ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 24, 2015-07-07 12:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-7 ביולי 2015, כ' בתמוז התשע"ה.

יעקב מרגי: הנושאים שעל סדר היום, על פי הצעתם של חברי הכנסת הם קיום תחרויות ספורט בשבת של חבר הכנסת יואל רזבוזוב, קיפוח שומרי שבת במשחקי ספורט של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר, קיום תחרויות ספורט ביום שבת של חבר הכנסת דניאל עטר וקיום תחרויות ספורט בשבת של חבר הכנסת ינון מגל.

יעקב מרגי: אני מקדם בברכה את חברי הכנסת שהצטרפו לדיון ואת האורחים החשובים.

יעקב מרגי: אני אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת המציעים לפי הסדר שציינתי ולאחר מכן נעשה את הנוהל הקבוע לפיו מדבר חבר כנסת ואורח.

יעקב מרגי: ננסה להוציא מהדיון הזה כמה שאפשר גם לאלה שמצד אחד רוצים לעשות ספורט ולחיות ספורט ומצד שני גם להמשיך ולשמור על אמונתם.

יעקב מרגי: אין ספק שהוועדה הזאת, מתוקף תפקידה, תידרש לעוד נושאים בתחום הספורט וזה הדיון הראשון בתחום הזה.

יעקב מרגי: אני שמח שחברי הכנסת מגלים עניין.

יעקב מרגי: תוך כדי התקדמות בדיון נגיע גם לסיכומים ולמסקנות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יואל רזבוזוב: חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

יואל רזבוזוב: אני מכיר את כולם כאן בשמות, חברים טובים מהעבר.

יואל רזבוזוב: לפי ההצעות לדיון, אנחנו העם הספורטיבי ביותר בעולם.

יעקב מרגי: אתמול בלילה זה לא היה ספורט?

יואל רזבוזוב: היינו כאן עד 4:30 לפנות בוקר.

סופה לנדבר: לכן הגענו לכאן הבוקר.

יואל רזבוזוב: רק הספורטיבים ביותר שרדו והם היו כאן.

יואל רזבוזוב: היה לי חשוב ליזום את הדיון כדי ליצור הידברות בין כל הגורמים האמונים על הספורט בישראל, על מנת ליצור שוויון הזדמנויות בספורט לספורטאים שומרי מסורת.

יואל רזבוזוב: קל מאוד להפוך את הדיון הזה לדיון פופוליסטי כדי לצבור אהדה מציבור כזה או אחר, אבל אנחנו כמחוקקים חייבים לזכור שללא הסכמתם של האיגודים, של הוועד האולימפי, של מינהלת הליגה ושל כל הגורמים האמונים על הספורט, לא נוכל להביא לשינוי.

יואל רזבוזוב: על פי האמנה של הוועד האולימפי הבינלאומי אסורה כל התערבות פוליטית.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר שומעים כאן על הצעות חוק מאז הכנסת ה-18 וה-19, גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת הזאת, אבל אני חושב שכל אותן הצעות חוק, מי שהגיש אותן, מנותק מספורט.

יואל רזבוזוב: קראתי את הצעת החוק הזאת והיא מנותקת ואני אומר זאת כאחד שחי את הספורט במשך רוב חייו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שכל מי שעוסק בספורט ברמה הבינלאומית, חייב להבין שבחוץ לארץ לא מתחשבים.

יואל רזבוזוב: רוב התחרויות בעולם מתקיימים בימי חמישי, שישי, שבת וראשון ויש לנו גם את הדוגמה של אולימפיאדת לונדון שנפלה על הרמדאן ו-56 ועדים אולימפיים של מדינות מוסלמיות ביקשו לדחות אבל הוועד האולימפי לא דחה.

יואל רזבוזוב: הספורטאים, גם בחודש רמדאן, התחרו באולימפיאדה.

יואל רזבוזוב: מצד שני, כספורטאי, כאחד שחווה את הספורט, אנחנו חיים במדינה יהודית דמוקרטית, לא הייתי רוצה לעלות על המזרן, לנצח בתחרות ולדעת שיש מישהו שיכול להיות יותר טוב ממני אבל הוא לא מתחרה נגדי כי הוא שומר מצוות.

יואל רזבוזוב: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לעשות זאת בהידברות.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לקחת בחשבון את כל ההשלכות הלוגיסטיות כי באמת יש השלכות לוגיסטיות ויש יותר מדי פקטורים שמשפיעים על הספורט גם מהזירה הבינלאומית, מהוועד האולימפי, מהאיגודים, מהלוגיסטיקה הפשוטה, ממגרשי האימונים, מאולמות ספורט, מההורים, מהילדים.

יואל רזבוזוב: בכדורגל, בליגת הנוער, איך אנחנו יכולים באמצע השבוע להביא ילדים ממחוז אחד למחוז שני לתחרויות לליגות כשההורים צריכים לעזוב את העבודה.

יואל רזבוזוב: איך הילד מגיע?

יואל רזבוזוב: הוא צריך להפסיד לימודים?

יואל רזבוזוב: יש כאן יותר מדי פקטורים.

יואל רזבוזוב: לכן להגיש הצעות חוק פופוליסטיות שאומרות לחתוך ולחוקק כדי להתערב בספורט באמצעות החקיקה?

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מוטעה ביותר.

יואל רזבוזוב: אני מצפה מהדיון הזה שבאמת נעשה כאן הידברות.

יואל רזבוזוב: נמצאים כאן כל הגורמים הרלוונטיים.

יואל רזבוזוב: אנחנו יכולים להמליץ ואנחנו צריכים להמליץ.

יואל רזבוזוב: אני חושב שגם האנשים שיושבים כאן יכולים בסוף להשפיע ולדבר עם יושבי ראש איגודים ולבקש.

יואל רזבוזוב: גם בג'ודו היינו עושים תחרויות בחנוכה או בפסח ואלה היו תחרויות רשמיות וזאת על מנת לא לפגוע בשומרי המסורת.

יואל רזבוזוב: לקחת באופן גורף ולחוקק חוק נגד כל הספורט, אני חושב שזה לא נכון.

יעקב מרגי: אנחנו מחוקקים רק בעד ולא נגד.

יעקב מרגי: המציע השני, חבר הכנסת זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב ראש, תודה רבה על זכות הדיבור.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית, אני אציין בפני חברי חבר הכנסת רזבוזוב, אתה היית אתלט גדול ומוערך מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא הייתי אתלט.

מכלוף מיקי זוהר: אפילו אין לי מבנה גוף של אתלט אבל אני הייתי יושב ראש קבוצה במשך הרבה מאוד שנים ועסקנות ספורט מוכרת לי.

יואל רזבוזוב: זה לא דווקא לא תחום שאני הכי מכבד אותך.

מכלוף מיקי זוהר: אין בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא חייב לכבד אותי אבל תתפלא, אותם עסקני ספורט שלא חיבבת, הם אלה שדאגו לך למשכורת מדי חודש.

יואל רזבוזוב: אני לא צריך להגיד תודה לאף אחד.

יואל רזבוזוב: הבאתי מספיק כבוד למדינת ישראל בזה שעמדתי על הפודיום.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מכבדים את הכבוד שהשגת למדינה וזה ראוי.

יואל רזבוזוב: הייתי גם מחזיק תיק הספורט.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע.

מכלוף מיקי זוהר: זה מוערך מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אני חלילה לא לוקח אפילו מעט מהקרדיט שאני רוצה להעניק לך אבל עדיין תבין שללא אנשים שמטפלים ומנהלים את תחום הספורט במדינת ישראל – ואגב, אני מכיר את כולם ואני גם מעורה בכולם – הספורט בישראל לא היה יכול להתקיים.

מכלוף מיקי זוהר: צריך גם אנשים שינהלו אותו.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר, כשאומרים לא לערב פוליטיקה בספורט – שמעתי את האמירה שלך – זאת אמירה שבעיני היא מעט מעט מעט מנותקת מהמציאות ואני גם אסביר לך למה.

מכלוף מיקי זוהר: כי כל הספורט במדינת ישראל מושתת על עקרונות פוליטיים.

מכלוף מיקי זוהר: כי כל גוף וגוף התאגדות מושתת על עקרונות של בחירה דמוקרטית.

מכלוף מיקי זוהר: כמו שהיום מישהו רוצה לכהן כיושב ראש התאחדות מסוימת או יושב ראש איגוד מסוים, הוא נבחר על ידי מי?

מכלוף מיקי זוהר: על ידי השטח, על ידי התאגדויות, על ידי מרכזי הספורט.

יעקב מרגי: השאלה אם זה מחויב המציאות שתהיה זיקה פוליטית.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך למה כן.

מכלוף מיקי זוהר: כי פוליטיקה נועדה כדי להתוות מדיניות.

מכלוף מיקי זוהר: כדי להתוות את המדיניות כפי שהעם משקף אותה, חשוב שמהשטח כלפי מעלה, כלפי ההנהגה, השטח יבחר את המנהיגים שלו שיתוו את המדיניות שהוא רוצה שתיושם.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר להגיד שהפוליטיקה והספורט מנותקים?

מכלוף מיקי זוהר: עדיין בסופו של דבר אני רוצה לומר שהצעת החוק שלי, דרך אגב, שגם ציינת בדבריך, בכלל לא דיברה על כפייה דתית.

מכלוף מיקי זוהר: היא דיברה ההפך.

מכלוף מיקי זוהר: היא דיברה על מניעת כפייה חילונית.

מכלוף מיקי זוהר: הרי מה מטרת החוק שלי אומרת?

מכלוף מיקי זוהר: שקבוצה שלא רוצה לשחק בשבת, אי אפשר יהיה לכפות עליה לשחק בשבת.

<קריאה: אבל זה קיים.

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: זה עדיין לא קיים וזה בטח לא מוסדר בחקיקה ובטח שהאגודות וההתאחדויות לא מחויבות לזה.

מכלוף מיקי זוהר: זה ברור שזה לא קיים כרגע.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, זה מיושם יפה מאוד במקומות, ואתן לך כדוגמה את איגוד הכדורסל, שכעסקן ספורט בעברי הייתי חבר בהנהלת איגוד הכדורסל ולקחתי חלק בפעילות השוטפת שלה, ושם מקובל שאם קבוצת ספורט לא רוצה לשחק בשבת, מתחשבים בה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל יש מקומות שלא מתחשבים.

מכלוף מיקי זוהר: לא מתחשבים בגלל שיקולים כלכליים ולוגיסטיים כאלה ואחרים.

מכלוף מיקי זוהר: אם אני חי במדינה יהודית ודמוקרטית שהיא צריכה לדאוג גם לעקרונות הדמוקרטיים במדינת ישראל ומנגד לדאוג לעקרונות היהודיים המסורתיים במדינת ישראל, כי זאת מדינה יהודית ודמוקרטית – אנחנו לא צריכים להגיד את זה שוב – אם אני רוצה לשמור את יום השבת, שאין שום ספק ואין שום חלק שזה חלק מהמסורת היהודית במדינת ישראל, אני לא יכול לעשות את זה במדינה שלי?

מכלוף מיקי זוהר: זה נראה לך הגיוני?

יעקב מרגי: שאלה ראויה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה לא הגיוני.

מכלוף מיקי זוהר: גם תקפו אותי בתקשורת ואמרו שהוא רוצה לכפות דתית אבל אני לא אמרתי חצי מילה על כך שמי שרוצה לקיים את התחרות ביום שבת, שאני אמנע את זה ממנו.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי שמי שלא רוצה לשחק בשבת, תאפשרו לו לא לשחק בשבת.

<יאיר דוידוביץ: ודאי שאתה תמנע.

<יאיר דוידוביץ: הקבוצה השנייה משחקת בשבת.

יעקב מרגי: סלח לי אדוני.

יעקב מרגי: קיבלת רשות דיבור?

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני הגבלתי את הצעת החוק שלי שלא תדבר על ספורטאי יחידי ועשיתי זאת מסיבה פשוטה, כי רציתי גם שספורטאים יוכלו באופן חופשי לבחור להשתייך לאגודות ששומרות שבת.

מכלוף מיקי זוהר: נניח אם עכשיו אני ספורטאי רוצה לשמור שבת ויש אגודה ששומרת שבת, אני אעדיף להצטרף אליה כי היא תשמור על האינטרסים שלי לשמור את השבת.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני אומר שהצעת החוק שלי לא כופה שום דבר.

מכלוף מיקי זוהר: בכל מקרה אני לא מתכוון לוותר על הצעת החוק הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: השרה גם מעודכנת בה, השרה גם מקדמת אותה והיא גם תעבור.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאני רוצה לומר בהזדמנות הזאת קבל עם ועדה כי אני רואה שנמצאים כאן כמעט כל הגורמים הרלוונטיים.

מכלוף מיקי זוהר: יש לי הבנה עם השרה שאם תהיה התחייבות חתומה על ידי כלל ההתאגדויות וכלל הגורמים המחליטים בספורט הישראלי, שזה יותנה גם בתשלום ההקצבות לקבוצות, שהם יוכלו לאפשר חופש בחירה לאגודות האם לשחק בשבת או לא לשחק בשבת – יכול להיות שאני ארד מהצעת החוק שלי כי בסופו של דבר זה ישיג את אותו הישג.

מכלוף מיקי זוהר: מי שקרא לו פופוליסט, זה הדבר האחרון שמעניין אותי.

מכלוף מיקי זוהר: מעניינת אותי התוצאה המוגמרת שתהיה לטובת הספורטאי שרוצה לשמור את המסורת במדינת ישראל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דני עטר.

יעקב מרגי: חשבתי שאתה מבין רק בהתיישבות ובחקלאות.

יעקב מרגי: תוכיח לנו.

דניאל עטר: בוקר טוב לכם.

דניאל עטר: תודה רבה לך אדוני היושב ראש על קיומו של הדיון הזה וטוב שיש מי שגרם לו ודאג שיתקיים.

דניאל עטר: הנוכחות כאן מלמדת על החשיבות של הספורט.

דניאל עטר: אני חושב שזה פורום שמצד אחד לא צריך לשכנע על חשיבות הספורט אבל מצד שני, לאור הוויכוחים, יש מקום להדגיש את חשיבות הספורט גם כתהליך חינוכי וגם כתהליך מחבר בין אנשים.

דניאל עטר: בוודאי הספורט הקבוצתי משיג את אותם הישגים שהרבה מאוד מערכות שאנחנו משקיעים בהם הרבה מאוד כספים, לא מצליחות להשיג.

דניאל עטר: הייתי שמח אדוני היושב ראש אם הדיון הזה היה עוסק בסוגיה של איך מגדילים את ההקצבות לספורט, איך מגדילים את ההקצבות להקמת מתקנים ראויים בפריפריה ואיך מגשרים על הפער שכאשר אלה שאנחנו מגדירים אותם טייקונים, שמקבלים מהמדינה הזאת משאבי טבע ועושים מהם הרבה כסף, כאשר הם באים לתרום לציבור, הם בדרך כלל תורמים במרכז הארץ.

דניאל עטר: יושב כאן עמירם הלוי שעשה ניסים ונפלאות בספורט במועצה האזורית יזרעאל, ואני מקווה שהוא יעשה את זה בתפקיד החדש שלו בכל הארץ, ויודע לומר לך שאחד האתגרים הכי קשים זה למצוא את הזמן לשימוש - כמעט 18 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע - בכל מתקן כי אין מספיק מתקנים לקיים ספורט, וזה נכון.

דניאל עטר: בסופו של דבר להטיל מגבלה כזאת שגם בסופי שבוע, בשישי-שבת, לא תהיה פעילות, זה כאילו גזרה שהציבור לא יכול לשאת.

דניאל עטר: אני הרי כתבתי את המכתב לשרה כי אני לא מעלה על דעתי בכלל שבמדינה שלנו – אני מכיר את הספורט ואני מכיר את המגבלות בחוץ לארץ וכן הלאה – אדם שלא עוסק בספורט בצורה עממית לצרכים הבריאותיים האישיים שלו בחיי היום יום שלו, אלא מתחרה ומקדיש את רוב זמנו, כמו שיואל עשה והגיע כאן להישגים בינלאומיים יוצאים מן הכלל וכיבד את המדינה, לפחות בארץ לא יאפשרו לו להשתתף בתחרות בגלל שהוא דתי?

דניאל עטר: זה דבר שהוא לא מתקבל.

דניאל עטר: הדיסוננס הזה, אנחנו צריכים למצוא לו את הפתרון.

מכלוף מיקי זוהר: זה חוצה מפלגות.

דניאל עטר: אני חושב שהפתרון הטוב ביותר - ויכולת החשיבה של האנשים שיושבים בחדר הזה היא קצת יותר מכפי שהדיון הזה יכול להספיק לנו - הוא להקים איזושהי ועדת משנה, לתת לה את הזמן, שלושה-ארבעה חודשים, כדי לשבת, לדון, לחשוב ולמצוא פתרונות.

דניאל עטר: חלק מהפתרונות, זה ברור לגמרי, הם כאלה שיהיה צריך להגדיל את ההקצבות של הספורט, צריך להגדיל את ההקצבות של הפעילות של ילדים בספורט, של מתקנים, בעיקר בפריפריה.

דניאל עטר: אני אומר באופן חד משמעי בעיקר בפריפריה ומדובר בכל סוגי המתקנים.

דניאל עטר: ועדת משנה כזאת שתביא אחר כך את המסקנות שלה למליאת הוועדה אצלך יכולה בהחלט לסגור, גם אם היא תצמצם את הפער באופן כזה שנוכל למצוא את הדרך לחיות עם זה ולהמשיך לעשות את מה שהספורט בדרך כלל יודע לעשות שזה לחבר בין בני אדם ולא ליצור כאן קיטוב שימשיך את הקיטוב שקיים גם כך בהרבה מאוד נימוקים.

דניאל עטר: אם נצליח לעשות את זה, הרווחנו מהדיון הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לפני שאתן את רשות הדיבור לחברת הכנסת השרה לשעבר סופה לנדבר להתייחס, אני רוצה לומר שאין ספק שאנחנו שומעים לפעמים, אחרי זכייה של ספורטאי כזה או אחר בתחרות כזו או אחרת, את המראיין שואל את הזוכה איך היא הגיעה לכך, מי מימן אותה, איפה היא מתאמנת, מה היא משקיעה.

יעקב מרגי: אנחנו הריבון.

יעקב מרגי: אם אתה שומע שידור כזה, אתה מתבייש.

יעקב מרגי: אתה מתבייש בשביל אותו ספורטאי.

יעקב מרגי: הוא משקיע מזמנו, על חשבון הלימודים שלו, על חשבון חיי המשפחה, אין מי שיממן לו את המאמן.

יעקב מרגי: מתקנים, לפעמים אתה שומע על מצוקה של מתקנים ויש ענפים מסוימים בהם אין אפילו מתקנים וצריך לנסוע עשרות קילומטרים ולפעמים מדובר במאות קילומטרים.

יעקב מרגי: אני שואל, איך בכל זאת אנחנו מצליחים לזכות באיזו מדליה כזו או אחרת.

יעקב מרגי: אני מבין שחזרו הספורטאים שלנו מבקו והם עתירי הישגים והוועדה גם תידרש לזה ותצדיע להם.

יעקב מרגי: עוד לא החלטנו אם זה יהיה בפנייה ישירה או שנזמין אותם לוועדה, אבל לא נתעלם מהם.

יעקב מרגי: משרד התרבות.

<אורי שפר: גם משרד הספורט.

יעקב מרגי: אתה לא יודע מה פתחת עכשיו.

יעקב מרגי: אתה פתחת חשבון על ניואנסים?

יעקב מרגי: אין בעיה.

יעקב מרגי: עכשיו האוזן שלי יותר רגישה.

יעקב מרגי: תאמר מה יש לך להגנתך.

<אורי שפר: אני ראש מינהל הספורט במשרד התרבות והספורט.

<אורי שפר: אני רוצה קודם כל להעמיד כמה דברים על דיוקם.

<אורי שפר: מבחינת הספורטאים של ישראל, הם מייצגים את ישראל בעולם במשחקים אולימפיים, באליפויות עולם ובאליפויות אירופה.

<אורי שפר: אנחנו אחת המדינות שמשקיעה יותר ממדינות אחרות בספורטאים.

<אורי שפר: לספורטאים של ישראל היום לא חסר דבר, גם על דעת הוועד האולימפי שיושב כאן.

<קריאה: אמת.

<אורי שפר: משרד הספורט דאג להגדיל בצורה דרמטית את הכספים שמושקעים בספורטאים ואנחנו מאוד גאים על כך ועוד ידינו נטויה.

יעקב מרגי: מאחר וניואנסים רגישים, תן לנו סקירה על איך התחלנו את העשור והיכן אנחנו נמצאים היום מבחינת תקצוב הספורטאים.

<אורי שפר: אני יכול לומר לך שב-2008 תקציב ההכנות האולימפיות עמד על עשרה מיליון שקלים והיום הוא עומד על 25 מיליון שקלים.

<אורי שפר: ככל שהספורטאים נדרשים, הם גם מקבלים יותר.

יעקב מרגי: בתחרויות האולימפיות או בכלל תחרויות?

<אורי שפר: הכנות אולימפיות, פאראלימפיות ולמשחקי העולם לכל הענפים הלא אולימפיים.

<אורי שפר: אני אוסיף ואומר שהיום יש לנו יותר כסף ממה שלצערי יש לנו ספורטאים.

<אורי שפר: אנחנו מחפשים היום ספורטאים כדי לסייע בידם, כדי שייכנסו לסגלים האולימפיים או הפאראלימפיים וגם בעניין זה אנחנו עושים מעשה.

<אורי שפר: אני מבקש לציין שממשלת ישראל בפעם הראשונה החליטה לפני מספר חודשים, ב-2014, על השקעה של 371 מיליון שקלים.

<אורי שפר: בקבוצות קיימות 96 מיליון שקלים והשאר בגיוס חמישים אלף צעירים בגילי 8-12 בעשרה ענפים מועדפים ושני ענפי העל, כדורגל וכדורסל.

<אורי שפר: מכיוון שזה לא הנושא המרכזי, אני מבקש לעבור לנושא לשמו התכנסנו כאן, ברשותך היושב ראש.

<אורי שפר: עמדת המשרד, כפי שהשרה מירי רגב קבעה אותה, היא שיש לעשות כל מאמץ אפשרי על מנת להגיע להבנות עם ארגוני הספורט כך שספורטאים שומרי מסורת או דתיים יוכלו להתחרות בספורט בישראל כחלק ממערכת הספורט התחרותית ולא בשבת.

<אורי שפר: אני רוצה להדגיש בהקשר הזה שבפגישה שהשרה קיימה לפני מספר ימים עם ראשי הוועד האולימפי ועם יגאל כרמי, יושב ראש הוועד האולימפי בישראל, היא פנתה אליהם בבקשה לדאוג לכך שכל הענפים האולימפיים יוכלו להתחרות ככל שיש בהם ספורטאים דתיים לא בשבת.

<אורי שפר: הוועד האולימפי הסכים לקחת זאת, לבדוק את זה ולממש את בקשתה של השרה.

<אורי שפר: אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה כפי שיוחלט כאן.

יואל רזבוזוב: חשוב להדגיש שהיא גם אמרה אתמול בלילה, אז דיברנו, שזה יהיה בהידברות ולא בחקיקה.

יעקב מרגי: יואל, אנחנו מבינים את הרגישות.

יעקב מרגי: אנחנו בתחילת הדיון.

<אורי שפר: בנוסף, מכיוון שיש לנו ספורטאים רבים גם בענפים לא אולימפיים ויש לנו גם את הספורטאים הנכים, הפאראלימפיים, השרה מתכוונת להיפגש אתם בקרוב מאוד כדי לנסות ולהגיע אתם להידברות, והייתי מדגיש גם לא רק לנסות אלא להגיע לידי כך שתהיה הידברות והסכמה של כל הארגונים, הן לגבי ספורטאים אישיים.

<אורי שפר: נכונים הדברים גם לגבי ספורטאי קבוצה.

יעקב מרגי: יש קרנות או המשרד עצמו נותן מלגות לספורטאים צעירים כדי לטפח אותם?

<אורי שפר: המשרד משקיע יותר משני מיליון שקלים בשנה בסיוע לספורטאי הישג אולימפיים, פאראלימפיים שאינם אולימפיים יחד עם הוועד האולימפי והמועצה להסדר ההימורים בספורט, הוא הטוטו.

יעקב מרגי: אתה יכול לנקוב בסכומים?

<אורי שפר: שני מיליון שקלים כמלגות לספורטאים בשנה.

יעקב מרגי: מהמשרד?

<אורי שפר: מהמשרד בלבד.

דניאל עטר: זה בתוך ה-25 מיליון שציינת קודם?

<אורי שפר: של המשרד, כן.

<אורי שפר: אבל לזה יש להוסיף שני מיליון שקלים של ה-טוטו ועוד כמיליון שקלים של הוועד האולימפי, עוד כחצי מיליון שקלים של אילת.

יואל רזבוזוב: כולם מבינים שיש יותר מדי כסף בספורט.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לבקש עוד כי הוא לא מספיק.

יעקב מרגי: תן לו לומר את הדברים.

יעקב מרגי: תאמר מה שיש לך אבל תסכם כי אני לא יכול להאריך.

<אורי שפר: בחפץ לב.

<אורי שפר: אמרו קודם הדוברים האחרים שבהחלט בעניין השבת, כדי לקיים את ההחלטה שספורטאים מסורתיים ודתיים יוכלו להתחרות בשבת, יש כמה מעצורים ויש כמה מחסומים לדעתנו שצריך לתת עליהם את הדעת ואני אביא דוגמה אחת בלבד.

<אורי שפר: למרות שה-טוטו יחד עם כל הגורמים, מפעל הפיס והרשויות המקומיות, משקיע בעשור הזה כשלושה מיליארד שקלים בבניית מתקנים, דבר שאין לו תקדים בהיסטוריה של מדינת ישראל - - -

יעקב מרגי: חוץ מכדורגל וכדורסל, איזה מתקנים?

<אורי שפר: ברגע שיש לך אולם רב תכליתי, הוא משרת את כל ענפי הספורט.

<אורי שפר: עכשיו יוצאת קרן לבריכות שחייה וקרן למגרשי טניס.

<אורי שפר: למעשה בשני ענפי ספורט העל, הכדורגל והכדורסל, יש לנו יותר משישים אחוזים מכלל הספורטאים בישראל.

סופה לנדבר: כמה ספורטאים יש?

<אורי שפר: היום בישראל רשומים תשעים אלף ספורטאים מגיל 13 ויותר ויש גם כאלה שעדיין לא הגיעו לגיל 13, ביחד.

<אורי שפר: בכל ענפי הספורט, כ-130 עד 140 אלף ספורטאים.

<אורי שפר: אני רוצה לציין לגבי הדוגמה של הכדורגל במגרשים.

סופה לנדבר: כמה אחוזים מהם דתיים?

<אורי שפר: אנחנו לא יודעים.

<אורי שפר: אין לי סקירה על זה.

<אורי שפר: אמרתי שבישראל כעשרים אחוזים מהציבור ויותר דתיים ושומרי מסורת ואנחנו צריכים לתת להם פתרון.

יעקב מרגי: ברגע שיהיו כלים ואפשרויות, הרבה אנשים לא ידירו את עצמם מהענף הזה.

<אורי שפר: בדיוק.

יעקב מרגי: אני מדבר כהורה ואדם דתי.

יעקב מרגי: הבן שלי עם נטיות לספורט, אבל אני לא טיפחתי לו אותן ולא טיפחתי לו אותן במודע, לא בגלל שלא רציתי שהוא יהיה ספורטאי אלא כי ידעתי שאני נכנס כאן למסלול של התנגשות בין הערכים הדתיים, בין האמונה הדתית והשקפת העולם שלי לבין האפשרות, ואני מכיר כי בתוך עמי אנכי יושב.

יעקב מרגי: אני לא יכול לבוא בטענות.

יעקב מרגי: מזכירים תחרויות אולימפיות אבל אני לא שם ולמה אני יכול לבוא ולשאול כשאני כאן ביזום, מלכתחילה לא שם?

מכלוף מיקי זוהר: רק לחזק את אדוני היושב ראש.

מכלוף מיקי זוהר: שלושים אחוזים מהציבור במדינת ישראל נוטה לשמור מסורת.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר ששלושים אחוזים במדינת ישראל לא יכול להתקרב לספורט שלא מכבד את השבת.

יעקב מרגי: אני הערתי את ההערה הזאת בגלל המספרים.

<אורי שפר: אני מבקש לסיים ולומר שאנחנו רוצים ביחד עם ארגוני הספורט, עם ההתאחדות לכדורגל ושאר ענפי הספורט לבדוק היכן באמת הבעיה והמחסום.

<אורי שפר: למשל בכדורגל אנחנו יודעים שאין לנו מספיק מגרשי כדורגל מוארים.

<אורי שפר: אנחנו חייבים להאיר.

<אורי שפר: בכדורגל יש אלפי ילדים שמשחקים כדורגל.

<אורי שפר: כדי לקיים להם את הליגות, עושים את זה בשעות אחר הצהרים.

<אורי שפר: היום עושים את זה בשבתות כי אלה השעות הפתוחות ומריצים את המגרש מ-8 בבוקר עד 5-6 אחר הצהרים.

<אורי שפר: אם אנחנו מעבירים את זה לימי חול, זה לא אנחנו אלא ההתאחדות לכדורגל – לנו אין סמכות בעניין הזה אבל אנחנו נפנה להתאחדות הכדורגל כדי להגיע אתה להבנות – חייב להיות ברור לנו שמגרשי הכדורגל צריכים להיות מוארים.

<אורי שפר: רוב המגרשים או חלק ניכר מהמגרשים לא מואר היום.

<אורי שפר: זאת השקעה כספית שצריך לבצע כי בחורף בשעה 5:00 כבר חושך.

<אורי שפר: הילדים יוצאים מבית הספר בין 1 ל-2:30-3:00 ביום לימודים ארוך, כך שהם לא יוכלו לקיים את הליגות לילדים ונמנע למעשה מהילדים לשחק כדורגל.

<אורי שפר: אנחנו לא רוצים להיות שם.

<אורי שפר: כדי לקיים את זה, אנחנו חייבים לעשות את המיפוי, למצוא את הבעיות, לדרוש את הכספים כדי לתקן את הדברים האלה ואז אני חושב שנגיע להבנות בעניין.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נמצאים אתנו ספורטאים דתיים או הורים לספורטאים דתיים?

<קריאה: יש הרבה.

יעקב מרגי: נשמע אותם.

<יפעת בויאר פרנקל: אני ממזכרת בתיה.

<יפעת בויאר פרנקל: אני אימא לארבע בנות ושלוש מתוכן בחרו להצטרף לשחייה האמנותית.

<יפעת בויאר פרנקל: אני אומרת בחרו כי אדוני ציין שאת הילד שלו הוא לא דרבן ובכוונת מכוון לא שלח אותו לספורט.

<יפעת בויאר פרנקל: אצלי הבנות הצביעו ברגליים.

<יפעת בויאר פרנקל: הבנות ביקשו להצטרף לשחייה האמנותית.

<יפעת בויאר פרנקל: שתיים מתוכן נמצאות בנבחרת צעירות.

<יפעת בויאר פרנקל: יש אתי כאן עוד שתי ילדות חמודות שהן לא בנותיי הביולוגיות אבל אחת היא גם שחיינית בשחייה אמנותית והאחת מתעמלת בהתעמלות קרקע וגם היא בנבחרת של מזכרת בתיה.

<יפעת בויאר פרנקל: מזה מספר שנים שאנחנו מהלכים בין הטיפות.

<יפעת בויאר פרנקל: ממש.

<יפעת בויאר פרנקל: מדי חודש בחודש, מתי תהיה התחרות הבאה.

<יפעת בויאר פרנקל: לפעמים זה בשישי, לפעמים זה בחמישי, לפעמים זה בשבת.

<יפעת בויאר פרנקל: מה שקרה בפועל, כאשר היה מדובר בתחרות יחידנית – ואני חייבת לומר את זה לזכות איגוד השחייה או איגוד השחייה האמנותית – ניסו לבוא לקראתנו והזיזו תחרות שהייתה אמורה להתקיים בשבת.

<יפעת בויאר פרנקל: הבנות שלי התחרו באופן יחידני ביום שישי, ואגב, יש לזה משמעויות מבחינה ספורטיבית.

<יפעת בויאר פרנקל: כל מאמן יגיד שזה רע מאוד, רע מאוד לקבוצה ורע מאוד למתחרות.

<יפעת בויאר פרנקל: היו תחרויות שנקבעו לשבת.

<יפעת בויאר פרנקל: פעם לא הגענו, פעם עשינו פעלולים כדי למצוא מקום לינה כדי שהן יוכלו להתחרות עד השבת.

<יפעת בויאר פרנקל: אגב, בקבוצה שלהן יש ארבע שחייניות שומרות שבת.

<יפעת בויאר פרנקל: לתחרות אחת הקבוצה כולה נאלצה לא להגיע לתחרות כי ארבע מתוכן שומרות שבת.

<יפעת בויאר פרנקל: אתם בטח יכולים לתאר לעצמכם את עוגמת הנפש הגדולה.

<יפעת בויאר פרנקל: מדובר בבנות שבאמת אני אומרת משתאה מדי יום על המסירות ועל ההתמדה.

<יפעת בויאר פרנקל: הבנות מגיעות שש פעמים בשבוע, מתאמנות כל יום קרוב לשעתיים וחצי ביום.

<יפעת בויאר פרנקל: הבנות עם כזאת משמעת עצמית, עם כזאת חתירה למטרה, התמדה, באמת ערכים שכולנו מתפללים מדי יום שנצליח לחנך את ילדינו בדברים כאלה.

<יפעת בויאר פרנקל: עד שמגיע רגע האמת ואז הן לא יכולות להתחרות.

<יפעת בויאר פרנקל: זה בבחינת הארץ המובטחת.

<יפעת בויאר פרנקל: האכזבה, התסכול, הדמעות.

<יפעת בויאר פרנקל: אם אדוני היה רואה את הדמעות שיורדות לבנות האלה כשהן מבינות שלתחרות הזאת הן לא יכולות להגיע.

<יפעת בויאר פרנקל: בראש ובראשונה זה קורע לב.

<יפעת בויאר פרנקל: מעבר לזה, יש כאן הרבה מאוד תסכול.

יעקב מרגי: אני מרגיש בבית משפט כשאת אומרת אדוני.

<יפעת בויאר פרנקל: אני גם עורכת דין במקצועי.

יעקב מרגי: זאת הבעיה.

<קריאה: היא רואה בך שופט.

<יפעת בויאר פרנקל: אם כבר נגררתי לנושא הזה, אני באמת חושבת שגם מבחינה משפטית – ואני משאירה כאן לחבריי המשפטנים להעיר את ההערות – יש כאן באמת הדרה בוטה של ציבור שומרי שבת, שלושים אחוזים מאזרחי מדינת ישראל, מהספורט התחרותי.

<יפעת בויאר פרנקל: אני חושבת שהספורט התחרותי באמת מקנה ערכים כל כך חשובים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נשמע עוד ספורטאי.

יעקב מרגי: אני מאמין שנמצאים כאן

יעקב מרגי: עוד ספורטאים אבל לא נוכל לתת את רשות הדיבור לכולם ואני מתנצל מראש בפני מי שלא יספיק לדבר.

יעקב מרגי: זה לא דיון אחד ויחיד וממצה.

יעקב מרגי: כנראה לספורט יש הרבה ענפים והרבה צרכים כך שכנראה אני ארים את הכפפה שזרק לכיווני חבר הכנסת דניאל עטר וכנראה תוקם ועדת משנה.

<אבישי ברט: צהרים טובים, אדוני היושב ראש.

<אבישי ברט: אני רוצה קודם כל להגיד תודה לחבר הכנסת יואל רזבוזוב שהזמין אותי לדבר.

<אבישי ברט: שמי אבישי ברט ואני אספר לכם מהיכן באתי ולאן אני הולך, ואתם תתנו את הדין ואת החשבון.

<אבישי ברט: אני מגיע לכאן מרמת מגשימים שברמת הגולן.

<אבישי ברט: אנחנו נמצאים שני קילומטרים מהגבול עם סוריה.

<אבישי ברט: אני חקלאי.

<אבישי ברט: למדתי בפקולטה לחקלאות, עשיתי תואר שני במכון ויצמן במדעי הצמח.

דניאל עטר: אני מציע לך שתעצור כאן כי עד עכשיו אמרת דברים מצוינים.

יואל רזבוזוב: גם ההמשך יהיה כזה.

<אבישי ברט: בשבוע שעבר לקחתי את משפחתי ושלושת ילדיי ועלינו לרמת הגולן לעסוק בחקלאות.

<אבישי ברט: אני אספר לכם עוד סיפור.

<אבישי ברט: בבית הכנסת של הוריי ברעננה יושב יהודי מבוגר, שמו אהרן קליין שהוא אבא של רועי קליין זיכרונו לברכה שכולכם מכירים ואנחנו מרגישים שזאת זכות גדולה לנו שהכרנו אותו.

<אבישי ברט: אני כילד הכרתי אותו.

<אבישי ברט: זכות גדולה לקהילה, זכות גדולה לציונות הדתית שבניה מוכנים ללכת עד הסוף על הגנת המדינה.

<אבישי ברט: לפני שלושים שנים זה לא היה קיים.

יעקב מרגי: תעבור לספורט.

<אבישי ברט: זה אותו הדבר.

<אבישי ברט: עוד רגע אני אגיע לנקודה, ברשותך.

<אבישי ברט: לפני שלושים שנים הדתיים לא יכלו להגיע ליחידות מיוחדות.

<אבישי ברט: למה?

<אבישי ברט: כי התאמנו בשבת, כי הלוחמים ביחידות המיוחדות היו להנאתם צדים דורבנים ואוכלים.

<אבישי ברט: לא משהו עקרוני.

<אבישי ברט: הדתיים לא יכלו להגיע ליחידות מיוחדות.

<אבישי ברט: זה היה לפני שלושים שנים.

<אבישי ברט: היום אנחנו רואים שהמצב שונה.

<אבישי ברט: אני שירתי ביחידת מגלן, בה היינו כמעט רוב דתיים.

<אבישי ברט: ביחידות אחרות אנחנו מדברים על שמונים-תשעים אחוזים דתיים.

<אבישי ברט: היום המצב בצבא הוא שונה כי עשו את השינוי הזה.

<אבישי ברט: הלוחמים של פעם איבדו אמנם את הזכות לצוד אבל הם קיבלו יום מנוחה בשבת והם זכו להכיר חברים שהם לא גדלו בקיבוצים של מפא"י אלא גדלו בישובים ובכפרים ובמושבים הדתיים.

<אבישי ברט: מדינת ישראל הרוויחה עשרות ומאות ורבבות של לוחמים שמוכנים לתת הכול כי נתנו להם את האפשרות להגיע ליחידות האלה.

<אבישי ברט: אותו הדבר בספורט.

<אבישי ברט: אם בספורט ייתנו לספורטאים הדתיים להיכנס, כולם יצאו נשכרים, גם הספורטאים הדתיים יוכלו להיכנס ולממש את היכולות שלהם, גם חלקם של הספורטאים המקצועיים יזכו ליום מנוחה והספורט הישראלי ירוויח עשרות ומאות ורבבות של ספורטאים שעד עכשיו הדירו את עצמם מהספורט בגלל קדושת השבת.

יואל רזבוזוב: השאלה מבחינת המסורת.

יואל רזבוזוב: כשאתה מתקדם לרמה בינלאומית – אני בכוונה שואל – מה קורה?

סופה לנדבר: כל העולם יעמוד דום בפנינו.

יעקב מרגי: אנחנו קודם כל נשאף לתקן את עצמנו.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו לא עונים תשובות לעצמנו.

יעקב מרגי: ברגע שנענה תשובות לעצמנו, נעצור כאן ולא ניזום את הדיון.

יעקב מרגי: אנחנו קודם כל נשאף לתיקון כמה שאפשר אצלנו.

יעקב מרגי: בסוף אם תהיה התנגשות עם ארבע-חמש תחרויות, הצער שווה בנזק המלך.

יעקב מרגי: אנחנו מקריבים בהרבה תחומים ואנחנו לא רוצים למנוע ממישהו משהו אלא בסך הכול רוצים להפרות את הענפים האלה.

יעקב מרגי: עכשיו תחתור למגע.

<אבישי ברט: אני ספורטאי כבר עשר שנים.

<אבישי ברט: אני יורה במועדון מכבי רעננה.

<אבישי ברט: כבר בשנת 2010 זכיתי לעלות לגמר אליפות ישראל אבל זה נמנע ממני.

דניאל עטר: רק עכשיו אני מבין שבגללך כתבתי את המכתב.

דניאל עטר: קראתי את הסיפור שלך בעיתון.

דניאל עטר: טוב לדעת שזה אתה.

<אבישי ברט: ברשותכם, כבר אז ניסינו ופנינו, אבל נתקלנו בהתנגדות.

<אבישי ברט: אמרתי לכם, אני חקלאי, הייתי סטודנט ועכשיו אני חקלאי, אלה לא החיים שלי, הספורט, אבל אני אזרח שווה חובות במדינה.

<אבישי ברט: אני נותן הכול.

<אבישי ברט: הילדים שלי לא רואים אותי בשנה בערך עשרים ימים כי אני עושה מילואים.

<אבישי ברט: כשאני בא לתחרות ספורט, הילד שלי רואה שלתחרות ספורט אני לא יכול ללכת כי אני אזרח סוג ב'.

<אבישי ברט: אני נותן הכול אבל כשאני רוצה לבקש שאירוע של 22 קלעים שזכו – הגעתי למקום שישי בחצי גמר השנה, בארצי, ואני מתאמן בזמני הפנוי ואני יורה בזמני הפנוי – וכשהגעתי לגמר הזה, הילד שלי רואה אותי שאני מתחרה, אני הולך לאימונים, אני יורה בתחרויות, ולגמר אליפות ישראל, הטופ שלנו כאן במדינת ישראל, אני לא יכול להגיע.

<אבישי ברט: זה מה שהבן שלי רואה.

<אבישי ברט: יש לי שלושה ילדים, הגדול בן שש והוא רואה אבא הולך עשרים ימים בשנה למילואים, אבא עשה צבא ולא יכול ללכת להשתתף בתחרות הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בהמשך אנחנו נשמע את איגוד הספורט.

יעקב מרגי: לא נדלג עליכם.

יעקב מרגי: רבותיי, תארו לעצמכם שאני הייתי מונע, כאילו יש איזה חוק או קביעה מדעית שהתחרויות בשבת הן הכי מוצלחות.

יעקב מרגי: יש לי בעיה לדבר חופשי כי אני עם כיפה, בסדר?

יעקב מרגי: יש לי בעיה כי לכאורה זה בא לי ממקום אחר.

יעקב מרגי: אני מושבניק, אני חי, אני בגובה העיניים ובתוך עמי אנכי יושב.

יעקב מרגי: אצלנו ישר מקטלגים כל אחד מאיפה הוא בא ומה הוא.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, באיזו זכות אנחנו מונעים את יום המנוחה מאותם ספורטאים?

יעקב מרגי: אנחנו מבטלים ימי לימודים, ימי עבודה, כל מיני ימי שבתון, כל מיני מחאות והפגנות וכל מיני קרקסים, אבל מגיעים לתחרות ספורט – אנחנו צדקנים, זה חייב לבוא על חשבון יום המנוחה.

יעקב מרגי: נכון, יש לו בעיה ליום המנוחה הזה כי יש לו גם קונוטציה דתית ולכן תסלחו לי על הביטוי אבל לא כל כך כיף לדבר על זה.

יעקב מרגי: הגיע הזמן.

יעקב מרגי: אנחנו משתנים בהרבה תחומים והגיע הזמן.

יעקב מרגי: אני מודה לחברי הכנסת המציעים שהציעו זאת מתוך דאגה לספורט ובאמת רצון לא להדיר אוכלוסיות מתוך הענפים האלה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להצר על יחסי כלפיך, אבל יכול להיות שאני לא אהיה אתך באותה דעה.

יעקב מרגי: הורגלתי לשמוע את הדברים הכי קשים.

סופה לנדבר: אני אגיד את מה שאני מרגישה.

סופה לנדבר: רבותיי, אני חושבת שהחקיקה הזאת מיותרת.

יעקב מרגי: אנחנו לא עוסקים בחקיקה.

סופה לנדבר: אני מדברת על החקיקה.

סופה לנדבר: אני חושבת שהיא מיותרת.

סופה לנדבר: אנחנו תמיד צריכים לזכור שהספורטאים במדינת ישראל, 97 אחוזים מהם, הם חילוניים.

מכלוף מיקי זוהר: כי מונעים ממני להצטרף.

יעקב מרגי: אין קריאות ביניים.

מכלוף מיקי זוהר: לי מותר קריאת ביניים.

יעקב מרגי: אמרת.

יעקב מרגי: היא לא הפריעה לך.

סופה לנדבר: 97 אחוזים הם לא דתיים אלא הם חילוניים.

סופה לנדבר: רוב התחרויות מתקיימות בשבת.

יעקב מרגי: ואנחנו שואלים למה.

סופה לנדבר: אם תצליחו, אני מאמינה שלא תצליחו.

סופה לנדבר: אנחנו לא ניתן לכם להצליח.

סופה לנדבר: אני רוצה לומר שאני לא ספורטאית אבל כשרה לשעבר - - -

יעקב מרגי: אבל את רצה למרחקים ארוכים.

סופה לנדבר: לא.

סופה לנדבר: אני תמכתי בספורטאים וזאת גאווה גדולה שהצלחתי בכל התקציבים למצוא תקציבים ולתמוך בהם.

מכלוף מיקי זוהר: בספורטאים העולים החדשים.

סופה לנדבר: אני עשיתי את זה כי אני מאמינה שספורטאים במדינת ישראל, רובם או חלקם, לא מתקיימים מספורט.

סופה לנדבר: הם צריכים ללמוד באוניברסיטה, בבתי הספר, הם צריכים לעבוד בכל מיני עבודות והמחוקקים רוצים למנוע מהם לעבוד?

יעקב מרגי: לא.

סופה לנדבר: אתם רוצים שהם שלא יעבדו אלא יעסקו רק בספורט, ומאיפה תבוא הפרנסה?

יעקב מרגי: לכן שולחן הוועדה הוא עגול, כדי שאנחנו נתכנס ונביא משהו אופטימלי כך שזה נהנה והשני לא חסר.

יעקב מרגי: זה אפשרי.

יעקב מרגי: לא הכול שחור-לבן.

סופה לנדבר: הנושא השני אליו אני רוצה להתייחס, הוא התחרויות בעולם.

סופה לנדבר: אני נגד החקיקה הזאת.

יעקב מרגי: החקיקה לא על סדר היום.

סופה לנדבר: יש לי זכות במדינה הזאת, לא פחות מאשר יש לדתיים.

סופה לנדבר: אני חושבת שיש היום פוליטיזציה של מדינת ישראל ואנחנו לא ניתן לזה יד.

סופה לנדבר: נכון שגיור אתמול עבר, אבל רבותיי, חיים כאן במדינת ישראל לא רק דתיים, ואני מכבדת את הדת, אני יהודייה, אבל אני חושבת שהדבר שבא בכוח, יש התנגדות לכוח הזה.

יעקב מרגי: מסכים אתך.

סופה לנדבר: תראו מה שקרה אתמול בכנסת ישראל אחרי מה שקרה בקדנציה הקודמת, וראש הממשלה היה אותו ראש ממשלה, ומה קרה עכשיו?

סופה לנדבר: בגלל הקואליציה, בגלל הפוליטיקה, בגלל הפוליטיזציה, עושים חרדיזציה במדינת ישראל ו-300 אלף אנשים שהגיעו למדינת ישראל, שחיים כאן במדינת ישראל, מה קורה אתם?

סופה לנדבר: אני חושבת שהציבור צריך לדעת.

סופה לנדבר: יכול להיות שבגלל שההצבעה הייתה אתמול בלילה ובחושך ובגלל שחברי קואליציה התביישו בהצבעה הזאת אבל היו חייבים לתמוך בראש הממשלה ובגיור החדש ובחרדיזציה של אי גיור.

סופה לנדבר: אני אומרת שבחיים אנחנו שותפים לחיים ושותפים במדינת ישראל, כולנו.

סופה לנדבר: כולנו רבותיי.

סופה לנדבר: כאשר עולים מגיעים למדינת ישראל, וחלק גדול מהם נמצאים בספורט ומביאים מדליות, אנחנו צריכים לזכור תמיד שחלק מהם לא עברו תהליכי גיור ואנחנו צריכים לעשות הכול כדי שהם יעברו גיור.

סופה לנדבר: אני דיברתי אתך אתמול, אדוני היושב ראש, ואתה בדיוק יודע עד כמה קשה לעבור כאן את התהליך הזה.

סופה לנדבר: אנחנו נסגור את כל המדינה, אנחנו נסגור את המדינה, אנחנו נסגור חנויות, אנחנו נסגור ספורט, אנחנו ניתן מכת מוות לספורטאים ולספורט ואנחנו ניתן לקבוצה קטנה של שלושה אחוזים לכפות על קבוצה גדולה.

מכלוף מיקי זוהר: שלושים אחוזים.

סופה לנדבר: לא שלושים אחוזים.

סופה לנדבר: שלושה אחוזים.

מכלוף מיקי זוהר: שלושים אחוזים שומרי מסורת.

מכלוף מיקי זוהר: זאת המציאות.

סופה לנדבר: 97 אחוזים של אנשים שעוסקים בספורט הם חילוניים ולכן הם יכולים לשחק.

מכלוף מיקי זוהר: לא אמרתי את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי ששלושים אחוזים מהאזרחים הם שומרי מסורת.

יעקב מרגי: אתה מפריע לדיון.

יעקב מרגי: סליחה שאני מעיר לך.

יעקב מרגי: לא חייב קריאות ביניים.

יעקב מרגי: אתה לא מסוגל לשמוע דברים שהם בניגוד לדעתך?

מכלוף מיקי זוהר: הם לא נכונים.

יעקב מרגי: אז היא אמרה.

יעקב מרגי: אחר כך תתייחס.

סופה לנדבר: אני נגד חרדיזציה של הספורט.

סופה לנדבר: אני נגד חרדיזציה של חיים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: מיקי, אני רוצה להגיד לך.

סופה לנדבר: אני מכבדת אותך אבל כפרלמנטר חדש, כחבר כנסת חדש יש לך משהו ללמוד.

סופה לנדבר: אני חושבת שלפני שקופצים עם חקיקה, צריכים לחשוב.

סופה לנדבר: צריכים לחשוב מה יגידו הספורטאים.

סופה לנדבר: הם יעזבו את מקומות העבודה שלהם?

סופה לנדבר: אתה תפרנס אותם?

סופה לנדבר: הם לא ישתתפו בשבת, יצטרכו לעשות זאת במשך ימות השבוע.

יעקב מרגי: הדברים נאמרו.

יעקב מרגי: אנחנו חוזרים עליהם.

סופה לנדבר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להתייחס.

סופה לנדבר: אני שואלת מאיפה יבוא הכסף.

יעקב מרגי: שאלה במקום.

יעקב מרגי: רבותיי, אני מבקש, החקיקה לא על סדר היום ואני לא אתן להתבטא יותר בנושא הזה.

סופה לנדבר: אני מדברת על הנושא.

יעקב מרגי: אל תיקחי אותי לשם.

יעקב מרגי: הדיון הוא לא שם.

יעקב מרגי: קודם כל, צפירת הרגעה.

יעקב מרגי: אנחנו לא באנו לסגור, לא באנו לחסל.

יעקב מרגי: אני בסך הכול קיימתי דיון.

יעקב מרגי: נעניתי לבקשת חברי כנסת שהם לא חשודים בחרדיזציה – תסבירי לפרוטוקול מה זה חרדיזציה.

יעקב מרגי: זה חרטה בריבוע.

יעקב מרגי: צפירת הרגעה.

יעקב מרגי: רבותיי, יש כאן

יעקב מרגי: רצון כן וטוב שחברי כנסת מעלים את הנושא וצריך להודות להם על כך.

יעקב מרגי: הנה, אני מודה ומתוודה, אני באופיי – ואני אוהב לזרום – לא הייתי מעלה את הנושא הזה לסדר היום.

יעקב מרגי: ביקשו זאת חברי כנסת מ-יש עתיד, מהליכוד, מהמחנה הציוני-עבודה, ישראל ביתנו.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו לא הולכים לשם.

יעקב מרגי: אל תיקחו את הדיון לשם.

יעקב מרגי: יש כאן רצון כן לנסות להביא בשורה לאותם אנשים שכמהים ורוצים להגיע למשהו ויכולים, אנשים שיש להם כישרון טמון שמבעבע ורוצה לפרוץ מתוכם אבל הם לא יכולים לעשות זאת בגלל אמונתם והשקפת עולמם.

יעקב מרגי: זה לא חייב לבוא על חשבון מישהו אחר.

יעקב מרגי: צריך רק קצת אוזן פתוחה, לב רחב ועיניים רואות.

יעקב מרגי: זה מה שצריך וזה המקום.

יעקב מרגי: הכול ייעשה בשולחן עגול ויהיה בהידברות.

יעקב מרגי: לא באנו לקלקל אלא באנו לברך.

יעקב מרגי: פרופסור אביעד הכהן, אני לא רוצה הרצאה משפטית.

<אביעד הכהן: ממש לא.

יעקב מרגי: תן לנו בנגיעת קולמוס.

<אביעד הכהן: אדוני היושב ראש, גברתי ורבותיי חברי הכנסת.

<אביעד הכהן: ראשית, אני מצטרף לתודות על קיום הדיון הזה.

<אביעד הכהן: אני חושב שוועדת החינוך כאן והספורט הוא גם חינוך ולהפך.

<אביעד הכהן: אני חושב שהדיון הזה מוכיח זאת.

<אביעד הכהן: אני רוצה לקרוא משפט אחד: שמירת השבת היא ערך מרכזי ביהדות, היא מהווה תרומה ישראלית מקורית וחשובה לתרבות העולם, טול מהיהדות את השבת ונטלת ממנה את נשמתה.

<אביעד הכהן: את הדברים האלה אמר נשיא בית המשפט העליון לשעבר אהרן ברק, לא רב, לא אדם דתי.

<אביעד הכהן: הוא אמר אותם מתוך התפיסה ששוויון ההזדמנויות במדינת ישראל והשבת היא ערך לאומי.

<אביעד הכהן: הוא גם לא המציא אותם אלא הוא פשוט ממשיך את הקו של ביאליק, אחד העם, גליקסטון עורך "הארץ" לשעבר וכל מיני אנשים שהבינו שהשבת היא בראש וראשונה – וכאן אני רוצה להצטרף דווקא לדברים של חברת הכנסת סופה לנדבר – היא ערך שחשוב לכל אזרחי מדינת ישראל וכולם צריכים לנוח בשבת, דתיים ולא דתיים.

סופה לנדבר: מזה זה מתחיל.

<אביעד הכהן: צריך לזכור שחלק גדול מהאנשים שמפרנסים במירכאות או שלא במירכאות את פעילויות הספורט האלה הם אנשים שהיו רוצים להיות עם בני משפחותיהם ובדרך כלל נמנים דווקא על המעמד הסוציו אקונומי נמוך בחברה הישראלית.

<אביעד הכהן: הערה שנייה.

<אביעד הכהן: אני חושב שלא בחיל החוק ולא בחיל של בית משפט אלא ההידברות היא המקום בו צריכה להידון הסוגיה הזאת.

<אביעד הכהן: הערה שלישית.

<אביעד הכהן: אני מסתכל כאן על הספורטאיות שיושבות מאחוריי ומלפניי ואני נזכר בשיר "בשמלה אדומה ושתי צמות עמדה ילדה יחידה ותמה, עמדה ושאלה למה".

<אביעד הכהן: הן שואלות.

יעקב מרגי: אתה יכול לזמזם לנו את זה?

<אביעד הכהן: אין לי בעיה אבל אני מציע שלא ניכנס לזה.

<אביעד הכהן: עמדה ושאלה למה.

<אביעד הכהן: הבנות האלה שיושבות כאן עומדות ושואלות, אנחנו חיות במדינה יהודית לא דתית ולא לא דתית, במדינה יהודית ודמוקרטית.

<אביעד הכהן: חלק ערך מרכזי במדינה יהודית ודמוקרטית זה נושא של שוויון הזדמנויות.

<אביעד הכהן: זה גם ערך דמוקרטי ראשון במעלה, זה גם ערך יהודי ראשון במעלה.

<אביעד הכהן: אני מרגיש יהודי ולא דתי.

<אביעד הכהן: זאת הערה שאני חושב שאנחנו צריכים לזכור אותה.

<אביעד הכהן: לגבי השאלה שמעלים תמיד גם איגודי הספורט.

<אביעד הכהן: הרי אם הוא יצטרך להתחרות בשבת – אבישי שיש לי את הזכות לייצג אותו, ייצגתי לפני חמש שנים את הספורטאי יובל פרייליך, הסייף שלא נתנו לו להתמודד בשבת ולצערי הוא התמודד בשבת כי הוא פשוט עמד בפני הברירה הנוראית הזאת, האם להיות אלוף העולם והיום הוא אלוף העולם - - -

יואל רזבוזוב: באיזשהו שלב את זה כולם יצטרכו לעשות.

<אביעד הכהן: כאן אני רוצה להתייחס.

<אביעד הכהן: אם היה מדובר על תחרות ביום כיפור, אם היה מדובר על תחרות ביום הזיכרון לחללי צה"ל, האם גם אז היינו באים ואומרים בכזאת קלות יתר בואו נוותר?

<אביעד הכהן: התשובה היא, כפי שהיא גם נאמרה על ידי חברי הכנסת.

<אביעד הכהן: צריך להבחין בין התחרויות במדינת ישראל לבין התחרויות בחוץ לארץ.

<אביעד הכהן: כל עוד אנחנו יכולים – ואני אומר שוב, בהידברות ולא בכפייה - לקיים את תחרויות בשבת במאמץ לא גדול, גם לגבי אנשים שעובדים וגם לגבי חיילים שנמצאים בצבא במשך השבוע, לעשות תחרויות ביום שישי אחר הצהרים ובשעות החורף במוצאי שבת, בחלק מהענפים זה אפשרי.

יואל רזבוזוב: על זה יש הסכמה.

<אביעד הכהן: אני רוצה כאן לשבח את איגודי הספורט.

יעקב מרגי: יום שישי הוא כמעט יום שבתון בחברה הישראלית.

<אביעד הכהן: נכון.

<אביעד הכהן: אבל אפילו אם לא, ביום שישי אחר הצהרים ובמוצאי שבת בתקופת החורף, יש אפשרות לקיים תחרויות שלא נמשכות על פני עשרים שעות אלא על פני שלוש-ארבע שעות.

<אביעד הכהן: יש אפשרות אם יש רצון טוב.

<אביעד הכהן: לגבי האחוזים.

<אביעד הכהן: אני לא נכנס כרגע לשאלה אם אלה שלושה אחוזים או שלושים אחוזים.

<אביעד הכהן: מדובר כאן באינטרס של מאה אחוזים של אזרחים של מדינת ישראל.

<אביעד הכהן: זה לא עניין של דתיים ולא דתיים אלא זה עניין של שוויון הזדמנויות שהוא ערך ראשון במעלה.

<אביעד הכהן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר בהקשר הזה.

<אביעד הכהן: אני חושב שכפי שאין רצון כאן – וזה נאמר כאן, ובצדק – לכפות על מישהו לשמור שבת, אין רצון למישהו לגרום לכך שמישהו יחלל את השבת.

<אביעד הכהן: אנחנו מחוקקים בעד שוויון הזדמנויות ולא נגד ציבור כזה או ציבור אחר.

<אביעד הכהן: אני חושב שכמו שנאמר, אם נרצה, זאת לא תהיה אגדה אלא רק צריך רצון טוב.

<אביעד הכהן: איגוד הספורט, גם אורי שפר שהיה מעורב בזמנו במאבק של יובל פרייליך וגם אחרים, גם משרד הספורט וגם האיגודים, יודעים שכאשר יש רצון טוב, אפשר לפתור רבות מן הבעיות.

<אביעד הכהן: אולי לא את כל הבעיות.

סופה לנדבר: ב-בקו היו עכשיו משחקים אולימפיים.

סופה לנדבר: איך הם בוחרים אחר כך האם להשתתף או לא להשתתף?

יעקב מרגי: שאלת שאלה ואני עונה לך בכנות.

יעקב מרגי: בשלב הזה של הדיונים, לא.

יעקב מרגי: בשלב מתקדם יותר, יכול להיות שנמצא איזו נוסחה כך שזה נהנה וזה לא חסר.

יעקב מרגי: למה את רוצה עכשיו את התשובות?

יעקב מרגי: בואי נתחיל לדבר על זה.

יעקב מרגי: בואי נתחיל לקדם את העניין.

<אביעד הכהן: התשובה היא שהתחרות ב-בקו הייתה באמצע השבוע.

<קריאה: לא נכון.

<קריאה: היו ארבע מדליות.

<אביעד הכהן: השבת היא ערך לאומי, יהודי ודמוקרטי מכדי שנפתור את זה כלאחר יד.

<אביעד הכהן: כשנרצה, נעשה את המאמצים ואני חושב שאפשר לעשות הרבה כך שכולנו נצא נשכרים.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע את הוועד האולימפי ולאחר מכן את איגוד הקליעה שנמצא כאן ויכול לתת לנו התייחסות ספציפית למה התחרות הזאת הייתה חייבת להיות בשבת.

<גלעד לוסטיג: אני אהיה מאוד קצר.

<גלעד לוסטיג: אני מצטרף למה שאמרת תוך כדי הדברים, שאתה לא מתכוון להביא את זה לחקיקה.

<גלעד לוסטיג: אם זה הכיוון, הסערה בעצם קמה סביב הנושא של החקיקה.

יעקב מרגי: הכול תלוי במידת הפתיחות הכנה.

יעקב מרגי: לאף אחד אין עניין לבוא לא בשוט, לא בחיל ולא בחוסן.

דניאל עטר: מי שמביא את החקיקה, אלה חברי הכנסת.

יואל רזבוזוב: אנחנו נתנגד.

דניאל עטר: אבל אתם במיעוט.

יעקב מרגי: יואל, אל תיפול במלכודת הזאת.

דניאל עטר: עוד לא ניצחתם הצבעה.

יואל רזבוזוב: עוד מעט.

יואל רזבוזוב: זה עניין של זמן.

יעקב מרגי: אתם נותנים לי הרהורים שניים.

יעקב מרגי: אני חשבתי להקים ועדת משנה לספורט בראשות ספורטאי אבל כנראה זה לא יהיה, אם יימשך המצב הזה.

יעקב מרגי: גלו בגרות.

יעקב מרגי: אני לא מבין.

יעקב מרגי: חסר זמן להידבר ביניכם?

<גלעד לוסטיג: אני מנכ"ל הוועד האולימפי והייתי ראש המשלחת ל-בקו שלשמחתנו חזרנו עם 12 מדליות ועם הרבה גאווה.

סופה לנדבר: כל הכבוד.

<גלעד לוסטיג: אגב, המשחקים התקיימו במשך 17 ימים שכללו גם שישי-שבת.

<גלעד לוסטיג: בשביל ההיסטוריה, יש דתיים ושומרי מסורת שמצליחים ברמה הבינלאומית ומהווים לנו גאווה רבה.

<גלעד לוסטיג: הזכרתם כאן את יובל פרוייליך שזכה במספר מדליות באליפויות עולם ובאליפויות אירופה לנוער ויש לי את בת-אל גטרר ששומרת שבת ומסורת וזכתה במדליית זהב באליפות אירופה והייתה ספורטאית אולימפית, כך שהסטיגמה הזאת שספורטאי דתי לא יכול להגיע לרמות הגבוהות, אינה קיימת.

<גלעד לוסטיג: אני יכול להגיד לכם על משלחת בקו שהיו לנו 140 ספורטאים ובינם היו לנו משלושת הדתות וזה אחד הנושאים החשובים ביותר של הוועד האולימפי הבינלאומי וכמובן גם הוועד האולימפי הישראלי, כאשר אין כל אפליה על שום רקע לאומי, גזע, דת וכדומה.

<גלעד לוסטיג: לשמחתנו הרבה אפילו מישהו מאחת הדתות שהיא לא יהדות, זכה במדליית ארד, מארק חינאווי, ערבי נוצרי, והוא היה גאה מאוד שדגל ישראל התנוסס.

<אורי שפר: 1,500 מטרים שחייה.

<גלעד לוסטיג: כן.

<גלעד לוסטיג: הוא היה גאה מאוד שדגל ישראל עלה.

<גלעד לוסטיג: הספורט האולימפי פתוח לכולם וחייב לשמור על עצמאותו ועל הכללים הבינלאומיים.

<גלעד לוסטיג: אנחנו חיים במדינת ישראל ואני רוצה לומר מה המסר של הוועד האולימפי.

<גלעד לוסטיג: אני יכול להגיד לכם שהיה דיון בהנהלת הוועד האולימפי בו יושבים אנשי ספורט שחלקם נמצאים כאן והרבה מאוד יושבי ראש רצו להגיע לכאן.

<גלעד לוסטיג: אפילו ביקשתי לדחות את הדיון מפני שחשבתי שזה יהיה חשוב שיגיעו לכאן.

<גלעד לוסטיג: הדיון הזה היה קצת חפוז לטעמנו מפני שכמו שאתם ציינתם, חברי הכנסת, צריך ללמוד ולראות מה מצב המתקנים, מי הפעילים וכולי.

<גלעד לוסטיג: הרבה שאלות נשאלו גם סביב הדיון הזה וחייבים לקיים דיון וחייבים לאפשר לכל יושבי ראש האיגודים הרלוונטיים להביע את דעתם אבל לצערי לא קיבלנו את זה.

יעקב מרגי: אני אספר לך מה שאתה לא יודע וחשוב שייאמר.

יעקב מרגי: לא היה שום חיפזון ולא כלום.

יעקב מרגי: יש נוהלי עבודת כנסת.

יעקב מרגי: גם אם יביאו נושא שהוא בניגוד להשקפת עולמי במסגרת דיון מהיר, אני חייב לקיים אותו בשבוע שלאחר אישורו כדיון מהיר.

יעקב מרגי: אני מקפיד על כללי עבודה של הוועדה בצורה קפדנית.

יעקב מרגי: זה לא בגלל שלא רצינו והדיון לא היה חפוז ולא בחיפזון.

יעקב מרגי: אמרתי בתחילת הדיון שזה רק הדיון הראשון ואנחנו נתרום לספורט – אני לא רוצה לומר חריש עמוק – בדיונים מעמיקים כאן בהרבה תחומים ונאפשר לכל מי שחפץ להגיע אם זאת משאת נפשו.

יעקב מרגי: נסייע בידו עד כמה שאפשר.

<גלעד לוסטיג: מעולה.

<גלעד לוסטיג: אני אגיד לך את הסיפא.

<גלעד לוסטיג: הסיפא היא שהנהלת הוועד האולימפי הולכת לכיוון שלו היא נגד חקיקה באופן מוחלט.

יעקב מרגי: אמרת זאת.

<גלעד לוסטיג: אבל בעד הידברות.

<גלעד לוסטיג: למצוא פתרונות נקודתיים בהחלט למקרים כמו של אבישי וכדומה.

<גלעד לוסטיג: למצוא פתרונות נקודתיים כדי לא לפגוע בכאלה שרוצים להתחרות.

<גלעד לוסטיג: זה הקו של הוועד האולימפי.

<גלעד לוסטיג: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: איגוד הקליעה.

<יצחק יונסי: אני יושב ראש התאחדות הקליעה בישראל.

<יצחק יונסי: אני מכהן בתפקידי בהתנדבות, כמו כל יושבי ראש האיגודים הקיימים במדינת ישראל.

<יצחק יונסי: גם בעלי תפקידים באיגודים, שופטים, מנהלי תחרויות, רובם ככולם משמשים בתפקידם בהתנדבות.

<יצחק יונסי: הם לא יכולים להגיע ימי חול, אם התחרויות יוזזו לימי חול, לתחרויות מבלי שמישהו יוכל לממן זאת.

יעקב מרגי: תרשה לי לעזור לך.

יעקב מרגי: תסתכל לי בלבן של העיניים.

יעקב מרגי: באחוזים, כמה מהם עובדים בימי שישי אחר הצהרים?

יעקב מרגי: אני מכיר את החברה הישראלית ומכיר את המשק והכלכלה.

יעקב מרגי: בוא, הצהרה כזאת, אתה יודע מה אתה עושה?

יעקב מרגי: הצהרה כמו שאתה מצהיר אותה בפתח דבריך, זה הולך למקום רחוק וזה לא בכיוון.

יעקב מרגי: זה אפילו לא בכיוון של הצהרתיות.

יעקב מרגי: אני מצדיע לוועד האולימפי שהוא נמצא שם תחת רף דרישות יותר גבוה, אבל אתה בפתח דבריך שם מחסום רגשי ומנטלי.

יעקב מרגי: אתה יודע מה?

יעקב מרגי: רק משום הכבוד, תמשיך לדבר.

<יצחק יונסי: אדוני נכנס לפתח דבריי וחסם אותי בפתח דבריי.

יעקב מרגי: מאפשר לך.

יעקב מרגי: הורדתי את המחסום.

<יצחק יונסי: המשך דבריי היה שגם אם יוחלט שהתחרויות יהיו בימי שישי, הרי אנחנו יודעים שימי שישי הם ימים קצרים, חלק מההתחרויות הן תחרויות בנות שעות רבות ולא תחרות של שעה או חצי שעה או דקה או דקותיים, ולכן אנחנו נהיה מחויבים לגלוש ליום השבת.

יעקב מרגי: שמונה שעות?

<יצחק יונסי: יש תחרויות שאורכו גם שמונה שעות וגם עשר שעות.

<קריאה: גם 12 שעות.

<קריאה: תלוי.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: ימי שישי הכי קצרים, כשמתחילים מהבוקר, יש לכם שמונה שעות.

<יצחק יונסי: כן, יש לימודים במי שישי ואדוני יודע שבימי שישי לומדים.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: תודה רבה אדוני.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: תמשיך.

יעקב מרגי: משפט סיכום בבקשה.

יעקב מרגי: אני אפילו לא מבקש ממך תשובה למה חייבים לעשות את התחרות בשבת.

<יצחק יונסי: לסיכום אני רוצה לומר ולהשיב לדברי חברי, ואני קורא לו חברי כי גם אני נגוע במקצוע עריכת הדין.

<יצחק יונסי: חברי פרופסור אביעד הכהן ציטט מדבריו של אהרן ברק שהיה נשיא בית המשפט העליון.

<יצחק יונסי: אני הולך עוד למקורות הקודמים שאומרים איש איש באמונתו יחיה ואיש תחת גפנו ותחת תאנתו.

<יצחק יונסי: אל תפריע לי ולא אפריע לך.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יש כאן אמירה ברורה.

יעקב מרגי: אל תפריע לו, צא החוצה.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: סיימת את רשות הדיבור.

<קריאה: אני מתנצל שקודם התפרצתי.

יעקב מרגי: אם אתה חושב שכך תעשה הידברות, לא תהיה לך.

יעקב מרגי: אתה תגרום למחוקקים כמו מיקי מכלוף זוהר ללכת לחוק, מה שהוא בעצמו לא רוצה ואת זה הוא אמר בפתח דבריו.

<גדיאל בלושטיין: לצערי גם אני עורך דין.

<גדיאל בלושטיין: אני יושב כאן על שלושה כובעים ולא על אחד.

<גדיאל בלושטיין: בכובע הראשון שלי, אני חבר ועדת הכספים של הוועד הפאראלימפי הבינלאומי.

<גדיאל בלושטיין: בשני אני היועץ המשפטי של הוועד הפאראלימפי הישראלי ובשלישי אני יושב ראש איגוד כדור מים בישראל.

<גדיאל בלושטיין: אני רוצה לגעת ולחדד אצל כולנו את הנושא הבינלאומי שגילי חברי דיבר עליו.

<גדיאל בלושטיין: לפני עשרה ימים זימנו אותי למשרד החוץ ושאלו אותי שאלה מאוד ישירה: מה ההערכה שלך שיחרימו את ישראל בוועד הפאראלימפי.

<גדיאל בלושטיין: אמרתי שלהערכתי יש לזה סיכוי נמוך ביותר.

<גדיאל בלושטיין: למה?

<גדיאל בלושטיין: כי הגוף הזה הוא א-פוליטי בצורה מוחלטת וכולו קודש לספורט הנכים.

<גדיאל בלושטיין: והנה עוברים עשרה ימים וחבר הכנסת, שאני מכבד, לוקח סיכון מאוד גדול כשהוא מציע הצעת חוק.

יעקב מרגי: הבנתי את החרדה שלך.

יעקב מרגי: אמרת.

יעקב מרגי: הבעת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו פשוט מצומצמים בזמן.

יעקב מרגי: שלא תחשוב שמדובר בקוצר רוח אלא אנחנו פשוט מצומצמים בזמן.

<גדיאל בלושטיין: עוד שתי מלים קצרות.

<גדיאל בלושטיין: יש נושא נוסף שמתייחס לספורטאים הפאראלימפים.

<גדיאל בלושטיין: יש לנו הרבה מאוד, ואנחנו מאוד גאים בזה, ספורטאים מוסלמים, נוצרים ובשדולה הבדואית.

<גדיאל בלושטיין: אנחנו צריכים להיות מאוד רגישים גם לדרישות שלהם.

<גדיאל בלושטיין: גם את זה אנחנו צריכים לקחת בחשבון במסגרת הדיבור, ואני מסכים לחלוטין שאנחנו נפתח דיבור.

<גדיאל בלושטיין: צריך לדעת את זה.

<גדיאל בלושטיין: הקפטנית של נבחרת כדור שער בספורט הנכים שזכתה באליפות העולם רק לפני חודש ימים בסין, נבחרת ישראל זכתה באליפות העולם, היא מוסלמית.

<גדיאל בלושטיין: כדאי לדעת את זה.

<גדיאל בלושטיין: לכן צריך גם להסתכל על כל הדתות.

יעקב מרגי: כאן אנחנו מבקשים להתחשב בכל הדתות.

יעקב מרגי: התחושה שאנחנו מבקשים להתחשב בכל הדתות, תעשה טובה, לגבי היהדות – סבלנות.

יעקב מרגי: לאט לאט לך.

יעקב מרגי: כדי שתבינו טוב, אני כנראה צריך לעשות סדר ברמה הצהרתית.

יעקב מרגי: אף אחד לא הולך לשנות את כללי המשחק ואנחנו ניאבק ונעשה הכול כדי שאנשים כישרוניים כמו אבישי והבנות הנחמדות שנמצאות כאן ואלה שלא נמצאות כאן, ועוד הרבה ספורטאים כישרוניים שמדירים את רגליהם מהספורט, לא יעשו זאת.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים גבוהה על שילוב ושילוב – בלוף.

יעקב מרגי: בלוף.

יעקב מרגי: אנחנו פופוליסטיים.

יעקב מרגי: אם זה היה שיח במה שקשור בנו בארץ להתחשב בנוצרים ובמוסלמים, לא הייתי שומע את השיח הנוקשה הזה כפי שאני שומע כאן היום.

יעקב מרגי: מה החרדה?

יעקב מרגי: סליחה, דיון ראשוני.

יעקב מרגי: אנחנו אפילו לא נוגעים בגדר של הנושא אלא מקיימים דיון ראשוני.

יעקב מרגי: מה החרדה?

יעקב מרגי: אתה יודע מה, עשיתם שירות רע ואני אומר לך שאני לא אעמוד בראשות ועדת המשנה.

יעקב מרגי: אני מרגיע את כולכם.

יעקב מרגי: לא יהיה חבר כנסת דתי כיושב ראש ועדת המשנה.

יעקב מרגי: תירגעו.

יעקב מרגי: אף אחד לא הולך לחקיקה אגרסיבית, אבל עשיתם שירות רע.

יעקב מרגי: אני ציפיתי לשמוע כאן התלהבות מכך שיש כאן ספורטאים דתיים שרוצים להיכנס למעגל.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים גבוהה גבוהה על שילוב ועל לאפשר אבל אנחנו נתקלים פעם אחר פעם באותן תופעות - תסלחו לי על הביטוי – שאנחנו לא יודעים להכיל בתוכנו, לא את השונה מאתנו אלא את מי שחושב אחרת או מתנהג שונה מאתנו.

יעקב מרגי: סליחה שאני אומר את זה וזה בדרך כלל לא הקו שלי.

יואל רזבוזוב: אדוני היושב ראש, אני חושב שיושב ראש איגוד הקליעה רצה להסביר לגבי המכשולים.

יעקב מרגי: הוא לא הצליח.

יואל רזבוזוב: יכול להיות שהוא לא הצליח.

יואל רזבוזוב: הוא רצה לומר שיש מכשולים וחשוב שנדע שיש מכשולים.

יעקב מרגי: הוא לא הצליח.

סופה לנדבר: למה הוא לא הצליח?

סופה לנדבר: אתה לא נתת לו להצליח.

<יאיר דוידוביץ: אני מנכ"ל התאחדות הקליעה.

<יאיר דוידוביץ: הערה קטנה לצורך התחשבות בשילוב.

<יאיר דוידוביץ: יש ליבן שהוא עיוור עם צרכים מיוחדים ואני רגיש מאוד לנושא.

<יאיר דוידוביץ: הייתי מאוד מבקש לא ללחוץ ולומר בנקודות שאנחנו לא רגישים לנושא.

יעקב מרגי: אני יושב ראש ועדת משנה להנגשת השכלה גבוהה.

יעקב מרגי: אל תלחץ לי על נקודות שאני לא רגיש לרגישות שלך.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: תקשיבו, בחייכם, דברו לעניין.

<יאיר דוידוביץ: אני מדבר לעניין.

<יאיר דוידוביץ: יש לי הצעה לוועדת המשנה.

יעקב מרגי: אדם שהוא נדיב מצפה לנדיבות.

יעקב מרגי: מה לעשות?

יעקב מרגי: אני חוטא בזה?

יעקב מרגי: אני מצפה לנדיבות.

<יאיר דוידוביץ: יש לי הצעה לוועדת המשנה שאני חושב שיכולה לעזור.

יעקב מרגי: אם היא תקום.

יעקב מרגי: עדיין לא קמה.

<יאיר דוידוביץ: יש לי הצעה לוועדה הנוכחית שיכולה לפתור את הבעיה של הספורט ועוד הרבה בעיות במדינת ישראל.

<יאיר דוידוביץ: דיברתי עליה אתמול עם השר סילבן שלום שמנסה להריץ את זה שלוש שנים וההצעה היא לעשות שני ימי שבתון במדינת ישראל.

<יאיר דוידוביץ: אז יום שבתון אחד הוא יום מוקדש לצורך ספורט ולכל צורך אחר שאדם ירצה בו, ומיום השבתון השני כולנו נהנה ממנו כשבתון שבת.

<יאיר דוידוביץ: תודה על ההקשבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני יכול להבטיח לך שיהיה דיון ציבורי לגבי כך.

יעקב מרגי: להערכתי, בגלל הכיפה שלי, יום השבתון השביעי יצא ניזוק.

<ורד עצמון: אני מאיגוד ההתעמלות.

<ורד עצמון: איגוד ההתעמלות הוא ממש לא באנטי לעשות תחרויות כן בשבת או לא בשבת.

<ורד עצמון: אנחנו עושים את זה הרבה פעמים באמצע השבוע.

<ורד עצמון: שבוע ההתעמלות של ישראל היה בירושלים בימים רביעי, חמישי ושישי.

<ורד עצמון: אבל יש דברים שחייבים לקרות בשבת.

<ורד עצמון: קודם כל, אחת הבעיות הגדולות שלנו, כמו שאמר דני עטר, היא שאין לנו מתקנים.

<ורד עצמון: יש היום שני מתקנים.

יעקב מרגי: אני חשבתי שאני דיברתי שטויות לאור ההכחשה של משרד התרבות.

יעקב מרגי: תמשיכי.

<ורד עצמון: יש היום שני מתקנים והמתקנים האלה בדרך כלל לא פנויים באמצע השבוע.

<ורד עצמון: לפעמים אין לנו ברירה ואנחנו עושים את זה בשבת.

<ורד עצמון: אני רוצה להגיד לכם שאין איסור לעשות תחרות בשבת, לפחות לא בהתעמלות.

<ורד עצמון: היו לנו כבר מקרים בעבר של מתעמלים דתיים - - -

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: לא רוצים להיות שם.

<ורד עצמון: אני אומרת שמתעמלים התעמלו בשבת.

<ורד עצמון: הם פשוט ישנו ליד האולם וזה היה פתיר לחלוטין ולא הייתה מניעה של אף מתעמל מלהתחרות.

יעקב מרגי: את הפכת להיות גם הרב של אותו מתעמל?

יעקב מרגי: נו, בחייך.

<ורד עצמון: חס וחלילה.

<ורד עצמון: עכשיו הייתה אליפות ישראל והתאמנו בנות שהדרגה שלהן הייתה בשבת והן התחרו ביום חמישי כדי שלא תהיה להן בעיה בשבת.

<ורד עצמון: אני חושבת שהכול פתיר והכול אפשרי.

יעקב מרגי: אם רוצים.

<ורד עצמון: אם רוצים.

יעקב מרגי: אני צריך להיות משוכנע שרוצים ואני עדיין לא משוכנע שרוצים.

יעקב מרגי: אני מנסה שעה ועשר דקות לשמוע אם רוצים.

<ורד עצמון: אני אומרת לך שוב מניסיון של כמה שנים, איגוד ההתעמלות פותר את כל הבעיות שלו ולא היה מתעמל אחד שלא יכול היה להתחרות.

<ורד עצמון: התחרויות שלנו הרבה פעמים הן מאוד ארוכות ואורכות גם 12 שעות, בעיקר אם יש לנו הרבה ילדות.

יעקב מרגי: זה חריג.

<ורד עצמון: לא חריג.

<ורד עצמון: אליפות ישראל, יש 400 בנות.

<ורד עצמון: זה אומר שהן לא ילכו לבית ספר.

<קריאה: יש הרבה ימי שישי בשנה.

<קריאה: יום בשנה הם לא ילכו לבית הספר.

<ורד עצמון: רוב המאמנים שלנו עובדים.

<ורד עצמון: המתנדבים שלנו עובדים.

<ורד עצמון: ההורים שלנו הם אנשים עובדים ויש לכך משמעות.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: שמעתי.

<יורם ארנשטיין: אני מנכ"ל מרכז הפועל.

<יורם ארנשטיין: המרחק בין כפייה לאפליה, אנחנו יכולים לפתור באמצעות הידברות.

<יורם ארנשטיין: אני חושב שיש כאן קונצנזוס גם של אלה שחושבים שאולי יש קשיים כאלה ואחרים.

<יורם ארנשטיין: בעבר הייתי יושב ראש איגוד ואני יכול לומר לכם שאיגוד היאבקות היום מקיים את התחרויות שלו לא בשבת.

<יורם ארנשטיין: אני מארגן אירוע מאוד מאוד גדול, ספורטיאדה שמתנהלת בסוף שבוע כל שנה באילת זו השנה ה-35, ומאז שנכנסתי לתפקידי כמנכ"ל כל מי שמצהיר שהוא לא רוצה להתמודד בשבת, לא מתמודד בשבת.

<יורם ארנשטיין: אנחנו מוצאים פתרון.

<יורם ארנשטיין: אני חושב שיש כאן עוד הרבה דברים שאנחנו צריכים לקחת אותם בחשבון ולכן אני חושב, אדוני, שאת ועדת המשנה אתה חייב להקים כדי שהיא תאסוף את כל הדברים החשובים שבעצם גורמים לקשיים לאנשים כמו אותן בנות נחמדות ממזכרת בתיה להשתתף בתחרויות בשבת.

<יורם ארנשטיין: אנחנו שוכחים שמדובר כאן בחקיקה על גופים דו-מהותיים.

<יורם ארנשטיין: אני לא הייתי עורך דין אלא הייתי נהג אוטובוס ושחקן כדורגל אבל אני יודע מה זה גוף דו-מהותי.

<יורם ארנשטיין: גוף דו-מהותי מהיותו פרטי, משדר לציבור ולכן את הציבור עדיין לא שמענו.

<יורם ארנשטיין: ציבור המשתמשים, אלה שתומכים, אלה שבאים לצפות, עדיין לא הגיע לדיון הזה.

<יורם ארנשטיין: לכן אותה ועדה, אדוני, שאתה בחכמה רוצה להקים, צריכה לאסוף את כל הדברים שקשורים כאן בעניין הזה, כולל כמו שאמרתי לקלעי מרמת הגולן מה יקרה והיה והוא ייכנס לנבחרת, באוקטובר תהיה אליפות עולם והוא יזכה לייצג את ישראל, ואחרי דקה הוא נכנס ללוח הזמנים בריו דה ז'נרו ורואה שתחרות הקליעה מתקיימת בשבת וזה אחרי שאיגוד הקליעה השקיע בו במשך כל השנים, כמו באותן שחייניות בשחייה אמנותית.

<יורם ארנשטיין: כלומר, יש כאן המון מרכיבים.

<יורם ארנשטיין: אני שותף לפורומים כמעט בכל הנדבכים של הספורט ואני חושב שאפשר להגיע בהידברות לפתרון.

<יורם ארנשטיין: אני חושב שאנשים כאן צריכים לצאת עם מסר של תקווה שבהידברות נוכל להכיל כמה שיותר אנשים שיוכלו לעשות ספורט במדינת ישראל.

<יורם ארנשטיין: אם האג'נדה של המשרד היא להגדיל את מספר הספורטאים בחמש השנים הבאות, אני חושב שגם באמצעות זה שנסדיר בקונצנזוס את עניין השבת, אנחנו נצליח.

<יורם ארנשטיין: מי שלא מאמין בזה, אני לא חושב שהוא יוכל להיות כאן ליד השולחן הזה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך על הקו.

<אילן דימונד: אני נציג של כשלושים הורים לילדים בשחייה תחרותית בארץ.

<אילן דימונד: הבת שלי והחברות שלה יושבות כאן מאחור.

יעקב מרגי: שחייה צורנית?

<אילן דימונד: שחייה תחרותית.

<אילן דימונד: שחייה רגילה.

<אילן דימונד: אני רוצה קודם כל להתייחס לדבר האחרון שאמר מנכ"ל הפועל שלפחות בהפועל יש רצון לנסות לא לקיים תחרויות בשבת.

<אילן דימונד: בשבת האחרונה הייתה אליפות הפועל בשחייה ואליפות הפועל בשחייה השנה הייתה בשבת.

<אילן דימונד: בשנה שעברה אליפות הפועל בשחייה לא הייתה בשבת.

<אילן דימונד: ביקשתי להעביר את זה.

<אילן דימונד: שלחתי כמה אי-מיילים והרמתי כמה טלפונים, אבל אף אחד לא טרח לחזור אלי.

<יורם ארנשטיין: בהפועל אף אחד לא קיבל אי-מייל.

<אילן דימונד: הבנות שלנו התאמנו ב-וינגייט ביום שישי האחרון, שם יש שתי בריכות אולימפיות.

<אילן דימונד: הבריכה האולימפית המרכזית הייתה ריקה לגמרי, סגורה, אימון סגור כל יום שישי, כך שזה לא העניין של מתקן.

<יורם ארנשטיין: בשבת האחרונה לא הייתה תחרות.

יעקב מרגי: הוא לא הפריע לך עת דיברת.

יעקב מרגי: הוא ביקש רשות דיבור אחריך.

<יורם ארנשטיין: הדברים לא נכונים.

<יורם ארנשטיין: תדייק, לפחות אל תאמר שאנחנו אומרים דברים לא נכונים.

<אילן דימונד: אני רוצה לתת דוגמה למה הוא כזה ש-97 אחוזים שמהספורטאים בארץ הם ספורטאים חילוניים ולא דתיים ולמה אי אפשר להשתמש במאגר הכסף שיושב ראש הוועד האולימפי אמר שקיים.

<אילן דימונד: כל המקצוענים כל הזמן אומרים שצריך להגדיל את המאגר של הספורטאים.

<אילן דימונד: יש כאן מאגר של בין עשרים לשלושים אחוזים שפשוט לא משתמשים בו ואני אסביר לכם למה.

<אילן דימונד: הבת שלי גבריאלה בת עשר באה ומתחילה שחייה תחרותית.

<אילן דימונד: היא מתאמנת בגיל 10 שישה ימים בשבוע, שעתיים ביום, ועכשיו, לפני אליפות, תשעה עד עשרה אימונים, פעמיים עד שלוש כל פעם.

<אילן דימונד: הבנות מתאמנות מאוד מאוד קשה.

<אילן דימונד: את התחרויות קובעים להן ליום שישי אחר הצהרים אבל למרות הבקשות אי אפשר לקבוע אותן לשעה 12:30 מיד אחרי שנגמרים הלימודים בבית הספר.

<אילן דימונד: אני כהורה, וגם הרבה הורים אחרים, מבקשים שיצאו ביום שישי בשעה 11:00 מבית הספר.

<אילן דימונד: לא, צריך להתחיל את זה ב-3:30 אחר הצהרים.

<אילן דימונד: רוב התחרויות בשנה, בזמן שעון חורף, מסתיימות אחרי כניסת שבת, כך שהן לא יכולות להשתתף.

יעקב מרגי: השבת מפריעה להם.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה?

יעקב מרגי: צריך להבין אותם.

יעקב מרגי: השבת מפריעה להם.

<אילן דימונד: הם אומרים לבנות שיבואו קודם.

<אילן דימונד: אנחנו מחוז של תשעה - מכבי תל אביב, מכבי קריית אונו, הפועל רעננה, כפר סבא וכולי – ואומרים לנו לבוא קודם ויעשו לנו משחה או שפשוט אומרים לנו שנישאר במועדון שלנו והם ייקחו את הזמן.

<אילן דימונד: יש לי דברים מוזרים שאני יכול להראות לכם סרטים שלהם, שהילדים שוחים, בת בגיל 12 שוחה נגד בת בגיל עשר ששוחה נגד בן בגיל 13, כל אחד במשחה שונה, ויש אולי גם שליחים באותו זמן, וכך הם אמורים להתחרות?

<אילן דימונד: עובדה, הבת שלי ניסתה בחורף לעשות מינימום לאליפות הארץ במקצה אחד.

<אילן דימונד: פתאום מגיעה לאליפות הארץ ושוברת, מרסקת את השיא שלה.

<אילן דימונד: עכשיו היא כבר מדורגת במקום 12 בארץ וזה עם תחרות אחת.

<אילן דימונד: תחשבו מה היה קורה אם היו נותנים לילדים את ההזדמנות להתחרות מול ילדים אחרים, דבר בו הם רוצים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הסברת את הדברים היטב.

יעקב מרגי: אמרת שיש לך הצעה.

סופה לנדבר: במקום בית ספר.

<קריאה: יש חופשים.

סופה לנדבר: רבותיי, אל תספרו כאן סיפורים.

סופה לנדבר: אתם בעד הידברות?

סופה לנדבר: איזו הידברות יש ביניהם?

סופה לנדבר: ילד צריך ללמוד לפני הכול וגם לפני הספורט.

<קריאה: מדובר ביום בשנה.

<קריאה: מה יקרה?

<אילן דימונד: כהורה באתי לעשות קורס שיפוט ושני קורסי השיפוט שהיו לפני שלושה וארבעה שבועות היו בשבתות.

<אברהם זוכמן: אני ממשרד החינוך, המפקח הארצי על החינוך הגופני.

<אברהם זוכמן: הדיון הזה איננו ראשון בנושא אלא הוא התקיים כאן לפני כחמש שנים.

<אברהם זוכמן: עלו כל מיני רעיונות ואני מציע לקרוא את הפרוטוקול ולהשתמש בו.

יעקב מרגי: במצב הזה בו אנחנו נמצאים, כדאי לא להסתכל על הפרוטוקול.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים משהו חדש.

<קריאה: כלום לא יושם.

<אברהם זוכמן: הייתי שחקן נבחרת ישראל.

<אברהם זוכמן: אני חייב לומר שכאן בארץ ניתנו לי כל ההזדמנויות.

<אברהם זוכמן: כשאני אומר לי, אני הייתי שחקן קבוצה – כדורסל וכדורעף – ושיחקנו בימות החול.

<אברהם זוכמן: כל הקבוצות הדתיות או מי שרצה לשחק בימות החול, שיחק בימות החול.

<אברהם זוכמן: ברגע שמגיעים לתחרויות בינלאומיות, ברור שאנחנו תלויים בגופים הבינלאומיים.

<אברהם זוכמן: לשמחתי – אני אומר האישית – היכן שהסתדר, הסתדר, והיכן שלא, לא נסעתי לאותה תחרות.

<אברהם זוכמן: כך שמרתי אני.

<אברהם זוכמן: כל אחד שיבחר לעצמו את הדרך.

יעקב מרגי: אתה לא בחרת הכול או לא כלום.

<אברהם זוכמן: נכון.

<אברהם זוכמן: בארץ.

<אברהם זוכמן: אין לי ספק שבהידברות אפשר להשיג הכול.

<אברהם זוכמן: הכול.

<אברהם זוכמן: לא צריך להפסיד לימודים, לא על חשבון לימודים.

<אברהם זוכמן: חצי שנה לא לומדים ואת זה צריך להבין.

<אברהם זוכמן: חצי שנה לא לומדים, כל יום אחר הצהרים לא חופשיים, יש מוצאי שבתות.

יעקב מרגי: אדוני ממשרד החינוך?

<אברהם זוכמן: כן.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: הדברים שלך נאמרים לפרוטוקול.

<אברהם זוכמן: אם ניקח בחשבון שכל איגוד יעשה רק יום לימודים אחד, לא צריך בכלל.

יעקב מרגי: אבל הצדקנות שלנו.

סופה לנדבר: בכלל, בשביל מה צריך ללמוד?

<אורי שפר: אני רוצה להציע הצעה.

<אורי שפר: אני גם נפגשתי עם חבר הכנסת זוהר אתמול והצעתי.

<אורי שפר: אנחנו בעבר עשינו מיפוי של כל האיגודים.

<אורי שפר: אגב, פנינו לכל האיגודים וביקשנו שלא יקיימו את אליפויות ישראל ואת משחקי הגביע בימי שבת.

<אורי שפר: אני חושב שהגיע הזמן שנעשה את המיפוי הזה במידי, נעבור איגוד איגוד ונעביר לוועדה את הממצאים שלנו אחרי שנעבור את כל האיגודים ונשב אתם וננסה לראות אם יש בעיה, היכן היא קיימת ומה ההצעה שלנו לפתרונה.

<אורי שפר: יכול להיות שיתברר שב-85 אחוזים מהאיגודים אין כל בעיה וב-15 אחוזים מהאיגודים, גדולים או קטנים, יש בעיה ואנחנו נציע פתרון יחד עם האיגוד וננסה להביא לידי כך שהוועדה בזמן הכי קצר שנוכל תקבל נייר עבודה שמראה מה המצב נכון להיום, מי מהאיגודים משתף אתנו פעולה, היכן יש לנו בעיה.

יעקב מרגי: אנחנו נשמח לקבל את סיכום הדברים.

<אורי שפר: אנחנו נבצע את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שדווקא לשם כך יזמתי את הדיון הזה, כדי שנשב, נדבר ונשמע את כל הצדדים.

יואל רזבוזוב: אנחנו שומעים גם את מינהל הספורט, גם את הוועד האולימפי ורואים שהם מוכנים להידברות ומוכנים לעשות כל מאמץ כדי לפתור בעיות נקודתיות.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, יש איגודים שבכלל אין בהם בעיה ויש איגודים בהם קיימת בעיה.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו חייבים להתחשב.

יואל רזבוזוב: לא חייבים לערוף ראשים וללכת לחקיקה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים שזה בעייתי.

יואל רזבוזוב: במדינת ישראל, גם כך יש לנו מספיק חרמות ואנחנו לא רוצים עוד.

יואל רזבוזוב: אנחנו מרגישים שהכול כאן באווירה נכונה וכך זה אמור להימשך.

יואל רזבוזוב: גם אם תעשו עבודת מחקר ומיפוי רציני ביותר, נוכל לזהות את אותם חורים ולסגור אותם.

יואל רזבוזוב: תודה.

<שרלי אופלגר: אני מאיגוד הסיוף.

<שרלי אופלגר: אני רוצה לספר לכם סיפור ישן.

<שרלי אופלגר: אני ויושב ראש ש"ס באשקלון התכתשנו מעל כלי התקשורת באשקלון בנושא תחרויות ספורט בשבת.

<שרלי אופלגר: באחת הפעמים אפילו כתבתי לו שאני משווה אותו לאחמדינג'אד והוא כתב שצריך להשבית את הספורט שלנו באשקלון.

<שרלי אופלגר: באחד הימים התקלקל לי הפלאפון וכאשר הלכתי למשרד הייתה אזעקה.

<שרלי אופלגר: נכנסתי לממ"ד והוא יושב לידי.

<שרלי אופלגר: אני מציג את עצמי בפניו ואני אומר לו, שלום, זה אנחנו.

<שרלי אופלגר: נכנסנו בשעה 11:00, עוד מעט כניסת השבת, זה היה יום שישי, ויצאנו מחובקים ומאז הוא מייצג אותי ודואג לאינטרסים שלי בעיריית אשקלון.

<שרלי אופלגר: למה?

<שרלי אופלגר: הוא הצליח להבין שיש הבדל בין ספורט לספורט הישגי.

יעקב מרגי: אולי אתה הצלחת להבין שהוא לא אחמדינג'אד?

<שרלי אופלגר: את זה אני אומר.

יעקב מרגי: היית מתחיל עם זה.

<שרלי אופלגר: לכן הייתה ההקדמה.

<שרלי אופלגר: אנחנו יצאנו מחובקים והיום אנחנו מחובקים והיום הוא הנציג שלי בעיריית אשקלון.

יעקב מרגי: אנחנו חברה מתויגת עם הרבה תוויות ועם הרבה מחסומים וזה סתם.

יעקב מרגי: על סתם.

יעקב מרגי: צריך פשוט לדבר ולקלף.

יעקב מרגי: אם נדבר, נפתור את רוב הבעיות.

יעקב מרגי: לא את הכול.

יעקב מרגי: אני לא נאיבי ולא תמים, לא נפתור את הכול אבל נצליח במשהו.

<שרלי אופלגר: מודה.

יעקב מרגי: עדיף לריב על מאה נושאים או על חמישים?

<שרלי אופלגר: עדיף לא לריב.

יעקב מרגי: ואם אין ברירה?

יעקב מרגי: בוא נריב על החמישים ולמה על המאה?

יעקב מרגי: בואו נדבר.

<שרלי אופלגר: אנחנו ממשיכים.

<שרלי אופלגר: זכיתי להכיר את דוקטור אביעד הכהן בבג"ץ של יובל פרוייליך וגם שם, כאשר יובל היה בן 15, הצגתי בפניו שיש תחרויות לא בשבת שיובל לא הגיע אליהן.

<שרלי אופלגר: גם השנה הזאת שיובל פרוייליך הוא אלוף אירופה כבר שנתיים רצופות, כאשר בשנה הקודמת הוא זכה באליפות אירופה שאני ארגנתי בישראל, הוא זכה באליפות הזאת ביום שבת.

<שרלי אופלגר: זאת תחרות של עשרה ימים.

<שרלי אופלגר: אני לא יכול להגיד באמצע סטופ, אין תחרויות בשבת.

יעקב מרגי: אתה יכול, אם אתה רוצה.

<שרלי אופלגר: אני לא יכול.

<שרלי אופלגר: אני מארגן את האירוע של החוקה העולמית ומדובר בעשרה ימים רצופים ובתוך עשרת הימים יש גם את יום השבת.

<שרלי אופלגר: אותו יובל פרוייליך שהוא אלוף אירופה וחבר ובאמת חמוד, אבל מה לעשות?

<שרלי אופלגר: אם הוא רוצה להיות ספורטאי הישגי, והוא רוצה לנוע לאולימפיאדה, והוא עבר את המינימום הישראלי לאולימפיאדה, יש לי את כל לוח האירועים שלו עד האולימפיאדה, כולו בשבת.

<שרלי אופלגר: אם נעשה ספורט הישגי, הספורט ההישגי יכול להיות בימים שהוא טוב לו ויש לי ספורט שהוא לא בשבת.

<שרלי אופלגר: אני באגודה שלי באשקלון, לפחות פעמיים בשנה מארגן אירועי תחרויות לא בשבתות אבל הוא לא הגיע אלי לאף תחרות כזאת כי הוא רוצה להיות הישגי.

<שרלי אופלגר: בהישגיות צריך להתמודד גם בשבת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אחרון הדוברים חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר אני פרלמנטר, אדוני היושב ראש, וכפרלמנטר יש לי כלים פרלמנטריים כדי להגשים את המדיניות שאני וחבריי לקואליציה חושבים שצריכים להגשים אותה במדינת ישראל יחד עם חברי הממשלה.

יואל רזבוזוב: לא כולם.

יואל רזבוזוב: גם השרה אמרה שהיא לא - - -

מכלוף מיקי זוהר: תתפלא.

יואל רזבוזוב: היא הולכת על הידברות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה טועה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להגיד דברים מדויקים.

יעקב מרגי: לא, אתה לא תאמר.

יעקב מרגי: תאמר מה שיש לך לומר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מכיר את השרה די הרבה זמן והשיחות האישיות שלנו מושתתות גם על אמון.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו שנים ארוכות הולכים יחד.

מכלוף מיקי זוהר: אני אהיה כמו מרב מיכאלי ואומר שאנחנו שנים ארוכות הולכות יחד.

מכלוף מיקי זוהר: אני פרלמנטר ויש לי כלים פרלמנטריים.

מכלוף מיקי זוהר: אם צריך להשתמש בהם, אני אשתמש בהם כדי להגיע למטרה הפשוטה והיא שציבור דתי במדינת ישראל לא יוכלו לכפות אותו לשחק ביום שבת אם הוא לא רוצה בכך.

יואל רזבוזוב: זאת לא הידברות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מחויב להידברות אך ורק עם הציבור שלי ולא עם התאחדויות הספורט השונות.

מכלוף מיקי זוהר: אני מחויב להידברות עם הציבור שלי והציבור שלי בסופו של דבר שלח אותי לעשות את העבודה ואני אעשה אותה טוב, בעזרת השם.

סופה לנדבר: גם אנחנו.

סופה לנדבר: על איזו הידברות אתם מדברים?

סופה לנדבר: אתם כולם משקרים כאן.

סופה לנדבר: אין הידברות.

יעקב מרגי: חכי ותשמעי את הסיכום.

יעקב מרגי: למה את נגררת אחריו?

יעקב מרגי: זאת דעתו.

סופה לנדבר: אני לא נגררת.

סופה לנדבר: אני אומרת אמת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: את הקו ואת הסגנון בוועדה הזאת אני אקבע.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: כאן לא מגרש כדורגל ותסלחו לי על הביטוי כי אני לא רוצה לפגוע בכדורגל.

סופה לנדבר: השרה יכולה היום לריב גם עם ספורטאים וגם עם אומנים.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: היחיד שהוסמך לדבר בוועדה בשם השרה, זה הנציג שלה והוא אמר את דברו.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: לא צריך יותר מזה.

יעקב מרגי: זאת הבהרה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים.

יעקב מרגי: הוועדה מודיעה שהיא תוביל קו של הידברות בסוגיית התחרויות בארץ בשבת.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לספורטאים שומרי המצוות לא להירתע ולהמשיך להיאבק גם במתקני הספורט וגם מול האיגודים כדי לעמוד על זכויותיהם.

יעקב מרגי: אנחנו רואים בחומרה את הניסיון להדיר ציבור רחב – בין אם הוא אחוז או חצי אחוז או פרומיל – ממשאת חייו כל שכן כאשר מדובר בכישרון אישי.

יעקב מרגי: הוועדה הזאת, תפקידה לדאוג לכך שכל מי שיש לו כישרון כלשהו, בכל תחום, יוכל להוציאו החוצה.

יעקב מרגי: הוועדה תקים ועדת משנה שתרכז את סוגיית הספורט בארץ על כל ענפיו ועל כל היבטיו, סוגיית הגישות, סוגיית התקצוב, שוויון, הכלה.

יעקב מרגי: לצערי הרב אני לא יוצא בתחושה שיש כאן רצון של הידברות אמיתית.

יעקב מרגי: אני מבין את החרדה, אני לא אטום, אני מודה לוועד האולימפי שהוביל קו אחר וממנו שמענו מנגינה אחרת ואני מקווה שהוועד האולימפי ידע להוביל זאת גם לאיגודי הספורט ואולי בגלל שהם בהתנדבות, אנחנו קצת סובלים וצריך לבחון גם זאת.

יעקב מרגי: ועדת המשנה תבחן גם את הסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.