנו איזשהו מתווה של איזשהו פיצוי, אבל הרבה מאוד ממורי הדרך והעסקים הקטנים לא קיבלו את הפיצוי.

אראל מרגלית: וזה המון משקי בית שבעצם מבוססים על...

אראל מרגלית: צריך להגיד ש-66% מהאנשים בשוק העסקי מועסקים על ידי עסקים קטנים, לא על ידי חברות גדולות.

אראל מרגלית: ואלה הגורמים שאנחנו צריכים לעזור להם.

אראל מרגלית: אז אני אומר שאנחנו נמצאים פה במשבר.

אראל מרגלית: רצינו לכנס את הדבר הזה גם כדי לעזור לאנשים בעזרה ראשונה, אבל לא רק.

אראל מרגלית: יש לנו שר חדש, יש לנו ממשלה חדשה, ואנחנו הולכים לקראת תקציב חדש של 2015 ו-2016, ואנחנו רוצים שענף התיירות יובן על ידי מדינת ישראל כאחד מהענפים הכלכליים החשובים שהמדינה הזאת צריכה להרים.

אראל מרגלית: וכשצריכים להרים ענף, גם אחרי תקופה קשה ובעיקר אחרי תקופה קשה, אי אפשר לשחק רק הגנה, צריך לעלות להתקפה.

אראל מרגלית: והתקפה זה גם לתת הרבה מאוד כלים של שיווק.

אראל מרגלית: את זה המדינה יכולה לעשות.

אראל מרגלית: תיירות, בסופו של דבר, כשאתה מסתכל על איזה משחק כדורגל ואתה רואה את כל התמונות היפות האלה של קרואטיה ואתה רוצה לבוא לשם, או כשצרפת עושה את הטור דה-פרנס ואתה רואה את כל המקומות היפים האלה שאתה מת ליסוע לבקר בהם – זה שיווק.

אראל מרגלית: וחייבים לעזור בנושא של שיווק.

אראל מרגלית: יש פה גורמים מקצועיים שיכולים לתעל את הכספים האלה למקומות נכונים.

אראל מרגלית: אבל צריכים להבין שבלי הדבר הזה יהיה קשה מאוד לענף התיירות לחזור לדרך המלך.

אראל מרגלית: ואני אומר עוד פעם: תיירות זה עשרות אלפי עסקים קטנים ובינוניים ברחבי הארץ.

אראל מרגלית: זה אנשים שלוקחים את הסיכון על עצמם, מעסיקים מספר אנשים יחסית מצומצם, וכשהם לא יכולים לגמור את החודש, הם עומדים בשער.

אראל מרגלית: ויש בירוקרטיה לאנשים האלה, ויש הרבה מאוד עול, ואין עזרה ממשלתית לאותם גורמים.

אראל מרגלית: צריך להבין שכדי לעזור, העזרה הממשלתית צריכה לפגוש את המגזר העסקי הקטן, הבינוני והגדול, במקומות שבהם הוא יודע מה הוא רוצה לעשות, אבל הוא צריך עזרה בתוך העידוד.

אראל מרגלית: ואם לא – עשרות אלפי אנשים יהיו מחוסרי עבודה.

אראל מרגלית: כי המקומות שהיום מעסיקים אותם, שחלק מהם עשו שמיניות באוויר וחלק מהם לצערי כבר נסגרו, אם לא נעזור להם לעמוד על הרגליים וניתן איזשהו פוש מאוד רחב, אנחנו נמצא את האנשים האלה בלשכות התעסוקה יושבים וחושבים מה הדבר הבא שהם רוצים לעשות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם מתי החלטתי להעלות את הנושא לדיון: כאשר בסוף שבוע אחד ביקרתי באחד ממלונות ים המלח.

טלי פלוסקוב: אני לא פעם הייתי שם, ותמיד היה מפוצץ.

טלי פלוסקוב: מה שראיתי הפעם צרם לעין.

טלי פלוסקוב: אני ראיתי שמלון שהרבה פעמים לא היה מוכר ימי כיף כי לא היה לו מקום, עכשיו הם היו פתוחים ובמחירים מאוד אטרקטיביים.

טלי פלוסקוב: מה קורה אצלנו ולמה בעצם אנחנו צריכים להתערב?

טלי פלוסקוב: אני לקחתי את המסמך שהכינו לנו במרכז המחקר והמידע של הכנסת, וניתחתי קצת את נתוני התקציב.

טלי פלוסקוב: ומה אנחנו רואים כאן?

טלי פלוסקוב: אני אתן את החלק של התקציב ואת החלק של ההשקעה: ב-2013 התקציב המקורי למינהל ושיווק תיירות לישראל – 103 מיליון, כאשר היה מאושר בפועל 299, אבל מה שהכי הרגיז אותי הוא שהניצול היה רק 156 מיליון שקל.

טלי פלוסקוב: איפה הכסף?

טלי פלוסקוב: הכסף נשאר בקופה.

טלי פלוסקוב: כנ"ל ב-2014.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא משתמשים בכל הכסף שכבר מאושר בתקציב, ואני עוד לא מדברת על מה שלא מאושר.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להראות לכם עוד נתון מעניין, לגבי פיתוח תיירות.

טלי פלוסקוב: בים המלח, תקציב מקורי – 360 מיליון שקל, כאשר מאושר 343, וכמה ביצוע?

טלי פלוסקוב: 52 מיליון שקל.

טלי פלוסקוב: מה קורה?

טלי פלוסקוב: איפה הכסף?

טלי פלוסקוב: לאן הכסף הלך?

טלי פלוסקוב: חזר לקופה?

טלי פלוסקוב: אולי בגלל זה אומרים לנו שנשאר כסף בקופה והמדינה במצב טוב.

מיקי לוי: 11 חלקי 12, הוא חוזר - - -

טלי פלוסקוב: לא, זה לא אחד חלקי 12, אני מדברת על התקציב של 2013.

משה גפני: היא לא מדברת על 2015, היא מדברת על 2013.

מיקי לוי: היה גם בחירות, היה גם אחד חלקי 12.

<דב ליטבינוף: לא, אבל הנתונים האלה לא נכונים.

משה גפני: רגע, אני רוצה להבהיר: אני לא יודע איך זה בוועדות אחרות, אבל בוועדת הכספים של הכנסת האורחים לא מתערבים בלי רשות דיבור.

משה גפני: כדי להתפרץ ולקרוא קריאות ביניים אתה צריך או לעבור פריימריז, או להיות במפלגה שראש המפלגה בוחר, או במועצת גדולי התורה.

משה גפני: אני אאפשר, אבל צריך לבקש רשות דיבור.

משה גפני: טלי, בבקשה.

טלי פלוסקוב: נתון מאוד בולט לעין: ב-2013 תקציב השיווק היה 225 מיליון שקל, ב-2014 הוא ירד ל-116 מיליון.

טלי פלוסקוב: אז איך אנחנו רוצים ל - - -

<אמיר הלוי: זה לא נכון.

טלי פלוסקוב: איך לא נכון?

טלי פלוסקוב: המספרים שהציגו לנו - - -

מיקי לוי: זה מנכ"ל המשרד.

מיקי לוי: הוא נותן לך תשובות.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שזה מנכ"ל המשרד, אני עבדתי אתו.

טלי פלוסקוב: אגב, בתור ראש עיר אני עבדתי עם משרד התיירות וראיתי רצון לעזור ולעשות דברים, אבל נכון להרגע אנחנו תקועים, ותקועים חזק.

<אמיר הלוי: לגבי הנתונים, אפשר להסביר הכול, ויש פה את התקציבאית שלנו, שתסביר עד השקל.

<אמיר הלוי: בגדול, אנחנו משרד שמנצל כמעט 100%.

טלי פלוסקוב: אני רק אמרתי את מה שאני ראיתי כרגע, אני לא פניתי למשרד, אלה נתונים של הכנסת, ובדרך ככל הדברים כאן מדויקים.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שאחרי "צוק איתן" החליטו להשקיע 400 מיליון שקל כדי לחזק תיירנים שנפגעו כתוצאה מהמלחמה, וגם פה אנחנו רואים ניצול רק של 100 מיליון שקל.

טלי פלוסקוב: גם זה לא נכון, אמיר?

<אמיר הלוי: זה לא נכון.

משה גפני: רגע, רגע, שנייה.

משה גפני: תכף נברר את העניין, השר תכף ידבר.

טלי פלוסקוב: אז אני אומרת שכל מה שאנחנו נעשה בתוך המדינה.

טלי פלוסקוב: ..

טלי פלוסקוב: אני בטוחה בהצלחתו של השר החדש ואני באמת מאחלת לו הצלחה, אבל צריך לקחת בחשבון שאם המדינה לא תשווק את עצמה בחוץ, אנחנו לא נצליח.

טלי פלוסקוב: צריך להבין את זה.

טלי פלוסקוב: אנחנו נמצאים היום כבר בחודש יולי, עד שהתקציב יהיה מוכן יהיה נובמבר, ולכן אני רוצה לפנות לאדוני היושב-ראש:

טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש מכם עכשיו להוסיף לתקציב השיווק של משרד התיירות לפחות 100 מיליון שקל.

טלי פלוסקוב: זה יכול להציל לנו את המצב עד סוף השנה, ולגבי 2015 אנחנו כבר נכניס את זה לבסיס התקציב.

טלי פלוסקוב: זו בקשתי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה, ואחרי זה חברי הכנסת ידברו, ואני אתן גם לאנשים.

משה גפני: משרד האוצר פה, כן?

משה גפני: הבאתים צ'קים?

משה גפני: הרי את כל החוקים שלי לא אישרתם, אז יש לכם כסף, אתם יכולים לתת לשיווק.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

יריב לוין: קודם כול, תודה רבה.

יריב לוין: אני רוצה להודות לך על קיום הישיבה הזאת ואני רוצה להודות גם לחברי הכנסת לוי, פלוסקוב ומרגלית, שיזמו את ההצעה לסדר בנושא הזה.

יריב לוין: ואני אומר, כן ירבו, מכיוון שאחת הבעיות הגדולות של משרד התיירות היא שהוא מין בן אובד שנזנח ולא זוכה להתייחסות שהוא צריך לקבל, ומבחינתי העובדה שהוא ישוב ויעלה כאן בכנסת ולא ניתן יהיה להתעלם ממנו, זה דבר חשוב וחיוני.

יריב לוין: מאחר שאת רוב זמני בבניין הזה ביליתי כיושב-ראש ועדת הכנסת, אני מאוד נזהר מלערבב בין תחומיהן של הוועדות.

יריב לוין: הנושא של תיירות נמצא במנדט של ועדת הכלכלה, אבל אנחנו, בעצה אחת, גם המציעים וגם אני, קיבלנו את ההצעה של חבר הכנסת לוי להעביר את הדיון הזה לוועדת הכספים, וזאת מתוך רצון לקיים איזשהו דיון שעיקרו עוסק בסוגיה התקציבית.

יריב לוין: אמנם ישנם הרבה מאוד נושאים שאפשר לגעת בהם ולטפל בהם, אבל אני אשתדל להצטמצם בעיקר לכיוון הזה, מכיוון שזה מה שנמצא במנדט של הוועדה הזו.

טלי פלוסקוב: בוועדת הכלכלה כבר דנו בנושא.

יריב לוין: כן, כן, כבר קיימנו דיון ועוד נקיים, ואני אומר שאני לא רוצה ליצור מצב שעשינו מין מעקף, ואני מניח שגם היושב-ראש לא נמצא במקום הזה.

יריב לוין: אבל יש נושא אחד שהוא לב העניין – הנושא התקציבי – ואליו אני אנסה למקד את עיקר תשומת הלב.

יריב לוין: אני מציע שקרן, התקציבאית של המשרד, תיתן התייחסות קצרה לנושא של הניצול התקציבי, כדי שהבסיס העובדתי יהיה מיושר ומכאן נוכל להמשיך.

משה גפני: בבקשה.

<קרן שפר: מסגרת התקציב של - - -

משה גפני: האם את יכולה להתחיל בשאלה האם זה נכון מה שחברת הכנסת פלוסקוב אמרה?

<קרן שפר: מפה אני מתחילה.

משה גפני: זה מאוד מעניין הדבר הזה.

משה גפני: ב-2013 היה 250 וזה ירד ל-100 ומשהו.

<קרן שפר: לא, מסגרת התקציב ב-2013 הייתה 197 מיליון ש"ח, וב-2014 233 מיליון ש"ח.

<קרן שפר: בעצם מה שקורה זה שחלק מתקציב השיווק שלנו זה הסכמים שמתפרסים על פני יותר משנה אחת.

<קרן שפר: החלק הארי של תקציב השיווק זה קמפיינים ש"לפמ" מבצע, הסכמי שיווק עם סיטונאים, שתמיד מתגלגלים לשנה הבאה.

<קרן שפר: ואז מה שקורה זה שבפועל בשנה מסוימת.

<קרן שפר: ..

<קרן שפר: ככה תקציב השיווק בנוי, אי אפשר להוציא תשלומים בפועל על מלוא מסגרת תקציב השיווק.

<קרן שפר: אבל כל מסגרת תקציב השיווק מחויבת עד השקל האחרון.

<קרן שפר: כלומר, מה שקורה זה שהתקציב הזה עובר כעודפים לשנה והבאה, ואז את רואה אחוז ביצוע של בערך 60%, כי שוב פעם, עוברים עודפים - - -

טלי פלוסקוב: אבל זה משנה לשנה.

טלי פלוסקוב: איך את מסבירה שזה קורה משנה לשנה?

<קרן שפר: כי בכל שנה, המחצית השנייה של תקציב השיווק, את לא יכולה לשלם אותה בפועל, כי זה למשל קמפיינים שאנחנו עושים ברבעון השלישי של השנה ואת משלמת אותם בשנה הבאה.

<קרן שפר: כלומר, זה משהו שהוא מובנה בתקציב.

<קרן שפר: ואז כל שנה העודפים בעצם מגדילים את המסגרת.

<קרן שפר: את רואה את התקציב על שינויו, ואז אחוז הביצוע, בהתאם, הוא סביב ה-60%, שאגב, זה אחוז די יפה.

<קרן שפר: אבל התקציב מחויב עד השקל האחרון, ואין דבר כזה שאנחנו מחזירים כסף לקופת האוצר.

טלי פלוסקוב: זה רק מוכיח שצריכים להוסיף כסף.

יריב לוין: נכון, זו בדיוק הנקודה.

יריב לוין: אני הכנתי מצגת קצרה שמכוונת לנושא התקציב, שלא מתייחסת להמון היבטים אחרים שנוגעים לעבודת המשרד.

יריב לוין: אני אשתדל לעבור עליה במהירות.

יריב לוין: תראו, אני חושב שענף התיירות הוא אחד משלושת מנועי הצמיחה האמתיים שיש למשק הישראלי.

יריב לוין: יש לנו את החדשנות: הביו-טק, ההיי-טק וכן הלאה.

יריב לוין: יש לנו את תחום האנרגיה: הגז ואני מקווה שגם נושאים אחרים.

יריב לוין: והתחום השלישי שהוא מנוע צמיחה אמתי, שבאמת יכול להביא לכלכה הישראלית את השילוב גם של הכנסות משמעותיות וגם של תעסוקה משמעותית הוא תחום התיירות.

יריב לוין: וכאן בעצם רובץ הסיפור כולו.

יריב לוין: השאלה אם מתייחסים לתיירות כך, או שממשיכים להתייחס אליה כאל משהו שנמצא בשוליים ויש רק כמה משוגעים לדבר שמנסים לקדם אותו במשק הפרטי.

יריב לוין: צריך לזכור שברוב המדינות בעולם כבר מזמן הכירו בתיירות, כולל מדינות שאין להן הרבה מה להציע בתחום הזה.

יריב לוין: הכירו בו כמנוע צמיחה מרכזי וכמקור שמשקיעים בו המון, כדי להפוך אותו למרכיב דומיננטי בהכנסות המשק.

יריב לוין: ובמובן הזה, המובן של ההחלטה העקרונית האם אנחנו רוצים לראות בתיירות באמת עניין רציני ומשמעותי, אנחנו נמצאים בפיגור עצום.

יריב לוין: אני יכול לומר שאני חוויתי את הפיגור הזה בצורה הכי טובה כאשר חילקו את התיקים ואני קיבלתי את תיק התיירות בלי להתאמץ, כי אף אחד לא רצה אותו.

יריב לוין: ונדמה לי שזאת ההוכחה למקום שבו הנושא הזה נמצא.

יריב לוין: אני באתי לשם מתוך רצון ומתוך זה שביקשתי את זה, כי אני מאמין שלנושא הזה יש פוטנציאל ענק.

יריב לוין: יחד עם הפוטנציאל, אנחנו נמצאים היום, לטעמי, בנקודה מאוד נמוכה.

יריב לוין: אני בכוונה, מתוך כל מיני נתונים ומספרים, לקחתי נתונים הרבה יותר שמרניים אפילו מאלה שהציג כאן חבר הכנסת לוי, כי אני באמת רוצה לדבר על המכנה המשותף הכי נמוך.

יריב לוין: זאת אומרת, יותר נמוך מהנתונים שבשקף אין.

יריב לוין: והנתונים האלה אומרים את הדבר הבא.

יריב לוין: אנחנו מדברים על תקציב שיווק בחו"ל שעומד בערך, אם עושים איזשהו ממוצע של השנים האחרונות, על כ-226 מיליון שקל בשנה.

משה גפני: מה זה הממוצע הזה?

משה גפני: על איזה שנים אתה מדבר?

יריב לוין: יש שנים של 238, שנים של 197, אבל בחמש השנים האחרונות מדובר על בערך 226 מיליון שקל.

יריב לוין: צריך להבין שאנחנו נמצאים כרגע בנקודת זמן שהסכום שאושר לנו עד עכשיו לשנה הזאת הוא 109 מיליון שקל בלבד בתקציב השיווק.

יריב לוין: כלומר, אנחנו אפילו לא נמצאים בחצי מבחינת הכספים שהועמדו לרשותנו ב-2015, וזאת אחת הסיבות שביקשתי לבוא הנה.

מיקי לוי: זו תקלה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: זה אסון.

יריב לוין: תכף אני אכנס לזה בצורה מפורטת, אבל אני רוצה שנראה קודם את התמונה הכללית.

יריב לוין: 109 מיליון זה מה שקיבלנו ב-2015 נכון לעכשיו.

יריב לוין: אומרים לנו: תקבלו עוד ברגע שנדע סופית מה מסגרת התקציב כפי שהיא תאושר בממשלה.

יריב לוין: אבל נכון לכרגע זה המצב.

משה גפני: כמה היה בשנה שעברה?

יריב לוין: 233.

משה גפני: אבל הייתה פה החשבת הכללית, והיא אמרה שהיא נותנת אחד חלקי 12.

<קריאה: מהבסיס.

יריב לוין: צריך להבין שבמשרד התיירות - - -

משה גפני: סליחה, אדוני השר.

משה גפני: הייתה פה החשבת הכללית, והיא אמרה שהיא נותנת אחד חלקי 12, והיא מעלה את נוהל שר האוצר ל-90%, כולל התוספות.

משה גפני: כלומר, לא רק בסיס התקציב.

משה גפני: היא ישבה פה בדיון ארוך ואמרה את זה באופן חד-משמעי.

משה גפני: זה לא שהיא אמרה לי בטלפון, היא אמרה את זה כאן, בוועדה, אמרה שזה כולל את התוספות.

משה גפני: אגב, זה גם מופיע בחוק, והיועצת המשפטית של הוועדה אמרה את זה.

משה גפני: כלומר, היא לא עושה טובה, זה מופיע בחוק, עם התוספות.

יריב לוין: אני כבר אומר שאנחנו נבקש לקבל את הפרוטוקול הזה, הוא בוודאי יעזור לנו.

יריב לוין: בהערכה שמרנית, ההוצאה הממוצעת לתייר, לא כולל את עלויות התעופה, היא כ-5,650 שקל לאדם.

יריב לוין: עכשיו, אם ניקח את מספר התיירים שהגיעו לכאן בשנת 2014...

יריב לוין: וכאן אני גם רוצה להעיר הערה חשובה: אני לא מוכן להתייחס למספרים שכוללים את מספר המבקרים היומיים, משום שהמבקרים היומיים לא תורמים לכלכלה כמעט כלום – הם לא לנים כאן במלונות.

יריב לוין: זה נורא נחמד כדי לנפח את המספרים ולהגיד שהבאנו לכאן הרבה תיירים, אבל אני לחלוטין לא שם, אני מבקש להסתכל רק על מספר התיירים שלנים כאן, כלומר, שאינם מבקרים יומיים.

יריב לוין: והמספר הזה עומד על כ-2.93 מיליון תיירים בשנת 2014.

יריב לוין: התוצאה של המכפלה הזו היא שאנחנו מקבלים 16.5 מיליארד שקל הכנסה ישירה למשק, וזאת, כאמור, על פי המספרים השמרניים ביותר.

יריב לוין: מכאן שאנחנו מקבלים מצב שכל שקל שהשקענו בשיווק תיירות חוץ החזיר לנו 73 שקל בהכנסות מידיות למדינה באותה השנה, ולא בעוד חמש שנים ולא בעוד 20 שנים, ולא מותנות בשום דבר.

יריב לוין: כל שקל הביא לנו 73 שקלים בחזרה.

יריב לוין: אני עובר לשקף הבא, שהוא בעיניי החשוב ביותר, והוא מציג את המשמעות.

יריב לוין: בואו נאמר שהיו מכפילים לנו את תקציב השיווק והיינו מקבלים 226 מיליון שקל נוספים.

יריב לוין: לו היינו מביאים 40,000 תיירים בלבד...

יריב לוין: ואני מזכיר, גם במצב הזה, שכולם תיארו אותו כאן בצדק כמצב משברי, עדיין מדובר על כמעט שלושה מיליון תיירים שמגיעים לישראל בשנה.

יריב לוין: אז לו היינו משקיעים בתקציב הקרוב עוד 226 מיליון שקל והיינו מביאים 40,000 תיירים, היינו מכסים את ההשקעה.

יריב לוין: ונדמה לי שאם נקבל תקציב כזה, נצליח להביא 40,000 תיירים תוך...

יריב לוין: אפילו חודשיים זו הערכת זמן ארוכה.

יריב לוין: ואילו היינו מצליחים לתרגם את הסכום הזה רק ל-100,000 תיירים, היינו כבר נשארים עם למעלה מ-330 מיליון שקל רווח באופן מידי.

יריב לוין: ואם היינו מצליחים לתרגם אותו למספר שהוא בעיניי לא בשמיים, בערך לחצי מיליון תיירים, היינו מגיעים להכנסה ותוספת מידית של למעלה מ-2.5 מיליארד שקל, שנכנסים לקופה באופן מידי, על השקעה של 226 מיליון.

יריב לוין: נדמה לי שאין תשואה כזאת, לא בהיקפים ולא באופן המידי, באף מקום.

יריב לוין: אני יכול לומר לכם שהדבר הזה הוא בר-ביצוע, הוא לא בשמיים בכלל, ואני אתן דוגמה שממחישה את זה, כדי לראות שאנחנו לא מדברים במספרים תאורטיים: כאשר ראינו את המשבר הקשה שישנו, שהיה חמור במיוחד בעיר אילת, שירדה למצב של שש טיסות שבועיות בלבד שהגיעו אליה, כלומר, כמעט אפס תיירים, בוצע כאן מהלך שאני צריך לזקוף אותו לזכות קודמי בתפקיד, השר לנדאו והמנכ"ל והצוות של המשרד, שהצליחו להגיע להבנה עם משרד האוצר וביצעו מהלך מאוד חשוב שבו ניתן תמרוץ כספי לחברות זרות שהסכימו להתחייב לבצע טיסות לאילת במהלך החורף הקרוב, כאשר התמרוץ ניתן ביחד עם התאחדות המלונות, שתרמה גם היא את חלקה.

יריב לוין: וכך נוצר מצב שבו משש טיסות שבועיות קפצנו ל-25 טיסות שנרשמו לעניין הזה.

יריב לוין: ובהנחה שנצליח לתמוך אותן נכון ולשווק אותן, נגיע לבין 120,000 ל-150,000 תיירים נוספים באילת.

יריב לוין: בחורף, לא בקיץ.

יריב לוין: ולא בחורף של 2020, אלא בחורף הזה, שמתחיל בסוף ספטמבר תחילת אוקטובר.

יריב לוין: יתרה מכך: מסתבר שהמהלך הזה הביא לכאן בפעם הראשונה את חברת "ריינאייר", שהיא חברת הלואו-קוסט הכי גדולה באירופה.

יריב לוין: אני יכול לומר לכם שהסמנכ"ל של ריינאייר שהיה אחראי על הטיפול בכל הנושא הזה, שהיה בארץ וקיים אתי מסיבת עיתונים, אמר לי – וגם הציג מצגת שבה הראה מאיפה – שהוא מוכן לפתוח באופן מידי כ-20 קווי טיסה נוספים לישראל אם רק נדע לתת לו שני פתרונות שהוא לא מצליח לקבל פה, דבר שהוא מקבל בכל מקום אחר באירופה, כי עובדה שהם מטיסים 75 מיליון נוסעים בשנה.

יריב לוין: הוא אומר: תנו לי הנחה באגרות בשדה התעופה על הנוסע החצי מיליון ומעלה שאני מביא.

יריב לוין: מדובר על הנחה של שלושה עד חמישה דולר.

יריב לוין: הוא אמר לי: אני מתחייב להביא לך מיד, בשנה הקרובה, 1.1 מיליון תיירים רק במטוסים שלי.

יריב לוין: אז זה יעלה לנו 1.1 כפול חמישה דולר לבן אדם, שזה 5.5 מיליון דולר.

יריב לוין: והוא גם ביקש שנדאג לקצר את זמן הפריקה בשדה התעופה.

יריב לוין: אז נניח שניתן מענק פריקה מיוחד לעובדים בשדה התעופה, לא נריב אתם, ניתן 1,000 שקל בחודש מענק לעובדים, ונניח שמאות עובדים יקבלו 1,000 שקל לחודש.

יריב לוין: תעשו את החשבון הזה אל מול 1.1 מיליון תיירים שמכניסים באופן מידי 5.5 מיליארד שקל.

יריב לוין: על השקעה מגוחכת.

יריב לוין: מגוחכת.

יריב לוין: השקעה של עשרות בודדות של מילוני שקלים.

יריב לוין: ופה רובצות ההחלטות האמתיות.

יריב לוין: להסיר את הבירוקרטיה, לתת לחברות האלה את התמריצים כדי לעבוד, ולתת את הכסף שדרוש כדי לבצע שיווק אמתי.

יריב לוין: אני מתקדם לשקף שקודם הוצג כאן, של התמרוץ.

יריב לוין: אפשר לראות מה עשינו באילת: נתנו 15 מיליון שקל תמריץ, תגבור של עשרה מיליון שקל לשיווק – ונכניס 840 מיליון שקל עכשיו, בחורף הקרוב.

יריב לוין: זה פשוט בעיניי זועק לשמיים.

יריב לוין: לכן, רבותיי, הסיבה שאני נמצא כאן היא מכיוון שאני אומר לכם שהכסף הזה הוא לא איזה משהו תאורטי – זה יושב לנו מתחת ליד.

יריב לוין: באים אנשים ואומרים לך: הנה, אנחנו מוכנים לטוס, מוכנים לבוא, אנחנו לוקחים על עצמנו.

יריב לוין: .. אגב, אנחנו הצענו לריינאייר עזרה בשיווק, הם אמרו: אנחנו לא צריכים אתכם, אנחנו יודעים להסתדר לבד.

יריב לוין: הוא אומר לי: "תאמינו אתם בעצמכם.

יריב לוין: אני מאמין בכם, הנה, אני טס לפה ואני מוכן להתחייב לך על 20 קווים".

יריב לוין: אבל אנחנו מתעסקים בלגבות עוד שני דולר אגרה ובלחסוך עוד 100 מיליון שקל בשיווק – בזמן שאנחנו מפסידים מיליארדים.

יריב לוין: עכשיו, אני אומר בצורה הברורה ביותר: אמנם אפשר להמשיך ככה, אפשר להמשיך להתנהל בצורה הזאת, כך שבשנה טובה נביא עוד 100,000 תיירים ובשנה פחות טובה פחות 200,000 תיירים.

יריב לוין: אבל אני חושב שיש לנו פוטנציאל ענק.

יריב לוין: ומהמקום שבו קובעים בסוף סדרי עדיפויות תקציביים – להחליט פעם אחת ולתמיד שנותנים לתיירות את הדחיפה הזאת.

יריב לוין: אני אעיר עוד הערה ובזה אני אסיים.

יריב לוין: תראו, לתיירות אין לובי כמו שיש לענפים אחרים, וזה טבעי.

יריב לוין: ולכן בעניין הזה אני מברך את חברת הכנסת פלוסקוב ואת כל מי שמצטרף לשדולת התיירות שהיא הקימה.

יריב לוין: אני חושב שזה דבר חשוב.

יריב לוין: אנחנו לא יודעים להתחרות, לא במקרים של מצוקה ולא בדברים אחרים.

יריב לוין: זה מובן ואני חושב שכולנו רואים את זה.

יריב לוין: אבל צריך להבין שהדרך לתת פתרון לבעיות התקציביות שנמצאות בתחומי הרווחה ובמקומות אחרים היא דרך זה שמכניסים עוד כסף – וכאן טמון המפתח איך לעשות את זה.

יריב לוין: עוד דבר שצריך לזכור: זה ענף עתיר תעסוקה, ובשני חתכים שהם מאוד חשובים.

יריב לוין: אחד, בפיזור גאוגרפי רחב.

יריב לוין: כלומר, זו לא תעסוקה רק במרכז, אלא תיירות נמצאת בפריפריה לא פחות מאשר במרכז.

יריב לוין: דבר שני, הוא נותן תעסוקה דווקא לאוכלוסיות מוחלשות יותר, אוכלוסיות פחות משכילות, שאלה אוכלוסיות שאנחנו כל הזמן מנסים לראות איך אנחנו מצליחים לשלב אותן יותר טוב בשוק העבודה.

יריב לוין: אז כל היתרונות על השולחן, וצריך אחת ולתמיד לקבל החלטה אמתית ללכת עם הנושא הזה ולקדם אותו.

יריב לוין: ואדוני היושב-ראש, בסוף, תחת ידיכם כאן יֵצא התקציב.

יריב לוין: אני אנהל כמיטב יכולתי את המאבק בתוך הממשלה, אבל העוצמה שלכם פה, בנושא הזה, היא תהיה הגורם המכריע.

אראל מרגלית: נכון, אבל הממשלה צריכה למסור, ואז אנחנו נצביע.

מיקי לוי: לא, לא, אנחנו יכולים להתנות.

יריב לוין: אם לדבר בהשאלה, אני מצפה שאתה תחטוף את הכדור במחצית המגרש ותקלע שלשה.

אראל מרגלית: מאה אחוז.

משה גפני: לפני שאני נותן לחברי הכנסת לדבר, אני מבקש לדעת האם אגף התקציבים כאן?

<אסף וסרצוג: אסף.

משה גפני: לגבי מה שנשמע עכשיו מהשר – אני כבר בכנסת כל כך הרבה שנים שאני כבר לא מופתע, אבל אני חייב לומר שאני כן מופתע.

משה גפני: אני מופתע משני דברים, ואני רוצה לדעת אם אתה יודע לענות עליהם.

משה גפני: אחד, לגבי השנה.

משה גפני: לא יכול להיות מצב כזה שעובדים עלינו.

משה גפני: אני לא יכול לקבל דבר בזה.

משה גפני: בא שר בממשלת ישראל שמופקד על התיירות ואומר "אנחנו עדיין עובדים עם 109 מיליון שקלים, כאשר התקציב של שנה שעברה היה 240".

<אסף וסרצוג: אני אסביר.

משה גפני: רגע, בשביל להסביר אתה צריך רשות ממני.

משה גפני: לפני זה אני רוצה לדעת עוד דבר: האם זה נכון מה שהשר אומר, שעם כסף לא גדול אפשר להרוויח... ואני לא מדבר על תיירות, על מה זה עושה מבחינה מדינית, מה זה עושה מבחינה ציבורית, מבחינת תעסוקה וכולי, אלא אני מדבר רק על כסף שנכנס לאוצר המדינה.

משה גפני: אתם צריכים לריב אתנו על קצבאות ילדים?

משה גפני: יש לכם פה תיירות.

משה גפני: אבל זאת לא הייתה שאלה אליך, זאת הייתה שאלה רטורית.

משה גפני: אבל אני רוצה לשמוע תשובה לגבי התיירות, וגם לגבי החלק השני.

<אסף וסרצוג: אני אענה, ואני אשתדל להתייחס בקצרה, כי סך הכול יש לנו דיאלוג עם משרד התיירות.

יריב לוין: זה, אגב, נכון.

יריב לוין: יש דיאלוג טוב ופורה.

איתן ברושי: אל תתלהב מהדיבורים שלהם.

איתן ברושי: לדבר הם יודעים, לעשות הם פחות יודעים.

יריב לוין: לא, יש שיתוף פעולה טוב - - -

איתן ברושי: אתה עוד תלמד את היכולת שלהם לדבר ולמשוך זמן.

יריב לוין: אני מצאתי אנשים לעבוד אתם, אני מוכרח לומר.

איתן ברושי: לדבר הם יודעים.

<אסף וסרצוג: טוב, אז לגבי שאלתך.

<אסף וסרצוג: תקציב 2015, כידוע, הוא תקציב המשכי.

<אסף וסרצוג: למרות כל הקשיים שיש סביב הנושא הזה, הגענו לא מזמן עם המנכ"ל ועם גורמי המקצוע שלו בתחום השיווק, לסיכום על תקציב של עד 120 מיליון שקל עד סוף יולי – זאת ההגדרה – תחת ההבנה שבמהלך התקופה הזאת אנחנו נדבר ויהיו דיוני תקציב.

<אסף וסרצוג: ככל שלא יתקדמו דיוני התקציב, אנחנו נצטרך למצוא פתרונות להמשך התקופה.

<אסף וסרצוג: רק בשביל לסבר את האוזן: ביצוע משרד התיירות בתחום השיווק בשנת 2015 בחציון הראשון, היה גבוה יותר משנת 2014.

<אסף וסרצוג: זאת אומרת, הפעילות לא נעצרה ואף גדלה.

<אסף וסרצוג: אז זה לגבי שאלתך הראשונה.

אראל מרגלית: תן לנו מספרים.

<אסף וסרצוג: לא זכורים לי בדיוק.

<אסף וסרצוג: אם אני לא טועה, עד סוף יוני בוצעו כ-90 ומשהו מיליון ש"ח.

<אסף וסרצוג: אני צריך להסתכל כדי להגיד לך נתונים מדויקים, אבל זה יותר ממה שבוצע בשנת 2014.

משה גפני: מה הפירוש של "אנחנו מדברים"?

משה גפני: הרי על פי החוק, אם בא אליכם מנכ"ל משרד התיירות ואומר "אני עושה שיווק" - - -

<אסף וסרצוג: רגע, אני אתייחס להכול.

משה גפני: רגע, אבל מותר לי לשאול.

משה גפני: בא המנכ"ל ואומר "אני עכשיו עושה שיווקים, אני עם חברת התעופה, אני עם אילת וכולי" – אתה לא מדבר אתו, אתה נותן לו כסף, הרי אתה חייב על פי החוק.

<אסף וסרצוג: החובה על פי החוק היא לתת...

<אסף וסרצוג: אנחנו מדברים על תקציב המשכי כרגע?

משה גפני: בטח שתקציב המשכי.

<אסף וסרצוג: אז החובה על פי חוק היא לתת אחד חלקי 12 מהמקורי של 2014.

משה גפני: כולל התוספות.

<אסף וסרצוג: כולל התוספות.

<אסף וסרצוג: ..

<אסף וסרצוג: אם באה החשבת הכללית.

<אסף וסרצוג: .. לא הייתי בדיון שהיא אמרה את זה, אבל זו החלטה של החשבת הכללית.

משה גפני: רגע, לא להפריע לי, אני כל הזמן צריך לתפוס איך הם עובדים עליי.

משה גפני: אמרה פה החשבת הכללית, ואומרת היועצת המשפטית של הוועדה, וגם אני אומר, שמה שאתה נותן אחד חלקי 12, במיוחד כשיש לך תקציב רק בנובמבר.

משה גפני: ..

משה גפני: אתה לא משתק את המדינה, אתה נותן אחד חלקי 12 פלוס התוספות.

משה גפני: הרי חלק גדול מהתקציב הוא עם תוספות.

משה גפני: כתוב בחוק.

משה גפני: אמרה החשבת הכללית.

משה גפני: אז למה אתם מנהלים אתם דיאלוג?

משה גפני: זה יפה שאתה מדברים אתם, אבל למה אתם לא מאפשרים להם לעבוד?

משה גפני: חבל על הכסף.

משה גפני: מה התשובה?

<אסף וסרצוג: כמו שאמרתי, אנחנו נמצאים בדיאלוג עם משרד התיירות.

<אסף וסרצוג: בתקציב ההמשכי גם יש מגבלות, ובשנת 2015 בינתיים התקציב של השיווק גדל ביחס לשנת 2014, גם בהיקפו וגם בביצוע, ביחס לתקופה המקבילה אשתקד.

<אסף וסרצוג: אני רוצה להתייחס לשאלה הנוספת ששאלת.

<אסף וסרצוג: תקציב התיירות, באופן גורף לאורך השנים האחרונות, גדל.

<אסף וסרצוג: תקציב התיירות הסתיים בשנת 2014 בסדר גודל של 900 מיליון שקל.

<אסף וסרצוג: צריך להבין שבתחום התיירות יש נושאים נוספים; למשרד התיירות יש תקציבים שבהם הוא משקיע גם בהקמה של בתי מלון, גם בתשתיות תיירות, ובין היתר גם בתקציב השיווק.

<אסף וסרצוג: כך שצריך להסתכל על הכול כמכלול כולל, וזו נקודה שחשוב לשים לב אליה.

<אסף וסרצוג: אתייחס לתקציב 2015 ואז אגע גם בשאלה שלך.

<אסף וסרצוג: אנחנו כרגע נמצאים בעיצומן של ההכנות לדיוני התקציב, שאמורים לקרות בתקופה המאוד קרובה.

<אסף וסרצוג: אנחנו נשב עם המשרד ואנחנו נדבר.

<אסף וסרצוג: יש פה שני פרמטרים.

<אסף וסרצוג: אחד, הפרמטר הפנימי, כלומר, שמתוך תקציב המשרד, המשרד יצטרך לקבוע מה סדר העדיפויות שלו; וכמו שאמרתי, יש מספר נושאים כבדי משקל שבהם המשרד משקיע כספים, והוא יכול לתעדף בין הנושאים האלה.

<אסף וסרצוג: דבר שני, ההיבט של תקציב המדינה.

<אסף וסרצוג: לא נרחיב על זה פה, אבל כרגע יש בעיה להתכנסות המסגרות, והממשלה תצטרך לתעדף איפה היא שמה את התוספות התקציביות שיהיו.

<אסף וסרצוג: לגבי השאלה של אפקטיביות השיווק, מה שהראה כאן השר - - -

משה גפני: האמת שלא הייתי מרוכז.

משה גפני: אז אם המנכ"ל יבוא ויגיד "אנחנו הולכים לעשות שיווק" – אתם תיתנו?

<אסף וסרצוג: אז אמרתי, יש לנו פה שני נושאים.

<אסף וסרצוג: אנחנו מדברים על דיוני התקציב - - -

משה גפני: עזוב את דיוני התקציב, אני מכיר את דיוני התקציב.

<אסף וסרצוג: שנייה, שנייה.

<אסף וסרצוג: יש את תקציב המשרד, שהוא גדול.

<אסף וסרצוג: הוא מכיל בתוכו רשימה ארוכה של נושאים שבהם הם מתעסקים, ויש את התעדוף הפנימי של המשרד.

<אסף וסרצוג: כלומר, המשרד יוכל לתעדף - - -

איתן ברושי: אני רוצה לשאול אותך משהו.

איתן ברושי: האם למנכ"ל ולשר יש חופש פעולה ותמרון בתוך תקציב המשרד, או שהוא צריך אישור מכם להעביר מסעיף לסעיף?

איתן ברושי: אני מדבר על התקציב הקיים, של 2015.

<אסף וסרצוג: זה קשור, כמו בכל תקציב - - -

משה גפני: איתן, זה לא נוגע דווקא למשרד התיירות.

איתן ברושי: אבל התשובה מעניינת.

איתן ברושי: התשובה היא שלא.

משה גפני: השר והמנכ"ל לא רלוונטיים.

משה גפני: מה ש-הם מחליטים.

איתן ברושי: מה שהם מחליטים.

איתן ברושי: הם יודעים הכי טוב.

משה גפני: זה המצב.

איתן ברושי: אז אולי תעשה פעם דיון על התנהלות האוצר, על ההתנהלות של אגף התקציבים מול משרדי הממשלה.

משה גפני: בסדר, אבל זה דיון אחר.

מיקי לוי: חבר'ה, תעזבו את האוצר, יש שם אנשים - - -

איתן ברושי: הנה, יש פה סניגור קבוע לאוצר.

מיקי לוי: נכון, אני אגן עליהם בחירוף נפש, הם שומרים על הקופה הציבורית.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי וחבר הכנסת ברושי, האנשים במשרדי הממשלה, כולל במשרד האוצר, הם אנשים נפלאים וטובים והכול בסדר.

מיקי לוי: אני מודה לאדוני.

איתן ברושי: אתה צודק, הבעיה זה השרים, לא הפקידים.

טלי פלוסקוב: למה?

טלי פלוסקוב: יש שם שר מצוין.

משה גפני: השרים הם נפלאים – תלוי באיזה ממשלה.

איתן ברושי: לכל פקיד יש שר.

משה גפני: אבל זה לא רלוונטי העניין הזה.

איתן ברושי: השר לא יכול לקחת לשיווק מסעיף אחר.

משה גפני: חבר הכנסת ברושי, צריך להתרגל למצב הזה.

משה גפני: אם אנחנו רוצים לשנות את המצב הזה, הרי שמדובר בדיון ארוך, לא פשוט, ויכול להיות שגם בתיקוני חקיקה.

משה גפני: לפי דעתי אף ראש ממשלה ואף שר אוצר לא ייתן לך את זה.

משה גפני: אף על פי שיש חברי כנסת חדשים, אז לך תדע מה הולך לקרות.

משה גפני: אבל עכשיו אני מדבר אתו.

משה גפני: התפקיד שלנו בוועדת הכספים זה לנסות להגיע למצב שבו גם מבחינת החוק אתה צריך להעביר להם את הכסף, וגם מבחינת הנתונים שהשר מביא והמנכ"ל כנראה גם יביא, שהרי אין חולק על כך שזה כסף שמביא הרבה כסף.

משה גפני: עכשיו אני שואל על בירוקרטיה.

משה גפני: המנכ"ל אומר שהוא רוצה לשווק את אילת – האם הוא צריך לנהל אתך דיאלוג?

משה גפני: אצלנו היו אומרים להתחנף, אבל אני לא אומר את זה, כי זו מילה לא יפה.

משה גפני: אבל האם הוא צריך לבקש ממך טובה כדי שתיתן לו?

משה גפני: הרי זה מגיע לו על פי החוק.

משה גפני: תקציב 2014 כולל את התוספות, כמו שכתוב בחוק יסוד: משק המדינה: "ביתרה תשתמש הממשלה רק להפעלת שירותים חיוניים ופעולות שנכללו בחוק התקציב הקודם, לרבות כאלו שנכללו באמצעות שינויים תקציביים".

משה גפני: זאת אומרת, גם אם הבסיס היה פחות, הרי שאם היו תוספות ב-2014 אז זה כן נכלל בתוך האחד חלקי 12.

משה גפני: אז האם אתם מנהלים דיאלוג רק כדי לנהל דיאלוג, או שאתם חייבים לתת להם את הכסף?

<אסף וסרצוג: אז קודם כול: לא.

<אסף וסרצוג: כמו שעניתי קודם.

<אסף וסרצוג: אני רוצה להתעכב על הנקודה שאמרת שאין חולק עליה.

<אסף וסרצוג: יושב פה המנכ"ל, והוא עסק בשנתיים האחרונות בנושא מדידת אפקטיביות השיווק.

<אסף וסרצוג: היום המשרד יודע שפעולות השיווק שלו לא נמדדות.

<אסף וסרצוג: הקורלציה שהשר הציג פה, אפשר כמובן להציג אותה, אבל צריך לעשות עבודה הרבה יותר מעמיקה בשביל לראות איפה משקיעים את הכסף של השיווק וגם לראות - - -

איתן ברושי: הם מנהלים את ה - - -

משה גפני: ברושי, שאלת שאלה – אז הנה התשובה.

איתן ברושי: גפני, אתה כבר ותיק, לא נמאס לך מהשיטה הזאת?

יריב לוין: אני מסכים שצריך למדוד, אני חושב שהמדידה היא חשובה והיא נותנת אינדיקציה לניצול של הכסף.

יריב לוין: אני יכול לומר שאני פניתי מיוזמתי, והגענו כבר להבנה לגבי זה.

יריב לוין: אמרתי שאני מבקש שהאוצר ימנה את המודד שלו, לפי הפרמטרים שלו, כדי לבדוק עכשיו ומיד.

יריב לוין: ואני עדיין מחכה שיגיע המודד הזה.

יריב לוין: הם אמרו לי: תוציא מכרז.

יריב לוין: אמרתי: מכרז ייקח לי שנה, אני רוצה את המודד עכשיו.

יריב לוין: זאת אומרת, אין ויכוח, צריך למדוד, זה ברור.

יריב לוין: וגם ברור שצריך לדעת איפה מצליחים לעשות יותר טוב.

יריב לוין: אבל לא יכולה להיות מחלוקת על כך שההכנסות, גם אם נעשה את העבודה הכי גרועה בעולם, יעלו על ההוצאות בפער אדיר ובאופן מידי.

משה גפני: אסף, אני לא הולך לשנות את השיטה היום.

משה גפני: אבל לא מעניין אותי בכלל העניין הזה, מעניין אותי רק דבר אחד: מתי אתם מסיימים את המדידה?

משה גפני: מתי אתם שמים את הבן אדם ונותנים תשובה למנכ"ל?

משה גפני: מתי?

<אסף וסרצוג: קודם כול, מי שאחראי על פעילות השיווק זה משרד התיירות - - -

משה גפני: נו, אסף, תענה לי תשובה לשאלה.

<אסף וסרצוג: אנחנו לא ממנים את המודד.

משה גפני: אבל אמר השר: אני נותן לכם, רק תגידו מתי אתם מסיימים.

<אסף וסרצוג: אז אני אשמח לחדד - - -

משה גפני: לא, אל תשמח, בגלל שאני עצוב.

משה גפני: אני לא מבין מה שאתם מדברים.

משה גפני: דבר אתי מקצועית.

משה גפני: אמרת שצריך לעשות מדידה ואתם תעשו מדידה וכולי.

משה גפני: אמר השר, בניגוד לכמה חברים שדי התרגזו, שהוא מסכים שצריך מדידה והוא מסכים שמשרד האוצר יעשה את זה, על פי הפרמטרים - - -

<אסף וסרצוג: אבל כבוד היושב-ראש - - -

משה גפני: רגע, תשמע עד הסוף.

משה גפני: הוא אמר: אני מסכים, אתם בעלי הבית, אתם עושים את המדידה.

משה גפני: אם אתם מסכימים שיעשה את זה משרד התיירות – בסדר.

משה גפני: אבל משרד התיירות אומר, אם המנכ"ל והשר אומרים, "תעשו אתם" – כמה זמן זה ייקח?

<אסף וסרצוג: אני אשמח לסיים שני משפטים ברצף, כדי להבהיר את הנקודה.

משה גפני: לא יודע מה יש לך לסיים, תענה לי תשובה.

<אסף וסרצוג: אני אענה.

<אסף וסרצוג: מי שאחראי על פעילות שיווק התיירות של מדינת ישראל זה משרד התיירות.

<אסף וסרצוג: הוא אחראי על איפה הוא משווק, הוא אחראי לקבוע את מי הוא ממנה כמשווקים שלו, הוא אחראי על איזה פעילויות שיווק הוא עושה בארץ בחו"ל ובכל מקום אחר.

<אסף וסרצוג: אלו ההחלטות שלו לחלוטין.

<אסף וסרצוג: בתוך התקציב שלו, המשרד עושה את הדברים האלה.

<אסף וסרצוג: מי שגם צריך למדוד את אפקטיביות השיווק זה המשרד, מכיוון שהמשרד צריך לדעת האם הוא מפרסם שלט כאן או באינטרנט, או במדינה כזאת לעומת מדינה אחרת.

<אסף וסרצוג: מה שאנחנו אומרים, וגם השר אומר את זה, ושיתקן אותי אם אני טועה, זה שהשר ביקש את עזרתנו במינוי כמה שיותר מהיר של מודד, אבל מי שמבצע את המדידה זה משרד התיירות.

<אסף וסרצוג: אנחנו נעתרנו לעזור, אנחנו מנסים לעזור כדי שזה יקרה בצורה המהירה ביותר, שהרי זה גם אינטרס שלנו, כי אנחנו מאמינים שתקציב השיווק צריך להיות מנוצל כראוי - - -

משה גפני: זאת אומרת שמשרד התיירות צריך לעשות את זה?

<אסף וסרצוג: כן.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, כמה זמן זה ייקח?

<אמיר הלוי: אנחנו התחלנו את התהליך, יש חברה שמתחילה לעבוד על זה, וזה סיפור של כמה חודשים כדי שתהיה עבודה רצינית.

אראל מרגלית: על מה?

<אמיר הלוי: תהליך מדידה, כדי לדעת מה האפקטיביות, במה להשקיע, נושא של קמפיינים, איפה להשקיע.

<אמיר הלוי: למדוד את האפקטיביות.

<אמיר הלוי: יש למשל מערך שלם, תקציב גדול מאוד, להבאת ידוענים ובלוגרים; במה להשקיע ומה האפקטיביות של הבאה של עיתונאי או של ידוען.

אראל מרגלית: אני רואה למשל שאתם עושים עכשיו קמפיין שיווק לישראל בטור דה-פרנס, "land of creation".

אראל מרגלית: למשל קמפיין כזה, איך אתה מודד אותו?

<אמיר הלוי: יש הבדל בין קמפיינים תדמיתיים לקמפיינים מכירתיים.

<אמיר הלוי: דווקא הדוגמה של הטור דה-פרנס, שכבר שנה שנייה אנחנו רצים שם חזק מאוד כדי לעשות חיבור תודעתי של הקהל שצופה בספורט באירופה, ולא רק בקיץ, ומוציא הרבה כסף על תיירות; לחבר אותו לזה שישראל היא יעד תיירות, תיירות ספורט וכולי, במיוחד בחורף.

<אמיר הלוי: ולכן יש פה את השלב התדמיתי.

<אמיר הלוי: והשלב הבא הוא השלב המכירתי, ואנחנו עכשיו בסיום של בניית אתר שיפנה לכל האירועים והמכירה.

<אמיר הלוי: השר מוביל עכשיו את השלב הבא, שלא יהיה רק תדמית, אלא דגש גם על המכירה, כי היום אנחנו מתמודדים במזרח התיכון עם שוק של הרבה דילים, הרבה אטרקציות מאוד אטרקטיביות במחירים, ועם זה אנחנו צריכים להתמודד, עם טורקיה, יוון וכולי, שהמחירים יורדים.

<אמיר הלוי: השר הנחה לעשות.

<אמיר הלוי: .. אז אנחנו בונים עכשיו מערך מכירתי, שאמור לתת פה את הצד המשלים.

יריב לוין: אני רוצה לומר בהקשר הזה עוד הערה חשובה.

יריב לוין: תראו, השיווק מורכב מסל שלם של פעולות, חלקן תדמיתיות, חלקן תומכות מכירה באופן ישיר, חלקן בחתך מדינתי, חלקן בחתך של קהלים מסוימים, יהודים, אוונגליסטים וכן הלאה.

יריב לוין: המדידה באמת מורכבת ומצריכה עבודה לאורך זמן.

יריב לוין: עם זאת, יש דבר אחד שאפשר למדוד אותו באופן מידי ובקלות רבה: אם אתה עושה קמפיינים נקודתיים במדינות מסוימות ומודד אם הצלחת להביא יותר תיירים בפרק זמן מסוים.

יריב לוין: כך למשל אנחנו עושים באילת, ששם אנחנו נדע למדוד ולהגיד בתוך חודשיים-שלושה אם באמת הכסף הזה הביא תוצאה או לא.

יריב לוין: ולכן אני אומר, בשלב הראשון, עד שאנחנו נדע למדוד כל כלי בדיוק כפי שהוא, אין ספק שאם אנחנו ניקח סכום כסף ונשקיע אותו בגרמניה לצורך העניין, בחלוקה בין הכלים שאנחנו משתמשים בהם, נשיג בוודאות תוצאות שעולות משמעותית על הסכום.

יריב לוין: אחר כך, בעוד כמה חודשים, אני גם אוכל להגיד, מתוך כלל הכלים שהפעלנו, מי היה אפקטיבי יותר ומי פחות, וכך לשפר את הביצועים.

יריב לוין: אבל כדי לצאת לדרך, וגם כדי שיהיה בכלל מה למדוד, צריך לעשות פעולות שאפשר יהיה למדוד אותן, אחרת מה תמדוד.

מיקי לוי: אדוני, אי אפשר לקבוע דיון - - - ?

משה גפני: אפשר לעשות הכול, תכף נגיע לסיכום של הדיון הזה.

משה גפני: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: הערה בקשר לקריאות הביניים מקודם.

איתן ברושי: אם היית מרכז פה מספר בכירי אוצר לשעבר שיצאו לעבוד מחוץ למשרדים, היית מקבל את התשובה הנכונה לגבי ההתנהלות של האוצר זה שנים.

איתן ברושי: זה גם מופיע בספרות של בוגרי האוצר כל השנים.

איתן ברושי: השיטה שפקיד באוצר אומר לשר ולמנכ"ל מה לעניות דעתו הקובעת צריך לעשות במשרד שהוא נבחר לנהל אותו, היא כמעט מודל פרטי של ישראל.

משה גפני: נבחרת לכנסת ה-20, חבר כנסת חדש, לאחר עשייה ברוכה שהייתה לך בעבר – תעשה מהפכה פה.

רועי פולקמן: אני רוצה לציין שזה לא מה שהוא אמר.

רועי פולקמן: הוא אמר שיש דיון אחד על מסגרת התקציב, ודיון אחר על החלוקה הפנימית.

רועי פולקמן: אז בוא לא ניסחף עם האמירות האלה.

איתן ברושי: אני עוד זוכר בתקופות קודמות מאוד - - -

משה גפני: רועי, אתה שמעת מה הוא אמר?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: שפקיד באוצר - - -

איתן ברושי: אני עוד זוכר את שר התיירות מלפני הרבה שנים, שכשהיו צריכים להעביר כסף מהשקעה בטבריה לים המלח, היו צריכים אישור של הפקידות.

איתן ברושי: ההתערבות שלהם בכל פירוט של הסעיפים - - -

רועי פולקמן: זו דמגוגיה.

איתן ברושי: לא, זאת מציאות.

איתן ברושי: יש מנכ"ל ושר, וזה לא יכול להיות שהדרג המקצועי יתערב גם בתוך החלוקה הפנימית של התקציב.

איתן ברושי: אם הוא חושב שהשיווק יותר חשוב עכשיו מתשתיות או סעיף אחר – יש לו את הסמכות הזאת.

איתן ברושי: זה די הזוי.

משה גפני: אבל פקידי האוצר עושים את תפקידם נאמנה.

איתן ברושי: לא, קודם כול, השיטה הייתה.

איתן ברושי: ..

איתן ברושי: אני מציע לך, כיושב-ראש ותיק, לבחון את זה.

משה גפני: אני מציע לך לקרוא דיון בוועדת הכספים לפני 20 שנה או קצת פחות.

משה גפני: כשחיים רמון היה שר – והוא היה אז בשיא כוחו – הוא נאם שעה שלמה איך הפקידים מנהלים אותו.

משה גפני: אני הייתי אז חבר כנסת צעיר, והתפלאתי.

משה גפני: כמו רועי, התפלאתי.

איתן ברושי: אנחנו רגילים לפעמים לשמוע טענות של שרים שבעצם לא מובן על מי הם מתלוננים, הרי הם נבחרו כדי לנהל.

משה גפני: טוב, זה דיון פילוסופי מאוד מעניין.

איתן ברושי: הוא לא פילוסופי, ואני מוכן לבדוק רעיון להביא לכאן הצעה מסודרת בעניין הזה.

איתן ברושי: עוד הערה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אתה הובלת פה החלטה היסטורית של ביטול המס על עובדים זרים, וישנו כאן סגן שר האוצר, והוא מודה שהיו סגן ושר שטעו בעניין.

איתן ברושי: אין הרבה מקרים שאיש ציבור מודה בטעות ואפילו מוכן להוביל את השינוי.

איתן ברושי: אז אני מבקש ממך לעדכן את הוועדה איפה זה עומד, ולומר גם לאוצר שלא יהיה סביר לדון בבקשות האוצר אם הם כל כך יזלזלו בבקשות שלך.

איתן ברושי: במקרה זו בקשה של משרד התיירות, אבל ככל שזה תלוי בי אנחנו לא נאפשר למשרד האוצר להתחיל בדיוני התקציב ולקבל את האישורים שהוא זקוק מאתנו אם הוא לא יתייחס ברצינות להחלטה פה אחד להורדת המס לעובדים הזרים.

איתן ברושי: זה פשוט דבר בלתי נסבל.

איתן ברושי: לעצם העניין.

איתן ברושי: כנציג שבא מהמועצות האזוריות וההתיישבות, אני רוצה לומר לשר התיירות שמשרד התיירות מעולם לא התייחס מספיק ברצינות לתיירות הכפרית.

איתן ברושי: הייתה פעם אחת שמשרד האוצר והתיירות עשו במכנסיים, כשחשבו שב-2000 תהיה פה הצפה של תיירות.

איתן ברושי: הם כל כך פחדו, שהם כמעט ויתרו.

איתן ברושי: בסוף היו נסיבות אחרות שבגינן התיירות לא הייתה בהיקפים שחשבו.

איתן ברושי: ולכן אני חושב שהיכולת להתבסס על תיירות כפרית – במהירות, בגמישות, בעלויות – היא מאוד גדולה לעומת הקמת בתי מלון.

איתן ברושי: למרות שזה כמובן לא אחד נגד השני.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאחד הדברים שמקשים על ההתיישבות זה שהנסיבות הביאו לירידת משקלה של החקלאות, והשימושים הלא חקלאיים והשימושים החורגים – המינהל כל כך מתלהב לעסוק בהם ולא פעם לתקוע ולהכשיל יוזמות.

איתן ברושי: אני חושב שצריכה להיות ועדה מיוחדת במשרד התיירות שתטפל בתיירות הכפרית, ובין היתר לעבוד מול המינהל, שעכשיו עוסק בנושא השימושים הלא-חקלאיים, ולומר שמי שעושה שינוי ייעוד לתיירות, יש לו תנאים מיוחדים.

איתן ברושי: זאת אומרת, אם יוכיחו שבמקום לול או במקום סככה אפשר לעשות תיירות – אני חושב שצריך למצוא הסדר בתוך הממשלה, מול המינהל, שהנושאים האלה יקבלו עדיפות והקלה.

איתן ברושי: אחרת נהיה עדים לתשתיות לא מנוצלות וליישובים שאין להם קיום.

אראל מרגלית: אבל צריך לשדרג את הצימר מהלול.

מיקי לוי: ואז אתה פוגע בבתי המלון.

משה גפני: רבותיי, בואו נתקדם, אין לנו הרבה זמן.

איתן ברושי: אני מציע למיקי להבין שבקטע הזה אני מבין לפחות כמו שהוא מבין במשטרה.

מיקי לוי: אני לא פוסל את זה, אני רק אומר שצריך לראות את האיזונים.

איתן ברושי: לכן אני מציע צוות מיוחד שיטפל בתיירות הכפרית ושייתן מענה - - -

משה גפני: צוות של מי?

איתן ברושי: של משרד התיירות, של המרחב הכפרי.

<קריאה: יש בשביל זה אגף.

איתן ברושי: ובכל זאת אנחנו לא מרוצים מהמציאות הקיימת.

איתן ברושי: השר, אני מדגיש במיוחד את העניין של השימושים הלא חקלאיים.

איתן ברושי: יש פוטנציאל גדול ותשתיות לא מנוצלות, ובהבנה עם המינהל לגבי הגדרות משותפות – יש מקום להקלה.

איתן ברושי: זה נחוץ מאוד לתיירות, נחוץ להתיישבות, שחלקה הגדול הוא גם פריפריאלי ומפוזר לאורך הגבולות.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת סתיו שפיר.

סתיו שפיר: אני רוצה לשאול שאלה שהיא יותר מוכוונת לאוצר.

סתיו שפיר: אני מדברת על פיצויים וסיוע לעסקים שקשורים בשוק התיירות, בעקבות "צוק איתן".

סתיו שפיר: אנחנו כבר בזמן המלחמה הצבענו על העברת המקדמות לבעלי העסקים, על פי המתווה הקיים שהוצע בזמנו.

סתיו שפיר: אנחנו כבר אז טענו שהמתווה הזה הוא לא מספיק, מאחר שיש לא מעט עסקים שלא נכללים בתחום המתווה, בין אם זה טיולים מאורגנים ומדריכי טיולים, בין אם זה חלק מעולם המסעדנות וכולי וכולי.

סתיו שפיר: אלה אנשים שללא כל צל של ספק היו צריכים להיכלל במתווה – הם איבדו הכנסות, הם ניזוקו מאוד בתשלומים לעובדים ובדברים אחרים, ולכן לא הייתה שום סיבה הגיונית לא להכניס אותם, פרט לקמצנות.

סתיו שפיר: אחרת אני לא מצליחה להבין את הסיבה.

סתיו שפיר: עכשיו, בזמנו אמרו לנו: אל תתווכחו עכשיו על המתווה, כי אז הם לא יקבלו את המקדמות; תחכו אחרי שהם יקבלו מקדמות, נראה מה קורה, יעבור דצמבר, ואז נדבר שוב על המתווה.

סתיו שפיר: והנה, אנחנו עכשיו כבר ביולי, עברה שנה מאז המבצע, ואני מטפלת באופן אישי בפניות של כאלה שעדיין לא קיבלו פיצויים ואני מניחה שגם לא יקבלו אותם.

סתיו שפיר: ולכן מאוד ראוי שהוועדה, בשותפות עם המשרד – ואני בטוחה שהמשרד יהיה שותף מלא לדבר הזה – ידרשו גם להכניס כחלק מהתקציב – וגם לפניו, כי ועדת חריגים יכולה לאשר תקציבים נוספים, למשל, אנחנו רואים כל הזמן איך משרד הביטחון פועל על תקציב אחר ממה שניתן לו – באמצעות אישורי החשכ"לית.

סתיו שפיר: ולכן אין פה שום סיבה ושום תירוצים של אחד חלקי 12, זה פשוט שטויות.

סתיו שפיר: ואני חושבת ששנה אחרי "צוק איתן" ולפני שאנחנו מצביעים על תקציב - - -

איילת נחמיאס ורבין: רגע, וגם שנתיים וחצי אחרי "עמוד ענן", כי גם שם יש כאלה שעוד לא קיבלו פיצויים.

סתיו שפיר: כן, גם על זה, ושלא לדבר על "עופרת יצוקה".

סתיו שפיר: אז כבר עכשיו לדרוש מתווה אחר, שיכלול את כל העסקים שקשורים בשוק התיירות, על מנת לאפשר להם להתקיים.

סתיו שפיר: אנחנו יכולים לדבר על פיתוח תיירותי מפה עד מחר, אבל אם אנחנו לא נעזור לאנשים שמוציאים את הדבר הזה לפועל, אז אנחנו לא נממש את הפוטנציאל שלנו בתחום הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אני לא רוצה להוסיף, כי יש יותר מדי דוברים.

מיקי לוי: אני רק מבקש לא לשכוח את משטרת ישראל.

מיקי לוי: יש שם עשרות מיליונים שאנחנו יכולים לחסוך בנושא האבטחה.

מיקי לוי: זה עול כבד על בתי המלון, ואפשר לעשות שם עבודה כדי להוריד חלק מהעול הכלכלי הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: איילת, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, היושב-ראש.

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת חושבת שהדיון הזה הוא מאוד חשוב, ואני גם במליאה דחפתי, אחרי בקשתו המוצדקת של אראל מרגלית, שזה יעבור לוועדת הכספים, כי לפני חודש קיימנו דיון בוועדת הכלכלה בנושא המשבר בענף התיירות.

משה גפני: השר הדגיש בהתחלה, ואני מקבל את זה, שאנחנו מדברים על הנושא התקציבי.

איילת נחמיאס ורבין: כן, כן, אז אני אייחד לזה את דבריי.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין, אנחנו מדברים על חיסרון בגודל מאוד קשה שיש לישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן, עד שממשלת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: אגב, השר, לי מאוד חסר בשקף שלך הפוטנציאל של ישראל גם בתעשייה המסורתית, כי גם תעשייה מסורתית מיוצרת היום באמצעי היי-טק, ולכן אני חושבת שגם היא מנוע צמיחה מאוד משמעותי לישראל, בוודאי למקומות עבודה.

משה גפני: מה זה קשור לתיירות?

איילת נחמיאס ורבין: זה לגבי השקף שלו על מנועי הצמיחה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת רק הערה לסדר.

יריב לוין: מקבל אותה .

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים להבין שאנחנו סובלים מחיסרון מאוד קשה בגודל.

איילת נחמיאס ורבין: ועד שהממשלה לא תשכיל ותאמר שהתיירות היא משאב לאומי וככזאת היא פרויקט לאומי וממלכתי, אז השר יבוא אלינו גם בעוד חצי שנה כששוב התקציב שלו יהיה.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: התקציב המקורי היה 886 מיליון, אחר כך העלו אותו ל-767, ובסופו של דבר נוצלו ממנו קצת פחות מ-600 מיליון שקלים.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר, מי שעוקב אחרי ענף התיירות ב-20 השנים האחרונות יודע שהמחסור בתקציב הוא תמידי, וזה במקביל לסינוס הזה שכל הזמן יש פה במצב התיירות, כתוצאה מהמצב הגאופוליטי שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: ואם אנחנו לא נדחף הצעת מחליטים אמתית.

איילת נחמיאס ורבין: .. השר, אנחנו יכולים כמובן לתת לך רוח גבית אדירה בעניין, כי אני חושבת שיש פה הסכמה כללית על החשיבות של התיירות.

איילת נחמיאס ורבין: אתה תבוא בתקציב 2016 עם אותן טענות מוצדקות בעיניי, וכנ"ל גם ב-2017.

איילת נחמיאס ורבין: כי זה היחס של המדינה לדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אדוני היושב-ראש, מישהו תכנן כבר את שתי הזרועות הנוספות בנמל התעופה בן-גוריון, שתי זרועות שאמורות להיות מסוגלות לייצר כאן תנועת תיירים הרבה יותר גדולה?

איילת נחמיאס ורבין: לא מתעסקים בזה בכלל, כי זה עניין תקציבי.

איילת נחמיאס ורבין: אני למשל מתעסקת עכשיו בפנייה הזויה של מלון "הנסיכה" באילת, שעוד מעט יימכר לגורמים אחרים באילוצים.

איילת נחמיאס ורבין: אני עירבתי את השר בנושא הזה ואת המנכ"ל, כי מדובר בסיטואציות פשוט הזויות – מלון שהוא יחסית רווחי, עם תפוסה של 65%, נמצא בבעיה, ואין רגולטורים ואין מושיע.

איילת נחמיאס ורבין: אז אם אנחנו רוצים להושיע, אנחנו צריכים, גם בוועדה הזאת וגם בוועדת הכלכלה, לדחוף את הממשלה לקבל החלטה אמתית, וגם, לשם שינוי, לעמוד מאחוריה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מאיר יצחק הלוי, ראש עיריית אילת.

משה גפני: מכיוון שאני רוצה לתת לעוד כמה, אני מבקש לתמצת.

מאיר יצחק הלוי: תודה על הדיון.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו עיר התיירות הברורה ביותר.

מאיר יצחק הלוי: מבחינתו, אם יש תיירות – יש עיר; אין תיירות – אין עיר.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להעלות ארבעה נושאים טלגרפית.

מאיר יצחק הלוי: אני אתחיל מהמקרו.

מאיר יצחק הלוי: אין ספק שצריך להכניס את נושא החינוך למודעות ולתודעה גם במערכת החינוך במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא מבינים שמדובר פה בתרבות של תיירות, וצריך ללמוד מהרבה מאוד מקומות אחרים בחוץ ארץ.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני מפנה מבט לכולנו: בואו נכניס את המסלול הזה כחלק ממסלול משמעותי גם בחינוך.

מאיר יצחק הלוי: רעות-תדמור שקורס, ועוד בתי ספר – חבל.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו ממי ללמוד, כמו מלוזן בשווייץ ועוד.

מאיר יצחק הלוי: דבר שני.

מאיר יצחק הלוי: המחסור החמור בעובדים מביא את מצב התיירות לכאוס מוחלט בעיר אילת, ואני יודע להגיד שזה גם בים המלח.

מאיר יצחק הלוי: נדרשת פה עשייה מהירה, משמעותית ויצירתית.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו כמה רעיונות, ואני אמור להיפגש עם השר השבוע ואציג את הנושא בפניות דבר נוסף שאני מבקש להעלות כאן: יושבת עכשיו החלטה הזויה, זחוחה, חסרת רגישות, שמתייחסת לשודדי הנדל"ן: סגירת שדה דב.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לכם, סגירת שדה דב זה סגירת עיר התיירות המובילה במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: אתם מכניסים להסגר עיר שלמה.

מאיר יצחק הלוי: אם המוצר התיירותי לא יהיה מוצר תיירותי איכותי, לא תהיה תיירות.

מאיר יצחק הלוי: צריך שהדברים האלה יהיו ברורים, וזאת מעבר לנזק הישיר שבסגירת שדה דב.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, אף לא תושב אחד נשאל מה דעתו על כך שסוגרים לו את התחנה המרכזית שלו.

מאיר יצחק הלוי: זה פשוט הזוי, ואני אומר את זה ומפנה מבט אליכם, אדוני היושב-ראש והשר.

מאיר יצחק הלוי: זה לקחת עיר שלמה ולהפוך את התושבים שלה לשקופים, וזה לחסל תעשייה שלמה של תיירות, גם ישראלית, שהיא לא פחות חשובה.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני אמשיך להגיב בעניין הזה גם במחוזות אחרים.

מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף.

מאיר יצחק הלוי: בואו נפנה מבט מזרחה ונסתכל מה קורה בעיר עקבה.

מאיר יצחק הלוי: אני מזמין את כל חברי הוועדה, אדוני היושב-ראש, להסתכל איך מדינה החליטה בהחלטה אסטרטגית לקדם את נאת המדבר המדהימה הזו.

מאיר יצחק הלוי: היא פטרה את עצמה מבירוקרטיות, קיבלה החלטה אסטרטגית, ובעוד חמש שנים העיר עקבה תהיה אחד ממקורות ההכנסה המשמעותיים ביותר שיש למלוכה הירדנית.

מאיר יצחק הלוי: ומה שאמר השר נכון לגמרי, תיירות מניבה הכנסות לקופת המדינה.

מאיר יצחק הלוי: זו לא מעמסה, זו השקעה נכונה, וראוי שתתייחסו אליה.

מאיר יצחק הלוי: משפט אחרון.

מאיר יצחק הלוי: אני מתייחס לעיר שלי כאל משאב לקופת המדינה, לאוצר.

מאיר יצחק הלוי: וסגירת שדה דב זה חיסול המשאב, ואני כמובן אעלה זאת בפורומים נוספים כבר בימים הקרובים.

מאיר יצחק הלוי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דב ליטבינוף, ראש המועצה האזורית תמר.

<דב ליטבינוף: אני מבין שזה דיון חירום - - -

משה גפני: שום דבר לא חירום.

<דב ליטבינוף: דיון חירום על מצב התיירות, ולפיכך צריך גם פעולות חירום.

<דב ליטבינוף: אנחנו נמצאים לפני התחדשות - - -

משה גפני: ישיבה של חכמי חלם.

משה גפני: אפשר להרוויח כסף, אבל מחזיקים את הכסף בקופה.

משה גפני: זה לא חירום.

<דב ליטבינוף: אנחנו נמצאים בפני התחדשות היסטורית - - -

משה גפני: אנחנו פשוט יושבים פה ואנחנו הולכים לשבת כמה חודשים, ויצטרכו להביא תקציב ויצטרכו לעשות דברים, אבל אנחנו לא נסכים שככה יהיה המצב.

משה גפני: ..

משה גפני: יבקשו מאתנו לקצץ במקום אחד, אבל במקום שמניב כסף, בו לא נוגעים.

משה גפני: לא נסכים לזה.

משה גפני: אמנם אנחנו מקסימום חברי כנסת, אבל בכל זאת יש לנו פה ושם גם אינטליגנציה.

<דב ליטבינוף: כמו שאמרתי, אנחנו נמצאים בפני התחדשות תיירות היסטורית בים המלח, שמוביל אותה משרד התיירות, כולל הקמה של חוף לציבור הדתי, שהשנה יבקרו בו 200,000 מתרחצים, שזה פוטנציאל תיירותי גדול מאוד.

<דב ליטבינוף: וללא שיווק כל ההשקעה הזאת תרד לטמיון.

משה גפני: 200,000 איש מבקרים בים המלח?

<דב ליטבינוף: לא, 200,000 יבקרו בחוף הציבורי הנפרד.

משה גפני: הוא דתי?

<דב ליטבינוף: החוף הדתי.

<דב ליטבינוף: 200,000 - - -

רועי פולקמן: כמה מהם תיירים?

רועי פולקמן: פשוט הדיון היום הוא על תיירות חוץ.

יריב לוין: השאלה כמה מהם יקבלו דוחות חניה.

יריב לוין: צר לי, זאת השאלה היחידה.

יריב לוין: כי לא יהיה להם לא איפה לאכול, לא איפה לבלות ולא כלום, אבל דוח חניה הם יקבלו.

<קריאה: אפס תיירים, 100,000 דוחות חניה.

<דב ליטבינוף: כבוד השר, אני מבין שעוד לא נכנסת לתפקיד וכבר מישהו - - -

יריב לוין: לא צריך להיות שר התיירות בשביל זה, אני פשוט מגיע לשם כאזרח מהשורה.

<דב ליטבינוף: אתה צריך לשמוע את שני הצדדים.

משה גפני: בסדר, נשמע את הצד השני לגבי דוחות החניה בשנה הבאה – עכשיו אנחנו בתקציב.

<דב ליטבינוף: בדיוק.

<דב ליטבינוף: אני אומר שמה שהשר הציג לגבי השיווק בחו"ל – המצב עוד יותר חמור, כי התקציב שהשר הציג לשיווק בחו"ל כולל גם החזקת הלשכות בחו"ל.

<דב ליטבינוף: כלומר, זה לא תקציב שהולך רק לקמפיין שיווקי.

<דב ליטבינוף: זאת אומרת שהמצב השר הציג – זה אפילו יותר גרוע.

<דב ליטבינוף: מה שהשר הציג לגבי התמיכה בחברת התעופה – זה פשוט קמפיין השיווק הטוב ביותר.

<דב ליטבינוף: זה המשרד היחיד, אני חושב, שנותנים לו כסף והוא הופך אותו למזומנים באופן מידי.

<דב ליטבינוף: לכן אני חושב שצריך לעשות את זה באופן מידי ולתמוך בנושא הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אלי גונן, נשיא התאחדות המלונות.

<אלי גונן: צהריים טובים.

<אלי גונן: דבר ראשון, אני רוצה להודות לחברי הכנסת שיזמו את הדיון.

<אלי גונן: אני פעיל בהתאחדות המלונות כבר הרבה שנים, ואני מוצא את עצמי באחת הפעמים היחידות שגורמות לי הרגשה טובה, כי אני יכול להגיד שאני מסכים עם השר מילה במילה.

<אלי גונן: זה באמת נותן לנו, הסקטור הפרטי, רוח גבית חשובה וקריטית.

<אלי גונן: אני רוצה להגיד כמה דברים.

<אלי גונן: א', עברנו משבר גדול מאוד ב"צוק איתן" ועוד לא התאוששנו ממנו.

<אלי גונן: אני מוכרח להגיד שבמסגרת לשכת המעסיקים היינו במשא ומתן עם האוצר על סיוע לכלל התעשייה.

<אלי גונן: פעם היה לי חלום להיות נציב שירות המדינה, אבל כששמעתי פה איך מדברים על פקידי הממשלה, אמרתי "רגע, צריך גם על זה לחשוב".

<אלי גונן: אבל אני כן אומר שמשרד האוצר מאוד הלך לקראתנו - - -

משה גפני: אלי, אם אפשר, לתמצת, כי יש פה עוד כמה ואני גם רוצה לסכם.

<אלי גונן: אני אתמצת מאוד.

<אלי גונן: אנחנו פנינו גם לשר בבקשה להאריך את הסיוע עד סוף 2015, וזה נמצא בדיון אצל השר.

<אלי גונן: אני רוצה להגיד ממש בקצרה כמה דברים.

משה גפני: לא כמה דברים, דבר אחד.

<אלי גונן: קצר.

משה גפני: תתמצת בבקשה.

<אלי גונן: מאוד אתמצת.

<אלי גונן: תראו, אליבא דכל המדינות בעולם, התיירות היא מוצר ציבורי.

<אלי גונן: היא נחשבת כמוצר ציבורי, ולכן הממשלה צריכה לטפל בתיירות.

<אלי גונן: התלות של הסקטור הפרטי בפעילות הממשלה היא קריטית.

<אלי גונן: שיהיה ברור, זה בכל העולם.

<אלי גונן: כשאני מסתכל על מדינות ה-OECD, אז מבחינת חשיבות התיירות, מתוך 140 מדינות כיום, אנחנו במקום 94; ואני מקווה מאוד ששר התיירות יביא אותנו למקום אחר.

<אלי גונן: אני רוצה להגיד שיש המון דברים לעשות.

<אלי גונן: אפשר לעשות תיירות מרחב כפרי, אטרקציות ועוד.

<אלי גונן: אבל יש דבר אחד שהוא קריטי, ואני מאוד מקווה שהוא לא נשאר ברמה של דיון.

<אלי גונן: תראו, אני אגיד לכם באופן ממשי עם מה אנחנו מתמודדים.

<אלי גונן: אנחנו היום פותחים את העיתון, ויש ידיעה מרעישה שעכשיו המטוסים של "ארקיע" לאילת יטוסו עם מנגנון שהוא מונע טילים.

<אלי גונן: אני קורא את זה ואומר "נהדר", והתייר גם קורא את זה.

<אלי גונן: ומה שקורה זה שאין לנו תשובה טובה לכל הדברים האלה.

<אלי גונן: וכבר הוכיחו המחקרים בעבר שיש רק דבר אחד שאנחנו צריכים להתגבר עליו בתדמית של מדינת ישראל, וזה שיווק, שיווק, שיווק.

משה גפני: זה נושא הדיון, בסדר.

<אלי גונן: אני מבקש רק שלא ניכנס לנושא של מודדים, מדידות ו - - -

משה גפני: אין לנו זמן, אין לנו זמן.

<אלי גונן: אז יכול להיות שפעם צריך לשנות את סדר היום, שיישמע גם הסקטור הפרטי, לפני שכל הח"כים יוצאים.

משה גפני: בסדר, אז תגיד משפט בעניין.

<אלי גונן: זה אבסורד לאללה.

<אלי גונן: לא פלא שקשה להיות בסקטור הפרטי - - -

משה גפני: נו, אז תגיד משפט.

<אלי גונן: מה שאני מצפה היום מהוועדה זה שהוועדה תקבל החלטה היום להקצות כבר עכשיו 100 מיליון שקל נוספים למשרד התיירות, לשיווק, ו-400 מיליון שקל ל-2016.

<אלי גונן: את השנה כבר איבדנו, אבל אם ייתנו עכשיו למשרד התיירות 100 מיליון, אולי נציל את נובמבר, אולי נציל את 2016.

<אלי גונן: כי אחרת בשנה הבאה נעשה פה עוד דיון למה לא עשינו כלום ולמה לא יצא כלום.

<אלי גונן: אז זה נורא יפה שכל חברי הכנסת – ואני מעריך את כולם, אני מכיר את כולם אישית – באו, דיברו, התלהבו ויצאו, אבל אני חושב שצריך לקבל החלטה כאן ועכשיו.

<אלי גונן: כאן ועכשיו.

<אלי גונן: אין מה לעשות בעניין.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: בני כפיר, אגודת מורי הדרך.

משה גפני: משפט, אם אפשר.

משה גפני: אתם לא קיבלתם מ"צוק איתן"?

<בני כפיר: לא קיבלנו אגורה אחת.

<בני כפיר: למרות שהחלטת הממשלה הייתה לתת לנו כספים ולפצות אותנו בכל מיני דרכים, עד הרגע הזה הדברים מתנהלים כבר שנה שלמה.

<בני כפיר: אני רוצה לומר דברי הערכה למשרד התיירות, שמוביל אותנו ואנחנו הולכים אתו כתף אל כתף, אבל כל הזמן המנכ"ל והמשרד נתקלים בכל מיני חסמים שמונעים מאתנו לקבל את הכסף, לצערי הרב.

משה גפני: נעקוב אחרי זה ותכף המנכ"ל יתייחס.

<בני כפיר: הפגיעה בנו היא פגיעה קשה מאוד, טוטלית, והיא נמשכת עד היום הזה.

<בני כפיר: יש לא מעט מורי דרך שיושבים היום בבית, ולצערי הרב חלקם מתחילים לשנות מקצוע, וחבל להפסיד אנשים מקצועיים מהענף, שאני מאמין ומקווה שהוא יתחדש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חיים חבלין, התנועה הקיבוצית.

משה גפני: בקצרה, אם אפשר.

<חיים חבלין: אני רוצה להצטרף לברכות של איתן, וגם קצת לתקן אותו: זו לא הייתה המלצה למשרד האוצר; התקבלה פה החלטה להוריד את מס המעסיקים, ואנחנו דורשים שזה יתקיים, כי זה צעד ראשון בהצלת החקלאות.

<חיים חבלין: לנושא התיירות.

<חיים חבלין: התיירות הכפרית היא 30% תפוסה לאורך הרבה שנים.

<חיים חבלין: זאת אומרת, בא הקיבוצניק ומחליט שהוא בונה צימרים – הוא יודע שהוא על 30%.

<חיים חבלין: לכן אני מבקש משר התיירות לכלול בקמפיינים של השנה את נושא התיירות הכפרית.

<חיים חבלין: זה דבר מאוד חשוב.

<חיים חבלין: דבר נוסף.

<חיים חבלין: בתמ"א 12, תיקון (1) מגביל ל-100 חדרים.

<חיים חבלין: זו החלטה מגוחכת, וצריך את הדבר הזה לשנות, ולאפשר לקיבוצים להתפרנס מהארחה.

<חיים חבלין: יש להם פוטנציאל ויש להם שטחים.

<חיים חבלין: וגם בנושא דמי היוון ועלויות של דמי גינון בצימרים – זה לא בית מלון.

<חיים חבלין: צימרים דורשים מים לגינון, בלי זה זה לא מתאפשר, וחייבים לתת על כך את הדעת.

<חיים חבלין: דבר אחרון, נושא כאוב מאוד: מצפה שלם, חוף מינרל, שנבלע על ידי בולענים.

<חיים חבלין: מדובר בקיבוץ שלם שהתפרנס מ-250,000 מבקרים בשנה ופרנסתו ירדה לטמיון.

<חיים חבלין: בנוסף לכך, נודע לו שמפעל "אהבה" שלו נמצא מעבר לקו הירוק, ולכן הוא גם לא יכול למכור מוצרים של "אהבה".

<חיים חבלין: אז אני מבקש שמשרד התיירות יאמץ אליו את הקיבוץ הזה.

<חיים חבלין: אנחנו, תנועת הקיבוצים, נעזור לו, אבל אנחנו צריכים את תמיכתכם.

<חיים חבלין: הקיבוץ שם בדיכאון כללי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שי ברמן, איגוד המסעדות, אחרון הדוברים.

<שי ברמן: תודה.

<שי ברמן: אני מייצג פה גם את ארגון "להב", שלא יכלו לשלוח נציג.

<שי ברמן: לנו אין את הבעיה שיש לידידנו המלונאים וחברינו מורי הדרך: מדינת ישראל לא חושבת שצריך לפצות את העסקים הקטנים והבינוניים, ולכן אנחנו בכלל לא בלופ הזה.

<שי ברמן: אנחנו לא קיבלו כלום.

<שי ברמן: לנו היה מחזור מכירות בשנת 2014 של 11 מיליארד שקל, ובשנת 2013 מחזור של 12 מיליארד שקל.

<שי ברמן: זה פער של מיליארד שקל שחסרים לנו, והסיבה לכך היא ברורה: "צוק איתן".

<שי ברמן: זה גם מתרכז בחודשיים.

<שי ברמן: ואף אחד לא חשב לפצות אותנו, ואנחנו עד היום מדממים בגלל העניין הזה.

<שי ברמן: ולא רק שאנחנו מדממים בגלל העניין הזה, אנחנו גם מרגישים שאנחנו אנשים רדופים.

<שי ברמן: מעבר לכל הבעיות שדיברו עליהן פה, אנחנו חווים חקיקות פופוליסטיות שפשוט לא נותנות לנו לזוז, בייחוד לעסקים קטנים ובינוניים, שאין להם את המשאבים להתמודד עם זה.

<שי ברמן: דיברו פה על הנושא של העובדים הזרים; אנחנו נרדפים על ידי המדינה בנושא של העובדים הזרים – גם בנושא של החקיקה וגם בנושא האכיפה.

<שי ברמן: צריך להבין דבר אחד פשוט וחשוב, ותבדקו את זה בכל מדינה מתוקנת בעולם: מי שעובד בעבודות ניקיון, בשטיפת כלים, בבתי מלון, ובעבודות האלה שכל המקומיים לא עובדים בהם, הם מהגרי עבודה.

<שי ברמן: ורק אצלנו רודפים אחריהם, רודפים אחרינו, שאין לנו שום אלטרנטיבה תעסוקתית לאנשים האלה.

<שי ברמן: ונותנים מס על העובדים הזרים, 20%, ואני מבין שעכשיו משרד האוצר רוצה להעלות את זה ל-30%.

<שי ברמן: חבר'ה, להעלות את זה ל-30% זה להרוג פה את התעשייה, זה לגמור אותנו, זה לגמור את המלונות.

<שי ברמן: עוד משפט אחד, גם לשר החדש.

<שי ברמן: אמרה פה חברת הכנסת נחמיאס ורבין, בצדק, שההחלטה אם תהיה פה תיירות או לא היא החלטה אסטרטגית של ממשלת ישראל, של ראש ממשלת ישראל.

<שי ברמן: וזה, אדוני השר, האתגר המשמעותי והגדול שלך, ואני מאחל לך בהצלחה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: המנכ"ל ישיב.

<אמיר הלוי: טלגרפית.

<אמיר הלוי: דיברו כאן מורי הדרך, דיברו כאן המלונאים, דיברו כאן המסעדנים – לכולם היה מתווה, חבילת סיוע.

<אמיר הלוי: גם למורי הדרך.

<אמיר הלוי: בימים אלה, בקיץ, בפארק אשכול בדרום יש בכל יום חמישי בערב 10,000 איש שמזינים את העסקים הקטנים, שמזינים את מורי הדרך.

<אמיר הלוי: אני מדייק: לא את אגודת מורי הדרך.

<אמיר הלוי: אנחנו קנינו מאז "צוק איתן" הרבה מאוד ימי סיור למורי הדרך, זה הפתרון היצירתי שהצלחנו למצוא כדי לסייע להם.

<אמיר הלוי: היינו שמחים לסייע לכולם, אבל את המגבלות כולכם מכירים.

<אמיר הלוי: דבר נוסף, סוגיית האבטחה.

<אמיר הלוי: אנחנו פעלנו כדי להוריד את דרישות האבטחה, וזה עדיין אצל התאחדות בתי המלון.

<אמיר הלוי: אבל אני רוצה להגיד שאחרי האירועים שהיו סביב טיסת השוקולד וההתפרעויות שהיו במלון בדרום ישבנו עם מאבטחים ומנהלי ביטחון בבתי מלון, וזה חזר אלינו – אמרו "ירדו דרישות האבטחה, אז לא היה לנו מספיק כוח להתמודד עם הדברים".

<אמיר הלוי: לא נמצא פה חבר הכנסת מיקי לוי, אבל תמיד למטבע שני צדדים.

משה גפני: לא הבנתי.

<אמיר הלוי: הורדנו את דרישות האבטחה, והיום, כשיש אירועים חריגים בבתי מלון, אין את אותו מערך אבטחה שהיה בעבר כדי להתמודד עם זה.

<אמיר הלוי: ועדיין הרבה בתי מלון שמים אבטחה מעל התקן, כי זו הדרישה שלהם.

<אמיר הלוי: בקשר לתיירות הכפרית, אני מזמין את חבר הכנסת שלא נמצא כאן ואת חברת הכנסת שהייתה ראש עיריית ערד לבוא ולראות את כל הפרויקטים שעשינו ליד ערד.

<אמיר הלוי: יש פעילות מאוד רחבה של תיירות כפרית ושל צימרים – יש בעיה של מחיר – ושל עידוד של קמפינג.

<אמיר הלוי: זו פעילות מאוד רחבה שמשרד התיירות - - -

משה גפני: אז למה ההרגשה הזאת שלהם?

<אמיר הלוי: לדעתי מחוסר ידיעה.

<אמיר הלוי: בנוסף, יש בעיה בתפוסה של הלינה הכפרית בגלל שעברו הימים שאפשר לבקש 2,000 שקל לילה על לול.

<אמיר הלוי: יש פה בעיה, ואנחנו ניסינו להציע להם קמפיין גדול של 500 שקל ללילה, כמו שקורה בחוץ לארץ, אבל לצערנו עוד לא בנינו את זה אתם עד הסוף; הבעיה היא אצלם, ואנחנו נכונים לעזור.

משה גפני: אני אבקש שתפגוש אותם.

<אמיר הלוי: בשמחה.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

יריב לוין: אני אסכם רק במשפט אחד.

יריב לוין: בסוף זה עניין של החלטה אסטרטגית – או טקטית, לא אכפת לי איך יכנו אותה – שאומרת: בואו נשים עכשיו סכום כסף משמעותי לשיווק.

יריב לוין: כבר בשנה הזאת, להערכתי, בפחות מכ-170 מיליון שקל אי אפשר יהיה להגיע באמת לתוצאות משמעותיות ומידיות.

אראל מרגלית: כלומר, ב-2015 170 מיליון.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: ומכאן והלאה להעמיד את תקציב השיווק על מינימום שבמינימום בסביבות ה-400 מיליון שקל.

אראל מרגלית: ואתם תבנו את מערכת הבקרה?

יריב לוין: בוודאי, אנחנו מוכנים לכל בקרה.

יריב לוין: אנחנו מוכנים למדוד ואנחנו מוכנים להתחייב להפסיק איפה שזה לא מועיל ולעבור למקום אחר, כי הרי גם לנו יש אינטרס לעשות רק את מה שמצליח.

יריב לוין: אבל צריך להחליט אם רוצים, כאשר האלטרנטיבה השנייה היא להמשיך במצב הקיים, של עוד עשרה מיליון שזורקים לנו כל חודש, בלי שום תכנון לטווח ארוך ובלי שום יכולת לעשות דברים משמעותיים.

אראל מרגלית: האופוזיציה מציעה לקואליציה הצעה לסדר: אין לנו פה את הסמכות הסטטוטורית לקבל החלטות ממשלה בתקציב, אבל אנחנו נקרא מפה לתקצוב חירום של נושא השיווק, ואנחנו רוצים לתמוך בזה, אופוזיציה וקואליציה.

משה גפני: אראל, אני הולך לסכם את זה.

משה גפני: אסף, אתה הנציג הבכיר של משרד האוצר שנמצא כאן.

משה גפני: אני לא מדבר על ההמשך, על תקציב המדינה, וכמובן שמעת את רוח הדברים, שאנחנו מאוד מעוניינים שהתקציב שיעמוד לשיווק יהיה תקציב ריאלי, מכיוון שאם לא – יהיו פה קשיים בוועדה.

משה גפני: אבל זה כבר דבר עתידי.

משה גפני: אני מדבר על היום.

משה גפני: אומר השר שהוא צריך 180 מילון שקל.

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: אני מבקש שכל המדידות וכל הדברים האלה שצריך לעשות – שייעשו.

משה גפני: אבל אני מבקש לדאוג שהכסף הזה יעמוד לרשותם, 180 מיליון שקל, ולגמור את העניין הזה בימים הקרובים.

משה גפני: אם יתברר שהכסף הזה לא עבר, אני בעוד חודש אעשה כאן דיון על משרד התיירות, יחד עם משרד האוצר, ואני אבקש גם את החשבת הכללית ואת הממונה על התקציבים.

משה גפני: זה נראה חלמאי לחלוטין.

משה גפני: כי תמונת המצב היא שאנחנו בשנה קלה מבחינת תקציב המדינה ומבחינת משק המדינה, אנחנו לא במצב קשה, בניגוד למה שמנסים לצייר גורמים כאלה ואחרים; וברור לחלוטין שהכסף הזה מניב כסף.

משה גפני: אני לא מדבר על תיירות, אני לא מדבר על מדיניות, אני לא מדבר על דמותה של מדינת ישראל בעולם – אני מדבר על הכסף.

משה גפני: ובַכסף אני מבקש שלא נצטרך לקיים דיון נוסף על משרד התיירות לפני תקציב המדינה.

משה גפני: אני מבקש להעביר את הכסף.

משה גפני: יש כאן שר שנכנס לעניין הזה במלוא המרץ, במלוא הכוח, יש את המנכ"ל ועוד אנשים, ואין שום סיבה שזה לא יקרה.

משה גפני: זאת אומרת, לא שמעתי שום סיבה למה זה לא קורה.

משה גפני: כן שמעתי סיבות טכניות – צריך מדידה וצריך זה וכולי – אבל אני מבקש ממשרד האוצר, מאגף התקציבים, לשבת עם משרד התיירות ולהגיע ל-180 מיליון שקלים, כדי שהם יוכלו עכשיו לשווק - - -

אראל מרגלית: זה ל-2015.

אראל מרגלית: ואנחנו רוצים לראות תקציב ל-2016.

משה גפני: כן.

משה גפני: שיוכלו לשווק את התיירות – זה הנושא.

משה גפני: אם זה לא יקרה, יהיה פה דיון נוסף בעוד חודש, ואז אנחנו גם מתקרבים לתקציב המדינה.

משה גפני: ובתקציב המדינה אנחנו מבקשים שיינתן למשרד התיירות הכסף של השיווק כפי שהם רוצים, לפי המדידות וכל מה שנקבע לעניין הזה, על מנת שנוכל לשפר את התיירות, להגדיל אותה, להרחיב אותה, וגם כדי שנרוויח כסף.

משה גפני: אסף, יש משהו לא בסדר במה שסיכמתי?

<אסף וסרצוג: כל נושא התקציב ההמשכי, לא כל כך ברור לי איך אתה מתייחס אליו בסוגיה הזאת.

משה גפני: מה הבעיה, אמרתי כל הזמן: מדובר על תקציב שצריך להתייחס אליו כמו שהיה בתקציב של 2014 – זה החוק, זה החשבת הכללית - - -

<אסף וסרצוג: לא, החשבת הכללית.

<אסף וסרצוג: .. היה פה נציג חשכ"ל, אבל הוא לא כאן.

<אסף וסרצוג: הוא יכול אולי להגיב ולהסביר את הדברים - - -

משה גפני: להסביר מה?

<אסף וסרצוג: את האמירה שאמרת קודם, לגבי 2014 פלוס תוספות.

<אסף וסרצוג: זה לא הדבר המוכר.

<אסף וסרצוג: זה לא מה שאנחנו מכירים.

<ליאור פרבר: שהתקציב הוא לפי הבסיס פלוס תוספות ולא רק לפי הבסיס.

<ליאור פרבר: הוא אומר שהוא לא מכיר את זה.

<אסף וסרצוג: לא, אנחנו לא מכירים.

<אסף וסרצוג: אבל זה לא - - -

סתיו שפיר: בואו נסביר את זה פשוט - - -

משה גפני: רגע, שנייה, אני מציע לא לעצבן אותי.

משה גפני: עם כל הכבוד, החשבת הכללית הייתה כאן.

משה גפני: יש פרוטוקול.

משה גפני: יש חוק.

משה גפני: אז מה זה הסיפורים האלה?

משה גפני: מה אתם חושבים?

משה גפני: בסדר, אז לא למדתי ליבה, אז אתם עובדים עליי?

משה גפני: עם כל הכבוד, ישבה פה החשבת הכללית, שאלנו אותה מיליון פעם האם מדובר על בסיס התקציב או גם על תוספות, על העברות תקציביות.

משה גפני: אמרה החשבת הכללית, מיכל עבאדי, אמרה כאן, לפני חודש: עם התוספות.

משה גפני: אומרת היועצת המשפטית: בחוק מדובר שזה עם ההעברות התקציביות.

משה גפני: תגידו, אז מה אם אני חרדי, אז אני גם מטומטם?

משה גפני: מה זה הדבר הזה, אני לא מבין.

משה גפני: מדובר על חוק שקיים, מדובר על כסף, מדובר על דבר שהמדינה מרוויחה, אז מה אתה מביא לי עכשיו את סגן החשבת הכללית?

משה גפני: אתם יודעים מה, אל תיתנו את הכסף.

משה גפני: זה הסיכום שלי: אני רוצה תוך חודש; ואם אין את הכסף הזה – נראה למה אני מסוגל.

משה גפני: אני מבקש את הכסף הזה.

משה גפני: לא לי, לא לבן דוד שלי – אני מבקש את זה למדינת ישראל.

משה גפני: יושב פה שר מאוד נכבד ומאוד רציני, עם מנכ"ל, עם אנשי המשרד – הם מייבאים כסף.

משה גפני: אי אפשר לעשות את מדינת ישראל למדינת חלם.

אראל מרגלית: זו השקעה.

אראל מרגלית: זו השקעה.

משה גפני: ישבה כאן החשבת הכללית, שאלנו אותה מיליון פעם, אחרת לא היינו מאשרים את החוק שהתקציב יהיה בנובמבר, היינו קובעים עכשיו תקציב ל-2015.

משה גפני: אבל הסתמכנו על הדברים שלה.

משה גפני: אז אנחנו נחכה עכשיו עם התיירות עד נובמבר?

משה גפני: מה אנחנו נראים, קונילמל?

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.