ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 23, 2015-07-07 10:00

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-7 ביולי 2015, כ' בתמוז התשע"ה והנושא על סדר היום הוא הצעה לסדר של חרי הכנסת איציק שמולי, נורית קורת ורועי פולקמן בנושא אכיפת צער בעלי חיים בתי המטבחיים.

יעקב מרגי: כמובן שהבקשה באה בעטיה של אותה כתבה משודרת לגבי בית המטבחיים דבאח בדיר אל אסאד.

רועי פולקמן: בינתיים הייתה עוד כתבה.

יעקב מרגי: אני אתייחס.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני יודע שאתמול הייתה כתבה מצמררת בנושא העופות בזוגלובק.

יעקב מרגי: בכוונת מכוון אני לא רוצה לקיים על כך דיון עכשיו כי אם אנחנו נקיים דיון, נייתר את כל ההצעות לסדר שהוגשו, וכבר הוגשו אתמול הצעות לסדר ושאילתות בנושא.

יעקב מרגי: יתקיים דיון בנפרד על מה שקורה בזוגלובק.

יעקב מרגי: הוועדה הזו אמונה על חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: לצערי הרב יש תחומים במדינת ישראל – בכל התחומים ואפילו בתחום הבריאות – בהם יש מה שנקרא מחלות יתומות.

יעקב מרגי: בתחום האכיפה יש חוקים שאף אחד לא אוכף אותם אבל אני שמח שהמודעות הולכת וגדלה.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים את הקיום היום יומי, יש כאלה שחולקים, כאלה שקיבלו על עצמם להיות צמחונים, אבל אין כל סתירה בין לעשות זאת בכבוד, ללא צער ואנחנו כיהודים מחויבים להתייחס לסוגיית צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: אני מקווה שאנחנו מתייחסים כך גם לצערם של בני אדם.

יעקב מרגי: אני אומר שמי שלא רגיש לצערו של בעל חי או לצערם של בעלי חיים, לא יהיה רגיש גם לצערו של האדם, של הזולת.

יעקב מרגי: אני שמח שיש חברי כנסת שיש להם את הזמן ואת הנכונות לקדם זאת.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לנוכחים ליד השולחן הזה שזאת הקדנציה החמישית שלי בכנסת ובכל קדנציה אני רואה שיותר ויותר חברי כנסת מתגייסים למאבק הזה.

יעקב מרגי: אם כבר זה קורה וקרה, לפחות המלחמה שלנו תהיה לתיקון שיצא מכאן.

יעקב מרגי: אני מקווה שהדברים שכתב לנו שר החקלאות, שממונה גם על חוק צער בעלי חיים, ואני מבין שהם מונחים על שולחן הוועדה, הם אכן כפי שהוא כותב ואני נוטה להאמין שכך זה, שהוא לוקח את זה לתשומת לבו ושם את הנושא בקדמת הבמה של המשרד.

יעקב מרגי: בתחילת דבריו הוא מצהיר שהוא ינקוט באפס סובלנות כלפי הפגיעה בבעלי חיים, בעבירות על חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: אני מעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת מציעים כאשר הראשון בהם לפי הסדר הוא חבר הכנסת איציק שמולי, לאחר מכן חבר הכנסת רועי פולקמן.

יעקב מרגי: חברת הכנסת נורית קורן הודיעה לי אתמול – ולפי השעות אני לא יודע אם זה היה אתמול או היום – שהיא משתתפת בדיון אחר ואם היא תצליח, היא תצטרף אלינו במהלך הישיבה אבל הנושא חשוב לה.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: תודה גם לחברי הכנסת שיחד אתם הצענו את ההצעה הזאת.

איציק שמולי: זה נכון אדוני היושב ראש שנושא הדיון הוא דבאח, ואני לא מתכוון לפתוח כאן סוגריים גדולים ולעסוק היום בנושא זוגלובק, אבל לפני שנדבר על דבאח, שימו לב רק לדבר אחד.

איציק שמולי: אנחנו בחודשים או בשבועות האחרונים, מדי שבוע אנחנו חושבים שראינו כבר את הרף הבלתי אפשרי שכבר לא ניתן יהיה לעבור אותו של מידת הסדיסטיות והרוע, ואז מגיע כוכב תורן.

איציק שמולי: פעם זה דבאח, אחרי כן זאת הכלבייה בצפת, אתמול זה זוגלובק ובעבר זה היה אדום אדום ושוב זוגלובק.

איציק שמולי: אני צמחוני ואגב, לא הרבה זמן, ואני מכבד גם את מי שמחליט לחיות אחרת אבל אני לא ניגש לסוגיה הזאת מתוך המקום הזה.

איציק שמולי: אני חושב שגם אנשים שצורכים בשר על כל סוגיו וצורכים עוף, מסתכלים על התמונות האלו ופשוט מתביישים.

איציק שמולי: מי שזה קורה בתחום שלו, זוגלובק ודבאח, צריכים להתבייש.

איציק שמולי: פשוט להתבייש.

איציק שמולי: כמה רוע צריך כדי לקחת תרנגולת ולשחק אתה כדורגל?

איציק שמולי: או לקחת אותה ולהטביע אותה בכוח בתוך פח אשפה, יעני משחק של הטבעות בכדורסל.

איציק שמולי: כמה רוע צריך להיות שעגל נמצא כבר בתוך הקורלס ואין לו לאן לברוח, אין לו, ויש עובד שלוקח את השוקר, שהוא לא הביא אותו מהבית, ותוקע לו אותו בראש 15 פעמים?

איציק שמולי: דבאח בכלל נמצאים כאן?

<פאדי דבאח: כן.

<פאדי דבאח: אנחנו כאן.

איציק שמולי: שלום לכם.

איציק שמולי: אני מצטער שהסתכלתי לצד שלכם.

<נדב גלאון: אנחנו מהצד השני.

איציק שמולי: אתם מהפיקוח.

איציק שמולי: חכו, נגיע גם אליכם.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם כבר בפתח דבריי.

איציק שמולי: גם במקרה של דבאח וגם במקרה של זוגלובק, אנחנו לא נקבל את ההנחה הזאת ואת המצב הזה שבו המנהלים מסתתרים מאחורי העובדים.

איציק שמולי: העובדים חטאו ופשעו בשני המקרים אבל גם במקרה של דבאח, מי היה זה שדחף להם את השוקרים ליד?

איציק שמולי: במקרה של אתמול של זוגלובק להגיד שהמנהלים לא יודעים מה קורה אחרי שלפני שנה וחצי אדוני היושב ראש ישב אחד המנהלים הבכירים של זובלובק כאן בוועדה הזאת ואמר לוועדה: חטאנו, פשענו, אנחנו נתקן, אני מבטיח.

איציק שמולי: לא עברו אפילו שנתיים.

איציק שמולי: אם חשבנו שבתחקיר הקודם של זוגלובק ראינו את שיא ההתעללות, בא התחקיר הזה של אתמול.

איציק שמולי: אנחנו לא מתכוונים להסתפק בהענשה של העובדים, בפיטורים של העובדים, בכל הפתרונות היצירתיים האלה.

איציק שמולי: אל תבואו לשכנע אותנו שזה עובד סורר כי זה לא עובד סורר אלא זאת תרבות.

איציק שמולי: זה מישהו שמאפשר את זה בתוך המפעלים שלכם.

איציק שמולי: לכן גם המנהלים צריכים לשאת בעונש וביום שבו תהיה אחריות פלילית על הראש שלכם, אתם תמנעו את הדברים האלה ולא תדחפו לידיים של העובדים שלכם שוקרים.

איציק שמולי: הקריאה השנייה שלי, אדוני היושב ראש, היא לציבור הצרכנים כי אני רואה שהדיון כאן בשידור.

איציק שמולי: אני אמרתי שאני מכבד כל אחד ואת הבחירה שלו, שכל אחד יחיה את חייו כפי שהוא רוצה.

איציק שמולי: מי שרוצה להיות צמחוני, שיהיה צמחוני, מי שרוצה להיות טבעוני, יהיה טבעוני, ומי שמאיזושהי סיבה רוצה לאכול בשר, שימשיך לעשות זאת אבל על המדפים – אדוני מנכ"ל המועצה לצרכנות, כפי שאתה יודע – כמעט בכל מוצר בשוק יש אפשרות בחירה ואני קורא מכאן לצרכנים בישראל שינהגו בתבונה.

איציק שמולי: אתם יודעים מהיכן אני הגעתי לכנסת, מהמחאה החברתית ואני עדיין אומר לכם שהצרכנים יתנהגו בתבונה ויבחרו את המוצרים שלהם לא רק לפי תו המחיר.

איציק שמולי: אני אומר לכם בצורה מפורשת שחברות שמתעללות ומתייחסות כך לבעלי החיים, הצרכנים צריכים להחרים אותן כי רק כך אנשים מבינים.

איציק שמולי: אדוני, עוד מילה אחת לגבי המקרה של דבאח.

איציק שמולי: בתחקיר הזה שפורסם – ואני רוצה לתת קרדיט גדול מאוד לארגוני בעלי החיים, גם לאנונימוס, גם לתנו לחיות לחיות, גם לצער בעלי חיים וסליחה אם אני לא מזכיר את כולם בגלל ההתרגשות – נראה בבית המטבחיים שלכם שגוררים את העגלים, גוררים אותם, נותנים להם מכות בראש ובכל חלקי הגוף עם צינורות ברזל וצינורות פלסטיק, מושכים אותם באברים רגישים, מכים אותם בכל חלקי הגוף, מטיחים בהם שער ברזל בתוך הראש וכפי שאמרתי קודם, שנייה לפני ששוחטים אותם, גם נותנים להם עם השוקר איזה עשר או 15 פעמים בראש.

איציק שמולי: אדוני היושב ראש, דיברנו על זה במליאה אבל יש כאן גם אלמנטים של כשרות.

איציק שמולי: עגל ששוחטים אותו וקם אחרי עשר שניות לתחייה, זאת לא שחיטה כשרה.

איציק שמולי: אני לא מבין שום דבר ביהדות, אבל עם המעט שאני התייעצתי, אני לא חושב שזה עומד בשום סטנדרט.

איציק שמולי: לסיכום.

איציק שמולי: אני חושב שיש כאן עבירות מאוד מאוד גדולות על החוק אבל יותר גרוע מזה, יש כאן עבירה מאוד מאוד גדולה על המוסר ועל הכיוון אליו צועדת החברה הישראלית.

איציק שמולי: כפי שאמר היושב ראש, במדינת ישראל תמיד יש נושאים דחופים וחשובים - אתמול היינו כאן עד 5:00 לפנות בוקר – והנושאים האלה, כמעט אף פעם לא מקבלים את הדחיפות הראויה להם.

איציק שמולי: אני מקווה שבפעם הזאת, אחרי התחקיר של אתמול בזוגלובק והתחקיר בדבאח, וביום שישי עם הכלבייה בצפת – ואני מניח שבזכות נמרצותם של ארגוני בעלי החיים – לצערי עוד יבואו תחקירים רבים.

איציק שמולי: אנחנו לא מתכוונים לוותר בעניין הזה ואנחנו מתכוונים לפעול כדי להטיל אחריות פלילית על הראש של המנהלים.

איציק שמולי: אני מברך את הנמרצות של שר החקלאות - זה לא היה בשנים קודמות – על כך שבכל פעם שמתגלה מקרה כזה, הוא ישר פועל.

איציק שמולי: אני שואל אתכם גורמי הפיקוח, איפה אתם הייתם.

איציק שמולי: איפה אתם נמצאים?

איציק שמולי: איך הדבר הזה קורה מתחת לראש שלכם ומתחת לאף שלכם ואתם לא רואים את זה?

איציק שמולי: זה לא סביר.

איציק שמולי: אני באמת תמה לשמוע מה יש לכם לומר ולכמה מקרים כאלה עדיין לא הגענו.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת רועי פולקמן.

רועי פולקמן: אחרי הפתיחה הממצה, אני אתייחס בקצרה ולא אחזור על דברים כי אני חושב שהדברים נאמרו מאוד בבהירות.

רועי פולקמן: אני רק רוצה לומר את הדבר הבא.

רועי פולקמן: יצא לי בחיים גם לעבוד בחקלאות וגם לחיות בקיבוץ בו היו מגדלים ביצים, חליבה וכולי.

רועי פולקמן: דרך אגב, בזמנו הלול נסגר בין השאר בגלל הרגשה של רבים מחברי הקיבוץ לגבי גידול של מטילות בלול בצורה שהייתה מקובלת אז עת בנו את אותו לול, הרבה שנים לפני, וזה היה דבר שחברי הקיבוץ לא רצו לעשות אותו.

רועי פולקמן: אכן יש בעיה עם העניין הזה.

רועי פולקמן: אחת הסיבות שתקופה קצרה בחיי הייתי צמחוני הייתה כאשר ברגע שעבדתי בקיבוץ, גיליתי שביצים וחלב זה עוד יותר גרוע משחיטה ולכן אמרתי לעצמי שאני צריך להחליט.

רועי פולקמן: גידול בעלי חיים למטרות בשר, חלב וביצים זה דבר שיש בצדו קושי אבל זה חלק מהחיים המודרניים ועדיין אין לזה כל הצדקה שהדברים ייעשו בדרך בה הם נעשו ושנראה את התמונות המזעזעות שראינו והדברים שתיאר חברי חבר הכנסת שמולי.

רועי פולקמן: אני רוצה לומר שני דברים.

רועי פולקמן: מהותית, ואני יודע שזה לא יקרה ואני רק אומר גם לפרוטוקול, יש בעיה שהחוק להגנת צער בעלי חיים נמצא במשרד החקלאות.

רועי פולקמן: יש בעיה עם העניין הזה.

רועי פולקמן: אני מאוד מסכים עם חבר הכנסת שמולי ואכן השר אריאל נכנס עם אנרגיה מאוד נמרצת ומאוד חיובית לנושא הזה ואנחנו מברכים אותו על כך.

יעקב מרגי: אתה יודע מתי זה ייפתר?

יעקב מרגי: סליחה שאני מפריע לך.

יעקב מרגי: כשראש הממשלה ימנה שר להגנת הסביבה ושר החקלאות ביחד, אותה פרסונה.

רועי פולקמן: נקודה טובה אדוני היושב ראש.

איתן ברושי: כשתהיה ממשלה של 18 שרים, לא תהיה לו ברירה.

יעקב מרגי: בואו לא נעמיס את זה על בעלי החיים, את תחלואי הממשלות והמשילות בישראל.

<קריאה: אני אסביר שזה טוב שלא מערבבים את האחריות.

רועי פולקמן: כאן אני חולק.

רועי פולקמן: בסוף, בסוף, בסוף בעלי החיים הם גורם ייצור.

רועי פולקמן: הם לא הגנה אלא הם גורם ייצור.

רועי פולקמן: אפשר להגיד שכמו שאני צריך לדעת שבית העסק יהיה נקי ויהיו בו תנאים הולמים לייצור שהם מפוקחים על ידי משרד הבריאות, משרד החקלאות וכולי, ברגע שהפיקוח על התעללות בבעלי חיים יושב במשרד החקלאות, זה גורם ייצור.

רועי פולקמן: בסופו של דבר אנחנו מבינים שבעלי החיים הם גורם ייצור.

רועי פולקמן: קיימתי שיחות וברור לי שזה לא הולך להשתנות אבל בעיני זאת תקלה.

רועי פולקמן: יש שני ערוצים שבעיני הם מהותיים.

רועי פולקמן: האחד, הסיפור של הגילוי הנאות והיכולת, אולי יחד עם המועצה לצרכנות ואולי עם גורמים אחרים, כמו שהיה בזמנו תו הכשרות החברתית.

רועי פולקמן: צריך להיות תו כשרות.

רועי פולקמן: כמו שמדברים על ניסויים בבעלי חיים, והדבר הזה עשה שינוי דרמטי בשוק הקוסמטיקה, בו אנשים עם מודעות חברתית וסביבתית ואחרת אמרו לעצמם שהם רוצים לקנות מוצר שלא מנוסה על בעלי חיים, כנ"ל אנשים יכולים לנהוג במקרה הזה.

רועי פולקמן: שוב, זה מורכב כי לצורך העניין בית המטבחיים דבאח הוא גדול מאוד ויש לו אחוזים גדולים מהשוק.

רועי פולקמן: התחרות בשוק הבשר בישראל היא לא כל כך גדולה, ובואו נגיד את האמת.

רועי פולקמן: עדיין אפשר לאפשר לצרכנים לעשות את הפיקוח הזה.

רועי פולקמן: זה דבר אחד ששווה לחשוב איך עושים אותו, את אותו תו כשרות שאומר שאנחנו יודעים שיש גידול נאות, ככל שניתן לגדל, של בעלי חיים לשחיטה וזה חלק מהחיים אבל זה נעשה בצורה נאותה.

רועי פולקמן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא ההפעלה של אותם ארגונים שעושים, וכמובן הפיקוח יתייחס לכך אחר כך ויתייחס לשאלה למה – אני מקווה שהם יתייחסו לכך - רוב הפעמים נראה שמי שמביא את התחקירים האלה, זה לא הפיקוח אלא אלה עמותות וארגונים.

רועי פולקמן: אני יודע שנעשית עבודה רצינית על ידי הפיקוח.

רועי פולקמן: אני יודע שיש יחידת פיקוח במשרד החקלאות שעושה דברים יפים ורציניים, ועדיין איכשהו משום מה כל התחקירים מגיעים.

רועי פולקמן: אני יודע שהיו כל מיני ניסיונות להסדיר את העבודה עם ארגונים ומתנדבים, כולל המשטרה.

רועי פולקמן: אני יודע שהדבר הזה יכול להתרחב כאשר בצורה ממוסדת ומוסדרת משטרת ישראל וגופי הפיקוח במשרד החקלאות עובדים עם מתנדבים ועם אנשים שאכפת להם כדי שנגדיל באופן מסיבי.

רועי פולקמן: חבר הכנסת שמולי דיבר על האכיפה ועל עבירות פליליות ואני לא אחזור על הדברים.

רועי פולקמן: אני יודע שהמשאבים שלכם מוגבלים אבל יש המון אנשים ומתנדבים שרוצים לעזור.

רועי פולקמן: בואו נגדיל את זה, בואו נייצר חוליות פיקוח מסיביות יחד עם מתנדבים בפיקוח של המשטרה ובפיקוח יחידת הפיקוח של משרד החקלאות.

יעקב מרגי: אם דיברנו על שיתופי פעולה, בחלל בית המטבחיים שוהים השירותים הווטרינריים והרבנות הראשית דרך השוחטים והמשגיחים.

יעקב מרגי: הפיקוח מדי פעם, לא בתדירות גבוהה, מגיע.

יעקב מרגי: צריך לעשות שיתופי פעולה.

יעקב מרגי: אין מציאות כזאת שתהיה כשרות בלי הגנה על צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: לי יש דעה ואמרתי את זה כשהנושא עלה.

יעקב מרגי: אני לא מטיל דופי באף אחד.

יעקב מרגי: הרופא הווטרינר מהרשות המקומית הפך להיות עובד מן המניין וכמעט שכח מי שלח אותו.

יעקב מרגי: כמו משגיח וכמו שוחט.

יעקב מרגי: צריך למצוא איזה מנגנון שכולם יהיו בשילוב אינטרסים אחיד וזה לא סותר, לא פוגע במסחר ולא מייקר אלא ההפך הוא הנכון.

יעקב מרגי: כשיש סדר, יש פחות עלויות ופחות תקלות.

יעקב מרגי: אני מאמין שחלק גדול מהנוכחים כאן היו מעדיפים לא להיות נוכחים כאן ושכל הכתבה הזאת לא הייתה יוצאת לאוויר העולם.

יעקב מרגי: חברת הכנסת נורית קורן.

נורית קורן: בוקר טוב לכולם.

נורית קורן: אני מצטערת שבנסיבות של התחקירים האלה וההתעללות בבעלי החיים אנחנו יושבים כאן.

נורית קורן: לצערי זאת לא פעם ראשונה.

נורית קורן: התחקיר על דבאח פשוט זעזע והתחקיר של אתמול זעזע עוד יותר.

נורית קורן: זה ממשיך.

נורית קורן: זה כבר היה לפני חודשיים ושוב זה קורה.

נורית קורן: זה קורה בסמיכות לכך שהדיון זומן, כאילו תכננו את זה וזה ממש לא כך.

נורית קורן: לצערי כל כך הרבה גורמים נמצאים בתוך בית המטבחיים וכולם שותקים, דבר שאומר עלינו משהו.

נורית קורן: נראה לי שחוק צער בעלי חיים לא נוגע לאף אחד.

נורית קורן: מזל שהחוק נמצא בוועדת החינוך ולא סתם אני חושבת שהוא נמצא בוועדת החינוך.

נורית קורן: כולם שואלים למה חוק צער בעלי חיים נמצא בוועדת החינוך ואני אומר לכם למה, כי אנחנו רוצים לחנך ואנחנו רוצים שזה יהיה משהו ערכי ומוסרי.

נורית קורן: אנחנו כחברה יהודית לא יכולים לאפשר את מה שקורה.

נורית קורן: אני מצטרפת לכל הדברים שאמר חבר הכנסת שמולי כי הוא באמת סקר את הכול.

נורית קורן: אני רוצה לשמוע את כל האורחים שלהם ואת מה שהם אומרים.

נורית קורן: הדבר החשוב ביותר הוא מדוע אין מצלמות בבית מטבחיים כדי לשדר גם למשרד החקלאות וגם לארגונים או עמותות כך שמישהו ישב כל היום ויצפה.

נורית קורן: לא יתכן שאנחנו נעבור לסדר היום.

נורית קורן: אני אומרת לכם שחרם צרכנים לא יכול לעשות כל כך הרבה מהסיבה הפשוטה, כי באמת לא כולם יודעים מה נעשה בתוך בית המטבחיים.

נורית קורן: לצערי הרב למשחטת דבאח יש את נתח השוק הגדול ביותר ואין מספיק תחרות.

איתן ברושי: לא צריך תחרות.

איתן ברושי: צריך להשתמש בתוצרת הארץ קודם כל.

נורית קורן: ראינו הבוקר שהמחירים עולים.

איתן ברושי: זאת בדיוק ההוכחה שהבעיה לא נפתר חוץ מזה שעוד כמה מתווכים הרוויחו כסף.

נורית קורן: אנחנו רוצים לדאוג לתוצרת הארץ.

נורית קורן: אנחנו רוצים לדאוג שהכשרות תהיה כשרות, שמי שאוכל לא יחשוש מכך שאין כשרות, וגם צער בעלי חיים, זה הדבר שצריך לשים בראש מעייננו.

נורית קורן: לכן אני מבקשת שכאשר אתם מדברים, דברו על הקטע של המצלמות ונראה איך אנחנו יכולים לקדם את זה.

יעקב מרגי: השר הנחה לחייב התקנת מצלמות בכל בתי המטבחיים.

נורית קורן: נכון, הוא הנחה אבל אני רוצה שזה ייקח תאוצה.

נורית קורן: אני רוצה להחמיא לשר.

נורית קורן: שמעתי אצלו אוזן קשבת.

נורית קורן: ברגע שהפניתי אליו את התחקיר הראשון, הוא מיד פעל והבטיח שיפעל, והנה המכתב הגיע.

נורית קורן: אני מאוד שמחה על הדבר הזה.

נורית קורן: סוף סוף יש שר חקלאות שהחליט ללכת עם חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: הוא החליט ואנחנו מקווים שהוא ילך עם זה ולא רק יחליט.

יעקב מרגי: רונן בר, עמותת אנונימוס.

<רונן בר: תודה.

<רונן בר: ממצאי התחקיר ששודר אתמול על זוגלובק, בל נשלה את עצמנו שמדובר כאן באיזשהו עובד סורר וזאת היא הבעיה.

<רונן בר: כשאנחנו רואים תרנגולות שפעם אחרי פעם תולשים אותן מהכלובים, יש בעיה בכלוב.

<רונן בר: תרנגולת לא אמורה להיתקע ככה בכלוב.

<רונן בר: אנחנו צילמנו שם גם כלובים שמוציאים גופה אחרי גופה.

<רונן בר: פשוט כך.

<רונן בר: זורקים עוד גופה ועוד גופה ועוד גופה.

<רונן בר: אחוזי תמותה עצומים בכלובים האלה.

<רונן בר: צריך להבין.

<רונן בר: יכולת התחקיר והתחקור שלנו כעמותות למען בעלי חיים היא מאוד מוגבלת.

<רונן בר: מה אני יכול לעשות?

<רונן בר: אני לא יכול ללכת למפעל ולתשאל עובדים, אני לא יכול להשיג מסמכים, אני לא יכול לראות אם יש צילומים בתוך המשחטה.

<רונן בר: היכולת שלי היא מאוד מוגבלת ולמרות זאת פעם אחרי פעם רק ארגונים למען בעלי חיים הם אלה שמוציאים את התחקירים האלה ומראים לציבור מה קורה מאחורי הדלת האטומה הזאת וגם זה באמצעים המאוד מוגבלים שיש לנו.

<רונן בר: זה גם לא עניין של זוגלובק או דבאח או מקום ספציפי.

<רונן בר: התרבות במקומות האלה היא לא תרבות של שמירת חוק בכל מה שקשור לצער בעלי חיים.

<רונן בר: עשינו תחקירים בכל כך הרבה מקומות ועוד לא נתקלנו במקום שבאמת שומר על החוק.

<רונן בר: לכן הפתרון, ואני מתחבר לדברים שאמרו כאן חברי הכנסת הנכבדים, הוא באמת מצלמות.

<רונן בר: המצלמות האלה יאפשרו דבר ראשון באמת לאכוף את חוק צער בעלי חיים, ודבר שני שהם יאפשרו, ולדעתי הוא לא פחות חשוב, זאת שקיפות כי מגיע לציבור לדעת איך המוצרים האלה מגיעים אליו לצלחת גם אם החברות האלה הן שומרות חוק.

<רונן בר: רוב הסבל של בעלי חיים במשקים – אני אשמח לשמוע מה חבריי מהתעשייה חושבים על כך ואני חושב שהם יסכימו אתי – נמצא בחסות החוק.

<רונן בר: התרנגולים האלה שראו אתמול בתחקיר, תרנגולי ההודו, חתכו להם את המקור.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקיים דיון על העופות.

יעקב מרגי: לא הייתי רוצה לייתר את הדיונים על העופות.

יעקב מרגי: הפוך.

יעקב מרגי: יכולתי לעשות מיקס אחר של דיון אבל אני לא רוצה.

יעקב מרגי: כרגע אנחנו דנים בהצעה לסדר של חברי הכנסת המציעים שמתייחסת לבתי המטבחיים.

יעקב מרגי: נכון שזה צולם בדבאח, אבל מבחינתי דבאח לא על השולחן אלא מי שעל השולחן כאן זה משרד החקלאות, גורמי האכיפה, הארגונים, הכול ביחד, כדי להביא פתרון.

יעקב מרגי: תעזוב את העופות.

<רונן בר: אם אפשר, רק שתי עובדות כלליות על התעשייה.

<רונן בר: אני לא מדבר על משחטה ספציפית אלא כללית על תעשיית העופות.

<רונן בר: תרנגולי ההודו שמגיעים למשחטות, אחרי שהם אפרוחים, חתכו להם את המקור.

<רונן בר: זה מה שעושים לכל האפרוחים בתעשיית ההודו.

<רונן בר: אתם יודעים כמה תרנגולים לא מגיעים בכלל לסכין הגואלת?

<רונן בר: הם מתים מהתנאים המזעזעים בלולים, מהגוף שלהם שהוא מעוות גנטית – 18 מיליון בשנה.

<רונן בר: כל זה במסגרת החוק ובחסות החוק.

<רונן בר: לכן כל מה שאני ואנחנו, הארגונים למען בעלי חיים, מבקשים זה שכאשר הצרכן בא לסופרמרקט והוא רואה את התרנגולת המחייכת הזאת ארוזה באריזה יפה, יש לו גם את הזכות לראות איך התרנגולת הזאת תגיע למצב הזה, גם אם החברות האלה הן שומרות חוק לחלוטין למרות שזה לא המצב.

<רונן בר: הדבר הזה יתאפשר רק אם יהיו מצלמות שישדרו לאינטרנט.

<רונן בר: זאת שקיפות בסיסית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איתן ברושי.

איתן ברושי: אתה היית השבוע באירוע של הפרה היפה, שם הסתערתם?

<רונן בר: לא הסתערנו.

<רונן בר: זה לא קשור לעמותת אנונימוס.

איתן ברושי: זה כן קשור.

איתן ברושי: בניגוד לחלק מאלה שיושבים כאן, אני גדלתי עם הפרות והתרנגולות.

איתן ברושי: אני בן קיבוץ, חבר קיבוץ ועוד בתור ילד עסקתי בגידול בעלי חיים במסגרת מה שקראו אז חינוך לעבודה.

איתן ברושי: מכיתה ט' אני עובד בחקלאות וגם ניהלתי מדגריה.

איתן ברושי: כמו תמיד הבעיה היא אדוני היושב ראש, המינון והאיזון.

איתן ברושי: יש סתירה בעצם היותך מגדל בעל חיים כדי לאכול אותו אחר כך.

יעקב מרגי: אתה מכיר את המערכון, דייג אוהב דגים.

איתן ברושי: כן.

איתן ברושי: אני יכול לתת כאן סקירה היסטורית מאז שחר העם היהודי, מה היה הקורבן.

איתן ברושי: אני יכול לומר בוודאות שיש התקדמות גדולה בתנאי המחייה של בעלי החיים ויש השקעות עתק של כספים אבל צריך שנדע – גם לך אני אומר איציק שמולי חברי – שהעלאת העלויות, תוספת עלויות גבוהה, היא קודם כל תיפול על הצרכן.

איתן ברושי: חלק מהסיבה שאין פערים בין יבוא זול לתוצרת מקומית, זאת הכשרות למשל שעולה הרבה כסף.

איתן ברושי: לכן צריך לדעת שבכל זאת רוב העם הוא לא צמחוני ורוב העם הוא גם לא הזוי אלא אלה אנשים מאוזנים ורוצים לגדל בעלי חיים, חלק מהאנשים גם מתפרנסים מזה וחלק עובדים בזה.

איציק שמולי: רוב העם ראה אתמול את התחקיר בערוץ 10 והזדעזע.

איציק שמולי: זה רוב העם.

איתן ברושי: קודם כל, יש עוד ערוצים.

איציק שמולי: אף אחד לא מנסה לחנך אותך להיות צמחוני.

איציק שמולי: אל תיקח את זה לשם.

איתן ברושי: אני אקח את זה לאן שאני רוצה כי אני חושב שאתה צודק אבל כדאי שהתמונה תהיה מאוזנת.

איתן ברושי: יש כאן חברים כאלה שאם זה היה תלוי בהם, בכלל אי אפשר היה לשחוט אלא אפילו לא לגדל.

איתן ברושי: לי יש בעיה עם דבאח, לא בגלל השחיטה אלא בגלל זה שהוא תופס את המקום של החקלאים.

איתן ברושי: בסופו של דבר החקלאים נפגעו קשה מיבוא חסר אחריות של עגלים.

איתן ברושי: אני אומר שיש הפרדה בין צער בעלי חיים.

איתן ברושי: אני הייתי עוזר שר החקלאות עת הוקם המשרד להגנת הסביבה אז נקרא המשרד לאיכות הסביבה.

איתן ברושי: יש סתירה ויש סכנה ובקדנציה הקודמת היו יוזמות לחקיקה בצער בעלי חיים.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חסר לחקלאות עוד כמה נזקים שהיא לא תהיה בכלל.

איתן ברושי: לכן אני אומר גם לחבריי בכנסת שתמיד צריך לשמור על המינון ועל האיזון ויש כאן גורמים שלא הייתי סומך על שיקול דעתם.

איתן ברושי: הם התפרצו למושב – ולא אנקוב בשמו – למשפחה שכולה, עשו מארב ונכנסו לתוך האירוע בשבועות ואמרו למשפחה שכולה שגם הפרות שכולות כי לקחו להם את העגלה לאחר שהיא נולדה.

איתן ברושי: היה שם אירוע אלים.

איתן ברושי: הם יודעים על מה אני מדבר.

<רונן בר: זה לא קשור אלינו.

איתן ברושי: בעיקרון זה קשור אליכם.

<רונן בר: לא אלינו.

איתן ברושי: ניסינו גם למנוע את ההופעה שלכם במכללה.

איתן ברושי: יש גם כבוד לאחרים והם לא צדיקים.

יעקב מרגי: אם מישהו חושב לקחת את הדיון הזה להתפרצויות, זה לא יהיה.

איתן ברושי: אתם לא צדיקים.

איתן ברושי: צריך להפריד בין הרוב הכללי שמגדל בעלי חיים והשקיע הרבה מאוד כסף בשמירה על רווחתם של בעלי החיים, שזה גם משפר את היעילות ואת התועלת מהמהלכים האלה, לבין זה שאני מסכים בחלק מהאירועים שהיו למשל באזור עמק המעיינות באדום אדום, שזה היה בתחומי ההתיישבות.

איתן ברושי: אני שותף ואני מכיר ותומך בשמירת הכללים ובעניין הזה של להיות אנושי בכל מקום, שזה דבר נכון.

איתן ברושי: אני מזהיר את החברים וגם אתכם לא לשתף פעולה עם גורמים קיצוניים שאין להם ראייה רחבה ולא ראייה כוללת ויכולים להוות איום על החקלאות בנוסף לאיומים קיימים.

איתן ברושי: לכן מותר לנו לבקר את מה שלא בסדר, לדעת מה תקין, לשמור על המינון ועל האיזון ולדעת שבסך הכול יש התקדמות גדולה מאוד ויש איים, לא גדולים, של התעללות ובהם צריך לטפל ולא לשפוך את המים יחד עם כל מה שיש בהם.

איתן ברושי: לכן אני מברך על הדיון אבל אני מציע לך היושב ראש להיות זהיר בסיכומים ולהיות מאוזן בהחלטות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אפרופו לקחת או לא לקחת מגורמים, יש סיפור תלמודי על רבי מאיר בעל הנס שהרי הוא למד תורה מאחד שיצא לתרבות רעה.

יעקב מרגי: באו בטענה כביכול בשמים שהוא למד ממורו ורבו.

יעקב מרגי: אמרו: רימון מצא, תוכו אכל, קליפתו זרק.

יעקב מרגי: לנו כרגע, בדיון הזה, אין לנו אלא להודות לארגונים שהביאו את הממצאים האלה.

יעקב מרגי: אם יש להם התנהגות אחרת, אנחנו לא שם ונצטרך לגנות אותם על התנהגות אלימה.

יעקב מרגי: אין ספק שהקריאה שלך לגבי האיזונים נשמעה ונאמרה גם בדברי הפתיחה.

יעקב מרגי: אנחנו כאן, ואני חושב שגם המציעים, גם חברי הכנסת המציעים, אמרו זאת בצורה חד משמעית שאין לנו כאן עניין להפוך את כולם לצמחונים.

יעקב מרגי: זאת לא התנפלות על כל ענף השחיטה או על כל ענף הבשר.

יעקב מרגי: הכנסת לא תשלים יותר עם מראות כפי שראינו בדבאח, כפי שראינו באדום אדום וכפי שראינו פעם אחר פעם בזוגלובק.

יעקב מרגי: אפרופו מושג מושאל מבעלי חיים, לגבי זוגלובק, זה כבר נקרא בגדר שור מועד ואני לא רוצה להמשיך את ההלכות לגבי שור מועד.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את משרד החקלאות.

יעקב מרגי: אגף הפיקוח במשרד החקלאות.

<אריק בן שמעון: כיועץ השר, אני אחראי על זה.

<אריק בן שמעון: אחר כך אני ארצה לומר כמה דברים בשם השר.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שתאמר לנו עכשיו מה השר עומד לעשות.

יעקב מרגי: יש לנו עכשיו דיון ספציפי על מה שקרה בדבאח ואם אתה יכול להתייחס לכך, בבקשה.

<נדב גלאון: תודה אדוני.

<נדב גלאון: אני מנהל השירותים הווטרינריים.

<נדב גלאון: נמצאים אתי כאן גם נציגי הלשכה המשפטית בחקיקה ובאכיפה, הממונה על חוק צער בעלי חיים דוקטור דגנית בן דב ואחרים.

<נדב גלאון: גם אני מברך על הדיון.

<נדב גלאון: כל דיון כזה תורם גם לפיקוח הישיר, גם לפיקוח העקיף וגם לתחושה הציבורית שהמצב צריך להיות טוב יותר.

<נדב גלאון: יחד עם זאת, אני חושב שחשוב לא לחיות באשליה שמשרד החקלאות, השירותים הווטרינריים, לא עולים על זה וזה מגיע רק כאשר מגיעה הסנסציה הטלוויזיונית.

<נדב גלאון: אנחנו החל מאדום אדום, שזה היה לפני שנתיים וחצי, הגברנו את הפיקוח בצורה משמעותית.

יעקב מרגי: יש לך נתונים לתת לנו?

<נדב גלאון: כן.

<נדב גלאון: אנחנו מדברים כרגע על נוהל ברור של פיקוח על צער בעלי חיים בבתי מטבחיים ומשחטות.

<נדב גלאון: במסגרת החוק נכתב נוהל.

<נדב גלאון: אני אסביר את מערך הפיקוח.

<נדב גלאון: האחריות הראשונה היא של המפעיל.

יעקב מרגי: קחו בחשבון שהייתי ראש מועצה דתית במשך 11 שנים, בעוונותיי הייתה משחטה תחת אחריותי וגם בית מטבחיים.

<נדב גלאון: יש פיקוח ישיר של רופא שכפי שנטען כאן לפעמים יש קשר גדול מדי בין המפקח לבין המפוקח.

<נדב גלאון: אציין שוועדת שרים לחקיקה קיבלה החלטה לשנות את זה במסגרת תיקון חוק של משרד הבריאות ובמידה ויקום תאגיד ציבורי -שצריך לקום תוך שנתיים – הרי שהקשר הזה ינותק.

רועי פולקמן: תאגיד ציבור, למה?

<נדב גלאון: תאגיד ציבורי לפיקוח על בתי שחיטה לסוגיהם.

רועי פולקמן: של משרד החקלאות.

< נדב גלאון: הוא יהיה ממשלתי.

יעקב מרגי: הממשלה לא מקימה אותו.

יעקב מרגי: יפריטו את זה.

יעקב מרגי: חברה קבלנית.

יעקב מרגי: אני משער.

יעקב מרגי: תוך חצי שנה, שנה, שנה וחצי ייווצרו אותם סימפטומים שאנחנו מכירים.

<נדב גלאון: לא.

<נדב גלאון: זה תאגיד סטטוטורי – אם אתה שואל לגבי דבאח- כך שלא ייווצר מצב שהרופא המצוין שעובד שם עומד מול בהמה שהוא רואה שמתעללים בה, הוא צריך לפסול אותה על בריאות ציבור אבל את משכורתו הוא מקבל בצורה עקיפה מבעל בית המטבחיים.

<נדב גלאון: את הקשר הזה צריך לנתק והקשר הזה ינותק.

יעקב מרגי: אני מקווה שזה יקרה כי על הגב של זה אנחנו נרוץ עם הנושא של משגיחי הכשרות.

<נדב גלאון: יחד עם זאת, מאז אדום אדום כנקודת ציון, בשנתיים וחצי האחרונות, נערכו עשרות הדרכות, ימי עיון והדרכות ישירות, וכמות האירועים עליהם דיווחו הרופאים המפקחים במקום עלתה לא כי כמות האירועים עלתה אלא כי הערנות והמודעות שלהם עלתה.

<נדב גלאון: כמות הדיווחים שלהם עלתה משנת 2013 ל-2014 ב-43 אחוזים.

<נדב גלאון: משנת 2014 ל-2015, בחישוב חציוני, במאה אחוזים דיווחו יותר.

<נדב גלאון: אנחנו לא מוציאים את זה לתקשורת.

<נדב גלאון: אנחנו מטפלים בזה נקודתית.

<נדב גלאון: ברגע שהאחראי על צער בעלי חיים מגלה עובד שנקט בפעולה שלא צריך לנקוט בה, הוא יודע מה לעשות עם זה.

<נדב גלאון: יש נוהל, יש תהליך ובמידת הצורך זה מגיע גם להעמדה לדין.

<נדב גלאון: נכון, טחנות הצדק טוחנות לאט.

יעקב מרגי: לפני שנגיע לטחנות הצדק, כמה תלונות הוגשו?

<נדב גלאון: הוגשו עשרות תלונות.

יעקב מרגי: מה זה עשרות?

יעקב מרגי: זה מספר סתמי.

יעקב מרגי: זה לא מספר.

<נדב גלאון: מיד נפתח את נתוני האכיפה ונאמר.

<נדב גלאון: סך הכול תלונות בגין צער בעלי חיים, 271.

רועי פולקמן: באיזה שנה?

<סיון ריטר: בחציון הנוכחי של השנה.

<סיון ריטר: 2015.

<נדב גלאון: כלומר, יש פעולות תיקון כל הזמן בבתי המטבחיים.

יעקב מרגי: זה כולל הכול מכל כל.

<סיון ריטר: כן.

יעקב מרגי: זה לא רק בתי המטבחיים והמשחטות בלבד.

<נדב גלאון: אנחנו מדברים על עשר בתי מטבחיים ועל 36 משחטות.

יעקב מרגי: ה-271, המספר החציוני, הוא רק על בתי מטבחיים ומשחטות?

<נדב גלאון: לא.

יעקב מרגי: בכלל בחוק צער בעלי חיים.

<נדב גלאון: כן.

יעקב מרגי: זה כולל גם את הילד בשכונה שעשה מה שעשה לחתול.

<נדב גלאון: לא.

<נדב גלאון: יש שימועים.

<נדב גלאון: בשנתיים האחרונות התקיימו 21 שימועים בנושא צער בעלי חיים.

<נדב גלאון: השימועים מתקיימים אצל ראש המחלקה לפיקוח על מוצרים מן החי.

<נדב גלאון: זה יכול להגיע להשעיה של רופא, זה יכול להגיע לסגירת בית המטבחיים.

<נדב גלאון: לדוגמה, בית המטבחיים באר-שבע נסגר ועדיין סגור גם על בריאות ציבור וגם על צער בעלי חיים.

<נדב גלאון: הפעולות האלה קורות.

<נדב גלאון: יחד עם זאת, אנחנו כשירותים ווטרינריים בהחלט מברכים על גישתו של השר.

<נדב גלאון: אני גם מסכים עם חבר הכנסת ברושי שהקשר החשוב בין ייצור מזון לבין שמירה על תקינותו במסגרת זה שמרבית אזרחי מדינת ישראל עדיין מצפים לקבל את המוצרים האלה, יש פה איזשהו כשל מובנה אבל דווקא השילוב אצל גורמי מקצוע שיודעים לשלב בין השניים תחת הזרוע החזקה של החוק, זה מה שחשוב.

איציק שמולי: בסוף, כשאתה מסתכל גם על דבאח וגם על זובלובק, אתה לא יכול להתעלם מן העובדה שמדובר כאן בתרבות ולא באיזה עובד שבא לו להשתעשע עם תרנגולת ועושה אתה כפרות.

איציק שמולי: במפעל שבו העובדים כבר משחקים כדורעף עם תרנגולת, זה כבר עניין של תרבות כי אחרים לא מעירים להם.

איציק שמולי: המנהלים מעלימים עין או שמסתכלים ולא אכפת להם.

איציק שמולי: השאלה היא לא איפה אתה כאשר מגישים את התלונה אלא השאלה שלי היא היכן אתם כאשר ההתנהלות הזאת היא התנהלות שיטתית ועקבית שכפי הנראה קורית על בסיס יום יומי.

איציק שמולי: בבקשה, אל תיקחו את הדיון לכן צמחונות או לא צמחונות.

<נדב גלאון: לא לוקחים.

יעקב מרגי: אנחנו לא מנסים להמציא את הגלגל.

יעקב מרגי: יש מקומות בעולם - ואני לא רוצה להתבטא ולומר ששם יש הנאה ותאווה לעיניים כי אין תאווה לעיניים בבתי המטבחיים - שם אווירת העבודה היא שונה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את האווירה בתוך בית המטבחיים.

יעקב מרגי: יש מתח גדול, מה יפסול הווטרינר, מה תפסול הכשרות, פער המחירים בין תעריף לבשר כשר לאחר.

יעקב מרגי: כל המתח הזה סביב זה וקצב העבודה, לסיים אותה, לבדוק יוחסין של עגל או של פרה וכולי.

יעקב מרגי: יש מתח באוויר.

יעקב מרגי: סביבת האווירה היא לא נוחה.

יעקב מרגי: היא רטובה, היא רעה.

יעקב מרגי: מי שמכיר בית מטבחיים יודע זאת.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להשית עכשיו עלויות, אבל אולי צריך לשנות את התפיסה ולהביא סביבת עבודה נוחה ולא רק לבני האדם.

יעקב מרגי: אני לא אשכח את הפעם הראשונה עת הגעתי לביקורת בבית המטבחיים שאני הייתי אחראי עליו.

יעקב מרגי: לראות את המבט של העגל, המבט החודר הזה.

יעקב מרגי: מאותו יום לא ביקרתי יותר בבית המטבחיים.

יעקב מרגי: צריך גם להתייחס.

יעקב מרגי: מי שלא יודע, גם לבעלי החיים יש רגשות.

יעקב מרגי: יש רגשות.

<נדב גלאון: בישראל בתי המטבחיים הם מהמובילים.

<נדב גלאון: גם בקר תנובה וגם דבאח, גם מבחינת הכמות וגם מבחינת תשתיות המתקן לא נופלים מבתי המטבחיים במדינות מפותחות.

<נדב גלאון: לראיה, האוסטרלים, שבועיים לפני שידור הכתבה וצילום התמונות, ביקרו כאן.

<נדב גלאון: ביקרו כאן נציגים רשמיים של ממשלת אוסטרליה.

<נדב גלאון: מה ששחטו שם, אלה עגלי יבוא אוסטרליים.

<נדב גלאון: זאת הייתה הבדיקה התקופתית שלהם שהם ביצעו מספר פעמים בבית המטבחיים דבאח ואמרו שזה עובר את מבדקם.

<נדב גלאון: יותר מזה, בפגישה אתנו אמרו אותם נציגים, בסוף אפריל השנה, שכתבות כאלה מעת לעת קורות בכל מדינה מפותחת שאנחנו רוצים להידמות אליה.

<נדב גלאון: יחד עם זאת, המקרים האלה קורים.

<נדב גלאון: אני עדיין חושב שהם נדירים כי קיים הפיקוח המקומי והפיקוח העליון.

<נדב גלאון: נכון שצריך לשנות כאן גם את התרבות, נכון שצריך לעשות כאן הדרכה, אבל צריך גם לזכור שהאנשים שבאים לעבוד בבית המטבחיים – הם יכולים להתחלף כל חודשיים וכל שלושה חודשים - אלה עובדי קבלן.

<נדב גלאון: זאת עבודה קשה.

<נדב גלאון: כפי שאומרים, הטוב בטבחים גם יורש גיהינום.

<נדב גלאון: זאת עבודה מאוד מאוד קשה.

<נדב גלאון: אגב, אציין שאין מדינה אחת מפותחת שחייבה להתקין מצלמות.

<נדב גלאון: אנחנו מ-2012, אחרי בקר תנובה, חייבנו להתקין מצלמות.

<נדב גלאון: המצלמות האלה הן אחריות של המפעיל ושל הרופא המפקח.

<נדב גלאון: השר התייחס לזה.

<נדב גלאון: הוא ביקש להגביר את השימוש במצלמות.

<נדב גלאון: אנחנו נגביר את השימוש במצלמות.

<נדב גלאון: יחד עם זאת, צריך לזכור שיש כאן עניינים משפטיים.

<נדב גלאון: אם זה יהיה פתוח באיזה אתר אינטרנט, ילדים בחופשה גם יוכלו לצפות בזה.

<נדב גלאון: יש כאן פרטיות של היצרן וכן הלאה וכן הלאה.

יעקב מרגי: אני רוצה לשאול שאלה.

יעקב מרגי: אתם נתקלים בחוסר עניין לציבור אחרי הגשת תלונה למשטרה בקטע הזה?

יעקב מרגי: האם יש תלונות למשטרה?

יעקב מרגי: זה מגיע לכלל תלונה במשטרה?

<נדב גלאון: צריך להפריד.

<נדב גלאון: בכל האירועים האלה, גם בבקר תנובה וגם בזוגלובק הראשון, היו תלונות במשטרה.

<נדב גלאון: כרגע מתנהל משפט מול עובדי תנובה.

<נדב גלאון: למשרד החקלאות יש כוונה לבדוק את החקיקה כפי שצוין כאן ויכול להיות שצריך להחמיר אותה.

יעקב מרגי: נתקלתם בחוסר עניין לציבור או במקרים של תיקים שלא מקודמים?

<נדב גלאון: אני לא תובע, כך שאני לא יכול להתייחס לזה.

<נדב גלאון: לנו יש את יחידת הפיקוח שלנו.

<נדב גלאון: גם אנחנו מברכים על כך שיש ארגונים שחושפים את הדברים האלה.

<נדב גלאון: גם אנחנו מברכים על כך שרשויות הפיקוח והציבור משלב ידיים.

<נדב גלאון: צריך לא להיסחף לקיצוניות שהיא בלתי סבירה ואני אומר שוב שהיא לא מתקיימת גם במדינות מפותחות אחרות.

יעקב מרגי: דוקטור משה רפאלוביץ', יושב ראש ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות.

<משה רפלוביץ': תודה אדוני היושב ראש על רשות הדיבור.

<משה רפלוביץ': אני רוצה להתחיל בשתי מילות תודה, ברשותך.

<משה רפלוביץ': אני רוצה להודות קודם כל לשר החקלאות שנראה שבפעם הזאת משנה את התרבות הארגונית בתוך המשרד.

<משה רפלוביץ': אנחנו ראינו גם תגובה מהירה וגם מלים מאוד ברורות.

<משה רפלוביץ': חובת ההוכחה עדיין על המשרד אבל הכיוון הוא כיוון מרענן ואנחנו מקווים שהכיוון הזה יימשך.

<משה רפלוביץ': עוד מילת תודה גם לניקו יוכן שראיתי אותו כאן וגם לארגון אנונימוס וטל"ל שבוודאי לוחמים למען בעלי החיים האלה.

<משה רפלוביץ': אנחנו רואים בהם שותפים לדרך ואנחנו מודים להם על החשיפות האלה.

<משה רפלוביץ': אני רוצה לומר שבאירועים האלה אני מתבייש פעמיים.

<משה רפלוביץ': פעם אחת כישראלי שאני רואה במדינה שלנו מה קורה כאן, ופעם שנייה אני מתבייש כרופא וטרינר כשאני רואה איך מדינת ישראל מטפלת בנושאים וטרינריים ואני מתבייש במה שאני רואה.

<משה רפלוביץ': הבעיה היא לא במפעלים.

<משה רפלוביץ': במפעלים עובדים אנשים קשי כפיים, עמלי יום ועם עבודה מאוד קשה והם מתחלפים שם כל הזמן.

<משה רפלוביץ': הם ימשיכו להתחלף כל הזמן.

יעקב מרגי: בוא נדבר על הווטרינרים.

יעקב מרגי: עזוב את העובדים האחרים.

<משה רפלוביץ': הבעיה היא בפיקוח שקיים.

יעקב מרגי: תן לוועדה הסתכלות על הווטרינרים שמועסקים בבתי המטבחיים.

<משה רפלוביץ': הבעיה היא בפיקוח.

<משה רפלוביץ': דיברו כאן על תרבות ואכן הבעיה היא בעיה תרבותית.

<משה רפלוביץ': היא לא רק בעיה תרבותית בתוך המפעל.

<משה רפלוביץ': כשמדברים על מפעל זה או אחר ומזכירים כאן שמות, ובצדק מזכירים שמות, הבעיה היא לא רק במפעלים האלה אלא להערכתי בכל מקום אליו ניכנס, נראה את אותם דברים.

<משה רפלוביץ': זה לא מקרה שהמצלמה הסמויה מגלה דברים שהמצלמה הגלויה לא רואה אותם.

<משה רפלוביץ': זה לא מקרה הדבר הזה.

<משה רפלוביץ': כשרוצים לראות, רואים.

<משה רפלוביץ': הדברים הרי קורים בשטח וכשרוצים לראות, רואים אותם.

<משה רפלוביץ': להערכתי הבעיה היא ברצון לראות והבעיה היא בתרבות הפיקוח.

<משה רפלוביץ': יש כאן ניתוק של המטה מהשטח, רופאים שעובדים בשטח מנותקים מהמטה, התרבות היא תרבות של דיווחים בה מסמנים וי, אין קשר בין השטח למטה, אין קשר בין צמרת משרד החקלאות לבין הרופאים שעובדים בשטח ואם יש, הקשר הוא לא מספיק טוב, ואין גיבוי לרופאים הווטרינריים.

יעקב מרגי: על ידי מי מועסקים הרופאים בבתי המטבחיים?

<משה רפלוביץ': הרופאים בבתי המטבחיים, להבדיל מהמשחטות, מועסקים על ידי הרשות המקומית כדי שלא יהיה קשר של שכר בין המפעל לבינם, כגון הדברים שנאמרו כאן קודם.

<משה רפלוביץ': אין קשר של שכר בין המפעל לרופא והשכר שלו משולם דרך הרשות המקומית והגורם המקצועי שמפקח עליו אלה הם השירותים הווטרינריים.

<משה רפלוביץ': לא נמצא אתנו כאן ראש המחלקה לפיקוח על מזון מהחי במשרד החקלאות שכפוף לדוקטור גלאון אבל הוא המנהל המקצועי שלהם.

<משה רפלוביץ': הבעיה היא בקשר בינו לבינם.

יעקב מרגי: על ידי מי מועסקים הרופאים במשחטות?

<משה רפלוביץ': בחלק קטן של המקומות, אלה אנשים שמועסקים על ידי רשויות מקומיות.

<משה רפלוביץ': ברוב המשחטות הם מועסקים על ידי המועצה לענף הלול שהיא גורם של משרד החקלאות באופן כזה או אחר.

יעקב מרגי: חשבתם על קצובת כהונה?

יעקב מרגי: סליחה על המושג הבומבסטי הזה.

יעקב מרגי: זה עובד יפה בחשב הכללי.

יעקב מרגי: מרכז העצבים הכלכלי של מדינת ישראל שיודע לנהל את תקציב המדינה ואת משרדי הממשלה, הוא עושה את זה טוב, יודע לעשות סבב בחשבי משרדי הממשלה וזה הביא ברכה.

יעקב מרגי: לצערי הרב שם זה נתקע.

יעקב מרגי: כל הפונקציות שבאמת תקועות שנים רבות במשרדים, דבר שיוצא אווירה.

יעקב מרגי: אני אומר את הדברים בלי לפגוע.

יעקב מרגי: אלה תכונות שכנראה מושרשות ב-ד.נ.א.

יעקב מרגי: האנושי אבל לצערנו הרב אנחנו לא לומדים.

יעקב מרגי: אני זורק את זה לחלל האוויר.

יעקב מרגי: אם ידע רופא וטרינר שהוא לתקופה קצובה, הוא לא מחויב לאף אחד אלא מחויב רק למי ששלח אותו והוא לא מייצר מערכות יחסים.

יעקב מרגי: זה נכון לכל המקומות בהם יש פיקוח על ידי גורמים שיש להם סמכויות.

יעקב מרגי: עם הזמן נוצרת שחיקה, יש אי נעימות, יש היכרויות, יש יצירת מערכות קשרים ויחסים, ואחר כך קצת מתבלבלים.

<משה רפלוביץ': אני מקבל את מה שאדוני אומר.

<משה רפלוביץ': אני אומר שהבעיה היא בעיה תרבותית.

<משה רפלוביץ': להחליף אנשים זה רעיון טוב, אדוני, ובהחלט אנחנו מקבלים אותו ואפילו מברכים עליו, אבל הבעיה היא של תרבות ארגונית שדיווחים עוברים בקריצת עין וברור לכולם שהדברים לא תקינים.

<משה רפלוביץ': עד שהם לא יוצאים החוצה באופן המכוער בו הם יצאו עכשיו, הדברים לא מטופלים בנחישות.

יעקב מרגי: אתה יכול לומר לוועדה מי קורץ למי?

<משה רפלוביץ': בתוך המערכת.

יעקב מרגי: מה זה מערכת?

יעקב מרגי: אני לא יודע.

יעקב מרגי: לימדו אותי שמה שיש לך כאן, תוציא כי אחר כך אתה חוטף אולקוס.

יעקב מרגי: מה זאת מערכת, מה זה גורמים מסוימים עם קריצות עין?

יעקב מרגי: ספר לנו.

<משה רפלוביץ': בגדול המערכת עובדת בשלוש רמות.

<משה רפלוביץ': יש רופא שנמצא בשטח, נמצא שם לבד, בתוך בית מטבחיים, בתוך משחטה.

יעקב מרגי: רואה הרבה סכינים, רואה הרבה מתחים.

<משה רפלוביץ': רואה הרבה סכינים וחוטף מכות כשצריך.

<משה רפלוביץ': גם זה כבר קרה, לא בחודשים האחרונים אלא בשבועות האחרונים.

יעקב מרגי: ספר לי.

<משה רפלוביץ': כשהוא ניסה לעצור שחיטה שהיא לא תקינה על פי הוראות של השירותים הווטרינריים.

<משה רפלוביץ': זה לא דבר שעוברים עליו לסדר היום, אבל סוגרים את המפעל לכמה שעות דבר שהוא לא סביר.

<משה רפלוביץ': הוא נמצא שם לבד וכשהוא מדווח לאחור שיש בעיה במפעל, או בהיבט הבריאותי של בריאות הציבור או בהיבט של צער בעלי חיים, מסמנים וי שהוא דיווח וזה לא הולך הלאה.

<משה רפלוביץ': זה במקרה הטוב.

<משה רפלוביץ': במקרה הרע, מאמתים אותו עם בעל המפעל והוא צריך לעמוד שם מולו לבד וההתמודדות הזאת לא קלה.

<משה רפלוביץ': התחושה של אין גיבוי היא תחושה מאוד חזקה בשטח.

<משה רפלוביץ': מי שמגבה את הרופאים האלה בסוף זה ארגון הרופאים ברשויות והעמותות ולא המשרד שהיה אמור להגן עליהם.

<משה רפלוביץ': התחושה היא שבתוך המערכת אין מספיק חמלה.

<משה רפלוביץ': אני מציע גם בעניין הזה לשר החקלאות שהוא שר חדש – לצערי הוא לא כאן אבל אני מבין שהיועץ שלו כאן

<משה רפלוביץ': – לדבר עם גורמי השטח כי כך הוא ילמד את הדברים.

<משה רפלוביץ': טבלאות האקסל לא תמיד משקפות את מה שקורה בשטח.

<משה רפלוביץ': הן רחוקות ממה שקורה בשטח.

<משה רפלוביץ': בשטח יש מצב אחר לגמרי ממה שאומרות הטבלאות.

<משה רפלוביץ': אני מציע לו לרדת לקומה השנייה, לקומה הראשונה ולקומה מתחת.

<משה רפלוביץ': אנחנו נשמח לסייע לו בעניין הזה.

<משה רפלוביץ': אנחנו נשמח להציג לו את העניין הזה.

<משה רפלוביץ': אני חושב שהמצב הזה שלא חושפים לציבור – ונגעו בזה חברי הכנסת – את מה שיש שם, דיברו כאן על פרטיות של בעלי מפעל אבל רבותיי, אלה מפעלים ציבוריים, הם חשופים, הדוחות שלהם צריכים להיות חשופים, כתבי האישום צריכים להיות חשופים, הציבור צריך לדעת באיזה תנאים זה קורה שם.

איציק שמולי: וגם מה יש להם להסתיר.

<משה רפלוביץ': אני לא חושב שיש לנו מה להסתיר.

<משה רפלוביץ': אסור שיהיה מה להסתיר.

<משה רפלוביץ': מקום שיש מה להסתיר, סימן שמשהו לא תקין מתנהל שם.

<משה רפלוביץ': השמש היא הגורם המחטא הטוב ביותר.

<משה רפלוביץ': אמרו את זה לפני ואני רק מרשה לעצמי לצטט את זה.

יעקב מרגי: ולסיום?

<משה רפלוביץ': לסיום, אני מציע לשנות את התרבות הארגונית של הפיקוח על בתי המטבחיים ועל המשחטות כי שם לדעתי הבעיה ולא בפועלים המסכנים.

<משה רפלוביץ': אני מצטרף בעוד מילה אחת ואומר שאני חושב שצריך להטיל אחריות גם על מנהלי התאגידים.

<משה רפלוביץ': אני יודע שיש הצעת חוק שרצה בעניין הזה ואנחנו בהחלט תומכים גם בעניין הזה.

יעקב מרגי: אפרופו חיוב אחריות.

יעקב מרגי: השר התייחס גם לזה.

יעקב מרגי: בסוף נשמע גם את עמדת יועצו של השר.

יעקב מרגי: מר דבאח, רשות הדיבור שלך.

יעקב מרגי: אני מבקש לא להפריע לו ולא להתפרץ.

יעקב מרגי: אני לא אאפשר קריאות ביניים.

יעקב מרגי: הממצאים מדברים בעד עצמם ובואו נשמע מה יש להם לומר ומה נעשה תוך כדי האירוע ואחרי האירוע.

<חאתם דבאח: אדוני היושב ראש, אני מאוד מודה לך על רשות הדיבור.

<חאתם דבאח: חברי הכנסת, נוכחים נכבדים.

<חאתם דבאח: כפי שאתם יודעים חברת בית מטבחיים דבאח היא חברה בתשלובת החברות של קבוצת סאלח דבאח ובניו בע"מ שעוסקת בתחום של גידול ופיטום בעלי חיים מזה למעלה משישים שנים.

<חאתם דבאח: במשך כל שנות פעילותה של החברה, היא דאגה להבטיח תנאים אופטימליים ביותר לבעלי החיים השוהים במתקניה, בין אם זה בחוות שבבעלותה ובין אם זה בתחום בית המטבחיים.

<חאתם דבאח: אנחנו לא נסתיר את זה.

<חאתם דבאח: מאז ומתמיד פגיעה בבעלי חיים או פגיעה בלתי מוצדקת בבעלי חיים נתפסה בעינינו כפגיעה בלתי מוסרית, וזה ללא קשר לדרישות הרגולטיביות.

<חאתם דבאח: זה משהו מוסרי, זה משהו בו אנחנו צווינו על ידי אבותינו וסבותינו וכפי שאדוני אמר שקיים ביהדות, גם אצלנו זה מושרש בדת.

<חאתם דבאח: היה כשל של כמה עובדים זוטרים.

<חאתם דבאח: מדובר למעשה בשניים-שלושה עובדים זוטרים - אני קראתי להם עשבים שוטים - שכשלו.

<חאתם דבאח: כדבר ראשון, כצעד ראשון, עם קבלת הממצאים, נקטנו נגדם בהליכים משמעתיים, לרבות פיטוריהם.

<חאתם דבאח: כנראה זה שנאמר שפיטרנו את העובדים, לא יספק את היושבים סביב השולחן וכך גם אם נאמר שהפקנו את הלקחים המתאימים.

<חאתם דבאח: אנחנו מודעים לדבר הזה.

<חאתם דבאח: לכן ערכנו בדיקה מקיפה, רחבת היקף ובאנו בדברים עם השירותים הווטרינריים ועכשיו אנחנו מקדמים תכנית שכוללת גם שינוי בתשתיות וגם בנהלים למרות שבית המטבחיים אצלנו או בית המטבחיים שהוא לא רק הגדול ביותר במדינה אלא הוא המשוכלל ביותר והמודרני ביותר.

<חאתם דבאח: לא מדובר באיזשהו בית מטבחיים רעוע שבדרך כלל על בסיס יום יומי הדברים האלה מתרחשים בין כתליו.

<חאתם דבאח: אני מאוד מבקש להדגיש את הדבר הזה.

יעקב מרגי: מבחינת השוק המקומי, מה אחוז השליטה שלכם בענף הזה של בתי המטבחיים?

<חאתם דבאח: אין לי נתונים מהתקופה האחרונה.

יעקב מרגי: הערכה.

<חאתם דבאח: להערכתי כל תשלובת דבאח, אנחנו בערך חמישים אחוזים משוק הבשר הטרי.

<חאתם דבאח: אנחנו לא מתעסקים בבשר קפוא.

איציק שמולי: במסגרת הפקת הלקחים, השוקרים עדיין מסתובבים בתוך המפעל?

<חאתם דבאח: אני אענה לך.

איציק שמולי: איך הם הגיעו לשם מלכתחילה?

<חאתם דבאח: קודם כל, ואנשי השירותים הווטרינריים יכולים להגיד אם זה נכון או לא נכון, השימוש בשוקר חשמלי הוא לא דבר אסור על פי חוק.

איציק שמולי: למי וכמה פעמים?

<חאתם דבאח: אלא שצריך להשתמש בו במידת הצורך ובמידתיות מקובלת.

<חאתם דבאח: אתה צודק.

<חאתם דבאח: אני כאחראי כמפעיל בית מטבחיים, זאת לא עבירה אם אני כן מספק שוקר חשמלי לעובדים אבל למקרה חירום.

<חאתם דבאח: יחד עם זאת, אני פוסל את השימוש בצורה ובאופן כפי שאתה תיארת, למרות שאולי קצת הפלגת.

איציק שמולי: הפלגתי?

איציק שמולי: אתה רוצה שאני אקרין כאן את הסרט?

<חאתם דבאח: לא.

<חאתם דבאח: אני לא אומר שאני מקל ראש בדבר הזה, אבל אני מחדד ואומר שלא מוטלת עלי אחריות.

<חאתם דבאח: יחד עם זאת, הפסקנו את השימוש בשוקר החשמלי.

<חאתם דבאח: הגיעו אלינו אנשי הפיקוח האוסטרלי ובדקו אותנו, כפי שדוקטור נדב אמר, עוד לפני שהתפוצצה הפרשה הזאת.

<חאתם דבאח: הם התרשמו מרמת התפקוד של בית המטבחיים ומהטיפול בכל הקשור בנושא צער בעלי חיים.

<חאתם דבאח: בנוסף לתכנית הזאת שאנחנו מקדמים אותה – אגב, בשיתוף פעולה ואנחנו מקשיבים ויש לנו אוזן מאוד קשבת להוראות והנחיות השירותים הווטרינריים – לקחנו יועץ חיצוני, את דוקטור דה לרוקה, מי שהיה מנהל בתי המטבחיים במדינת ישראל מטעם השירותים הווטרינריים שהוא איש עם ניסיון עתיר.

<חאתם דבאח: אנחנו לא נהסס ולא נחסוך בנקיטת כל צעד על מנת להבטיח שמקרים מהסוג הזה לא יתרחשו שוב.

<חאתם דבאח: אני לא מתכוון רק לרמת הדיבורים אלא ברמה האופרטיבית, הביצועית.

איציק שמולי: זאת אומרת, אתה יושב כאן ואתה אומר לנו שאם בעוד שנה וחצי ייכנסו בדרך לא דרך מצלמות למפעל שלך, אנחנו לא ראה את התמונות האלה.

<חאתם דבאח: אדוני חבר הכנסת, אני רוצה להגיד לך משהו.

<חאתם דבאח: הדבר הראשון עליו החלטנו בחברה, אמרנו שמה שינחה אותי הפעם ומה שצריך להנחות אותי גם לעתיד, זה מה שאני חושב במובן זה שאני לא מסכים שהדברים האלה יתרחשו בתוך כתלי בית המטבחיים.

<חאתם דבאח: זה לא משנה אם תשים לי אלף מצלמות וזה לא משנה אם תשדר את התמונות לציבור.

<חאתם דבאח: זה לא מעניין אותי.

<חאתם דבאח: לא זה מה שהולך להנחות אותי.

<חאתם דבאח: מה שינחה אותי זאת האמונה שלי והמוסר שלי.

מירב בן ארי: אולי תנחה את העובדים אותך.

מירב בן ארי: אולי תוכל להסביר איך אתה מעביר את האג'נדה שלך לעובדים ומגיע עד העובד האחרון שחובט בבעל החיים.

יעקב מרגי: כמה עובדים מועסקים אצלכם בבית המטבחיים?

<חאתם דבאח: בתוך בית המטבחיים קרוב למאתיים.

<חאתם דבאח: גברתי, הדבר הזה עליו שאלה גברתי הוא חלק מהתכנית אותה אנחנו מקדמים.

<חאתם דבאח: לכן החלטנו להקים קבוצת אנשים שבאים במגע עם בעלי חיים.

<חאתם דבאח: החלטנו לעשות חלוקה מאוד מאוד ברורה.

<חאתם דבאח: יש צוות שהתפקיד שלו הוא טיפול בבעלי החיים מרגע הגעתם לשטח בית המטבחיים ועד לכניסתם למתקן השחיטה.

<חאתם דבאח: אלה יהיו האנשים שעברו כבר הדרכה דרך האוסטרלים.

<חאתם דבאח: אנחנו מעבירים להם הדרכות נוספות.

<חאתם דבאח: נשמח לשמוע וכפי שאמרתי, אנחנו קשובים להנחיות של השירותים הווטרינריים.

<חאתם דבאח: מהיום ואילך מי שרוצה לעבוד במחלקה הזאת, יעבור ראיון ותיערך לגביו בדיקה מאוד מאוד יסודית ובדיקה לגבי התאמתו, האם הוא מתאים, האם הוא אחד שיש לו סבלנות ויהיה סובלני להתעסק בבעלי החיים.

<חאתם דבאח: אם הוא יעבור את כל המבחנים וכל הדברים הדרושים, הוא יוכל לעבוד במחלקה הזאת.

<חאתם דבאח: אם לא, או שלא יתקבל לעבודה או שיעבוד במחלקות אחרות.

יעקב מרגי: מר דבאח, אני אשאל אותך שאלה, וסליחה, אני לא ציני ולא תמים ולכן אל תיקח אותי לשם.

יעקב מרגי: זוגלובק כבר חזר פעם שנייה.

יעקב מרגי: התחושה שלי, למרות הזעקה שקמה לגבי אדום אדום, ואני לא פרנואיד, שגם שם הדברים לא תוקנו במלואם או לא טופלו.

יעקב מרגי: מה הסבירות שבית המטבחיים דבאח – וכפי שציינת, הוא שולט בקרוב לחמישים אחוזים משוק הבשר הטרי המקומי - לא יהיה על שולחן הוועדה יותר?

<חאתם דבאח: אדוני, יכול להיות שזה יישמע באוזני הנוכחים שזה מוגזם לבוא ולומר אפס.

יעקב מרגי: אני מודה לך על הכנות, אבל בכל זאת.

<חאתם דבאח: זה שואף לאפס כי אנחנו היום למשל נקטנו בכמה צעדים שבאמת יכולים למנוע הישנות המקרים האלה.

<חאתם דבאח: כשיש לי היום מפקח בתוך האזור בו שוהים בעלי החיים, התפקיד שלו הוא רק לעמוד ולפקח.

<חאתם דבאח: הוא מסתכל.

<חאתם דבאח: הוא לא עושה שום דבר אחר.

יעקב מרגי: זאת פונקציה שנוספה אחרי התחקיר?

<חאתם דבאח: כן.

<חאתם דבאח: יש לנו מנהלים בתוך בית המטבחיים ויש את הפיקוח הווטרינרי.

<חאתם דבאח: כאן צריך לציין עוד משהו ולומר שבתוך בית המטבחיים יש לנו חמישה רופאים וטרינריים ולא רופא אחד.

<חאתם דבאח: לצד המצלמות, לצד התדרוכים, לצד הפיקוח השוטף ולצד ממש לקיחת הדרישות וההנחיות של השירותים הווטרינריים והתכנית אותה אנחנו מקדמים, אפשר לומר בסבירות מאוד מאוד גבוהה שהמקרים האלה לא יחזרו בשנית.

<חאתם דבאח: אדוני, ברשותך, נמצא כאן גם פאדי דבאח שעובד אתנו בחברה ואני מבקש לאפשר לו להתייחס בנושא צער בעלי חיים.

<פאדי דבאח: רציתי לענות לגברת לגבי מה שעשינו.

<פאדי דבאח: אני אחזור קצת אחורה ואתייחס למה שאמר נדב גלאון.

יעקב מרגי: אין לנו את הזמן לזה.

יעקב מרגי: אני חושב שהדובר הקודם נתן לנו סקירה מקיפה.

יעקב מרגי: אתה רוצה להוסיף משפט או שניים?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אם לא, אני רוצה לעבור הלאה.

<פאדי דבאח: לפני האירוע, משרד החקלאות באוסטרליה הוציא תקנות שמהוות תנאים לייצוא בעלי חיים מאוסטרליה והם היו מגיעים כל חודשיים-שלושה לביקורת ומבקרים גם במפטמות וגם בבית המטבחיים.

<פאדי דבאח: הם היו עושים הדרכות לעובדים.

<פאדי דבאח: יחד עם זאת, היו ימי עיון לגבי תקנות השירותים הווטרינריים בארץ.

<פאדי דבאח: בבית המטבחיים יש וטרינר שהוא ממונה על הדברים האלה.

<פאדי דבאח: מאז האירוע שינינו ועתה יש שני אנשים אוסטרלים שהם אקרידיטים, אנימל ווילפר אופיסרס, והם נמצאים בבית המטבחיים כל יום מאז הפתיחה ועד הסגירה.

<פאדי דבאח: התפקיד שלהם הוא פיקוח והדרכת עובדים.

מירב בן ארי: אני לא מבינה.

מירב בן ארי: למה צריך להביא אנשים מאוסטרליה?

יעקב מרגי: הם מייבאים משם בשר ויש להם מה לומר.

יעקב מרגי: מתוך כל הפעילות שלכם כמה הם עגלים מקומיים וכמה מיובאים?

יעקב מרגי: באחוזים.

יעקב מרגי: לא במספרים.

<פאדי דבאח: כמעט תשעים אחוזים עגלים מיובאים.

יעקב מרגי: אכן יש להם מה לומר.

יעקב מרגי: יש לציין זאת בחיוב שעניינם הוא לא רק הנושא הכלכלי.

<נדב גלאון: זה תנאי של ממשלת אוסטרליה לפקח עד סוף התהליך.

<נדב גלאון: מבחינתם הם נתינים אוסטרלים.

יעקב מרגי: יש רק להודות להם.

<פאדי דבאח: אחרת אין רישיון יצוא ליצואן משם.

<פאדי דבאח: מאז האירוע, מה-1 ביוני, מה שחדש בעניין הוא שאנחנו הסמכנו ארבעה אנשים, חוץ מהווטרינר שממונה על צער בעלי חיים, דרך האוסטרלים והם עוברים הדרכות יום יום.

<פאדי דבאח: התפקיד של אחד או שניים מהם – הדרכנו ארבעה והכשרנו אותם כך שבמקרה שאחד לא נמצא, תמיד יש לו מחליף – אך ורק לפקח על העובדים שעובדים בשחיטה, מהפריקה ועד השחיטה, ולראות שהם מבצעים את הדברים לפי התקנות ולפי ההוראות של השירותים הווטרינריים הישראלים והשירותים הווטרינרים האוסטרלים.

יעקב מרגי: תודה.

איציק שמולי: מזל שיש את האוסטרלים.

איציק שמולי: במדינה מתוקנת, אתה יודע איך אפשר למנוע את זה?

איציק שמולי: אם הייתי שואל אותך והיית אומר לי שכן, בעוד שנה וחצי לא יהיה כאן מקרה אחד, זה היה קורה אם הייתה אחריות פלילית על הראש שלכם.

איציק שמולי: זאת הדרך היחידה.

איציק שמולי: במדינה מתוקנת היו צריכים לשבת בכלא.

<פאדי דבאח: אני לא אירתע.

יעקב מרגי: אתם לא עונים.

יעקב מרגי: עוד לא דיברנו על הדרך עד בית המטבחיים.

יעקב מרגי: רק השבוע בדרך מהדרום לכנסת, ראיתי רכב הובלה של עגלים, דו קומתי.

יעקב מרגי: תאמינו לי, אם הייתי מנסה להכניס דף נייר בין עגל לעגל, לא הייתי מצליח.

יעקב מרגי: לא יתכן שמהדרום ועד להיכן שהם נסעו, שום עין לא קלטה זאת.

יעקב מרגי: אמרנו שכרגע אנחנו דנים בבית המטבחיים.

יעקב מרגי: זה רק מלמד אותנו שיש לנו עוד הרבה עבודה לעשות והיא תיעשה.

יעקב מרגי: יועץ שר החקלאות, בבקשה.

<אריק בן שמעון: תודה.

<אריק בן שמעון: השר מתנצל על שלא יכול היה להגיע.

<אריק בן שמעון: הנושא הזה כמובן מאוד חשוב לו.

<אריק בן שמעון: השר רואה חשיבות עליונה בכל מה שקשור בצער בעלי חיים וכמובן הוא רואה עין בעין את כל הדברים שאמר כאן חבר הכנסת שמולי, חבר הכנסת פוקלמן וחברת הכנסת נורית קורן והוא רוצה להעביר מסר חד וברור: מה שהיה בתחום הזה של אכיפת חוק צער בעלי חיים, לא יהיה עוד.

<אריק בן שמעון: הוא מתכוון לשים דגש משמעותי ביותר.

<אריק בן שמעון: הוא הנחה כבר את המנכ"ל להכין תכנית עבודה מקיפה - בכל מה שקשור לחוק אכיפת חוק צער בעלי חיים - לבתי המטבחיים והמשחטות.

<אריק בן שמעון: הוא הודיע והוא כבר הכניס לתכנית העבודה שלו שבלוח הזמנים יהיו פשיטות פתע שהוא בעצמו יעשה בבתי המטבחיים והמשחטות.

<אריק בן שמעון: הוא הנחה כמובן את כל העניין של הצבת המצלמות.

<אריק בן שמעון: כמובן שבחודש וחצי שהוא נמצא בתפקיד או בחודשיים, אי אפשר לעשות עדיין את כל המהפכות שהוא רוצה בהן אלא זה תהליך.

<אריק בן שמעון: השר מקדם בצורה הכי מהירה שיח עם כל ארגוני צער בעלי החיים.

<אריק בן שמעון: הוא כבר קיים בתחילת התפקיד מפגש וסיור בתנו לחיות לחיות ובחודש הקרוב הוא גם יקיים שולחן עגול עם כל שלושים הארגונים במטרה לייצר כאן שיח רציף וגם עם גורמי השטח עצמם, כפי שביקש משה רפאלוביץ'.

<אריק בן שמעון: בנושא החוק של צער בעלי חיים.

<אריק בן שמעון: דיברו כאן גם על החמרת ענישה וגם על אחריות מנהלי תאגידים.

<אריק בן שמעון: לפני כחודש השר קידם את החוק הזה בוועדת שרים לחקיקה כהצהרת כוונות.

<אריק בן שמעון: לצערנו – גם הגנת הסביבה נמצאים כאן – החוק הזה כרגע מעוכב עקב זה שהמשרד להגנת הסביבה לא משתפים פעולה אתנו.

<אריק בן שמעון: יש להם הערות על החוק.

איציק שמולי: מי לא משתף אתכם פעולה?

<אריק בן שמעון: המשרד להגנת הסביבה.

<אורלי שגב: זה שיש הערות על החוק לא אומר שלא משתפים פעולה.

<אריק בן שמעון: לעומת משרד הפנים ומשרד המשפטים שמקיימים דיונים ויושבים על ההערות שלהם עת נדרש תיקון חוק צער בעלי חיים.

<אריק בן שמעון: אנשי המשרד להגנת הסביבה, לצערנו, אפילו לא מצליחים לקבוע אתם פגישה אחת וזה מעכב את הגשת נוסח החוק.

<אורלי שגב: אפשר להגיב על זה?

יעקב מרגי: יש מנהלת ועדה.

יעקב מרגי: את יכולה לפנות אליה.

<אריק בן שמעון: זה מעכב את נוסח הצעת החוק מלהגיע לקריאה ראשונה.

<אריק בן שמעון: אנחנו מאוד נשמח אם חברת הכנסת מירב בן-ארי תעביר את המסר גם לשר להגנת הסביבה על מנת לקדם את העניין הזה.

<אריק בן שמעון: אני עוקב אחרי זה כבר תקופה.

<אריק בן שמעון: השר לקח על עצמו גם את העניין של הבדואים.

<אריק בן שמעון: אנחנו מבינים שבתחומים של המיעוטים יש בעיה עם חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אמירה כללית כזאת היא פוגענית.

<אריק בן שמעון: בדואים ומיעוטים.

<אריק בן שמעון: אנחנו מבינים שיש שם בעיה של אכיפת חוק צער בעלי חיים עם כלבים משוטטים.

יעקב מרגי: הלוואי ורק החוק הזה היו לו בעיות אכיפה.

<אריק בן שמעון: אנחנו יודעים שיש שם בעיה מסוימת.

<אריק בן שמעון: קיבלנו עליה דגשים גם מצד ארגוני צער בעלי חיים והרשות להסדרת הבדואים בנגב מבחינת תכנית עבודה, כולל תקצוב, על מנת להגביר שם את האכיפה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין ולאחר מכן חברת הכנסת מירב בן-ארי.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: ברכות ליוזמי הדיון החשוב הזה, חברי הכנסת שמולי, רונן פולקמן ונורית קורן.

דב חנין: אדוני היושב ראש, הסוגיה שהועלתה כאן היא סוגיה באמת קשה ומאוד מאוד כואבת אבל אני לא רוצה להתייחס למקרה הקונקרטי של משחטת דבאח וזאת קודם כל מכיוון שאני לא בטוח שאנחנו בכנסת יכולים להיות הגוף שיכול לבדוק את הדברים.

דב חנין: שמענו אמירה שהדברים מתוקנים ואני מקווה שבאמת הם יתוקנו.

דב חנין: אני רוצה לדבר יותר על שאלת הרצף המדאיג שאנחנו נתקלים בו.

דב חנין: בכל פעם כאשר קורה דבר כזה, ואולי אצלכם זה יהיה מקרה אחר, אולי באמת אתם תתקנו, אבל אני אומר מתוך לקחים של העבר.

דב חנין: אדום אדום באו ואמרו לנו שעכשיו הכול יהיה בסדר וכך גם זוגלובק.

יעקב מרגי: זה בבחינת חוטא יוצא נשכר כי הדברים נאמרו.

יעקב מרגי: חוס עלינו ועל השעון.

דב חנין: בהקשר הזה של השיטה של הבעיה המערכתית אני רוצה להגיד שאני רואה כאן בעיה שנובעת בעצם מהרציונל העמוק של משחטות.

דב חנין: בסופו של דבר מה זה משחטה?

דב חנין: עם כל הכאב והצער, צריך להבין שזה לקחת יצורים חיים ולהפוך אותם למוצרים.

דב חנין: זה מה שעושה המשחטה, גם אם זה מאוד קשה לחשוב את זה כך.

דב חנין: לכן בעצם הרעיון של תעשיית בשר, תעשיית בעלי חיים, יש ממד של פגיעה ושל אכזריות שהוא טבוע בתוך המערכת.

דב חנין: מכאן הדרך להגזמות ולהתעללויות נוספות היא נורא נורא קצרה.

דב חנין: זה חלק מהרציונל.

דב חנין: אנחנו נמצאים בחברה שבה, מה לעשות, רוב בני האדם צורכים בשר וכנראה שהדבר הזה לא ישתנה בשנה-שנתיים הקרובות.

מירב בן ארי: 10-15 שנים.

דב חנין: אני מעריך.

דב חנין: אני אומר שנה-שנתיים.

דב חנין: אני לא יודע לומר עשר שנים כי מי יודע לנבא?

דב חנין: אני אומר שדווקא במציאות הזאת, המנגנונים שאנחנו צריכים לייצר מול הרוע הזה, שבעצם הוא רוע שכמעט הייתי אומר טבעי של המערכת, צריכים להיות נורא נורא חזקים.

דב חנין: הם צריכים לעבוד נגד הרציונל הפנימי של כל מערכת המשחטות.

דב חנין: אני לא מנסה לומר כאן שהאנשים שעובדים במשחטות הם אנשים רעים.

דב חנין: זאת ממש לא אמירה שלי.

דב חנין: האמירה שלי היא שמשהו ברעיון עצמו של להפוך יצורים חיים, שהם סובלים מכאב, למוצרים לצריכה של בני אדם, זה משהו שיש בו משהו רע, עד כמה שבתרבות שלנו קשה להבין את זה.

דב חנין: אם אנחנו באמת מתייחסים לשאלה של צער בעלי חיים ואם אנחנו באמת מתייחסים לשאלה של סבל בעלי חיים, המדינה נדרשת כאן לאקסטרה מאמץ והיא לא עושה אותו.

דב חנין: אני רוצה להתייחס לדברי נציג השר שאני מעריך אותו, גם את הנציג וגם את השר, ולומר שהקצר הזה שאנחנו שומעים בתקשורת שוב עם המשרד להגנת הסביבה רק מחזק אותי בדעה שהתחום הזה צריך לעבור למשרד להגנת הסביבה.

דב חנין: זה קצר של שנים.

יעקב מרגי: אתה לא היית כאן אבל אמרתי שזה יקרה עת יהיה אותו שר.

דב חנין: בוא נקדם את זה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, בוא נקדם את זה.

איציק שמולי: צריך קודם להפיל שלטון.

דב חנין: מסקנה שנייה שלי מהדיון הזה.

דב חנין: אנחנו התחלנו בקדנציה הקודמת וכמעט העברנו בחקיקה יוזמת חוק של הטלת אחריות פלילית על נושאי משרה בתאגידים בנושאים של צער בעלי חיים.

דב חנין: המהלך הזה לא צלח ואני מציע - יש כאן שותפות רחבה גם של חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה – לייצר את המהלך הזה מחדש ולנסות להעביר אותו.

יעקב מרגי: משטרת ישראל.

יעקב מרגי: ספרי לנו קצת ותאמרי לנו כמה תלונות הגיעו אליכם, כמה תיקים נפתחו וכמה תיקים נסגרו מסיבה כזו או אחרת.

<טובי בן שלום: אני רוצה להקדים ולומר לפני הדיון בנתונים שהמשטרה קשובה מאוד לנושא של צער בעלי חיים.

<טובי בן שלום: בשעתו היועץ המשפטי לממשלה הרכיב צוות, מכיוון שיש ריבוי של גורמי אכיפה, כדי להסדיר את ממשקי העבודה ואת התיאום.

<טובי בן שלום: אני קצת אביע דברים אחרים כי לתחושתי בכל זאת יש מידה לא מבוטלת של שיתוף פעולה גם עם המשרד להגנת הסביבה, ואני מכירה בשם את הרפרנטים שעוסקים בזה ואני אישית מכירה גם את הרפרנטים ואת היועצים המשפטיים של משרד החקלאות ואת יחידת הפיצוח.

<טובי בן שלום: לכן אני כן חיה בתחושה שיש קשב מערכתי וקשב ארגוני.

יעקב מרגי: זה ברמה הצהרתית.

יעקב מרגי: עכשיו תני לנו מספרים.

<טובי בן שלום: לגבי כמות התיקים שנפתחה ובדקתי שלוש שנים אחורה.

<טובי בן שלום: ב-2013 היו 427 תיקים, ב-2014 היו 412 תיקים.

<טובי בן שלום: אנחנו מדברים על סביב 420 תיקים בממוצע שנתי.

<טובי בן שלום: השנה עוד לא הסתיימה ואנחנו עומדים על 231 תיקים.

<טובי בן שלום: יש תיקים שנמצאים בפרקליטות.

<טובי בן שלום: לפחות לגבי השנה הנוכחית יש שלושים תיקים שנמצאים כרגע בתביעה, שזה נתון שאומר יותר מעשרה אחוזים.

<טובי בן שלום: תיקים שנמצאים כרגע בחקירה, 78.

<טובי בן שלום: צריך לומר בהגינות שאנחנו בשנה הנוכחית, אבל אם אנחנו נסתכל אחורה, כמובן המספרים יורדים כי החקירה בהם כבר הסתיימה.

יעקב מרגי: כתבי אישום.

<טובי בן שלום: בשנת 2013 הוגשו 37 כתבי אישום.

<טובי בן שלום: בשנת 2014 הוגשו 33 כתבי אישום.

<טובי בן שלום: בשנה הנוכחית הוגשו 22 כתבי אישום.

יעקב מרגי: אפילו לא עשרה אחוזים מהתיקים.

<טובי בן שלום: הם לפי מועד הגשת כתב האישום.

<טובי בן שלום: הם יכולים לשקף עשייה של שנה קודמת.

איציק שמולי: ההבדלים במספרים בין 2013 ל-2014 לא כאלה דרמטיים.

<טובי בן שלום: ארבעה כתבי אישום.

<טובי בן שלום: הם לא.

<טובי בן שלום: אני כן רציתי להוסיף לגבי החלק הרטורי שהוא לא מבוטל.

<טובי בן שלום: אני חושבת שזה לא נכון לבטל אותו וברשותך כן הייתי מבקשת עוד דקה להתייחס אליו.

<טובי בן שלום: יש לנו נהלים שמסדירים את הטיפול בצער בעלי חיים.

<טובי בן שלום: דבר חשוב שרציתי לומר קודם זה ששיתוף הפעולה, הצוות הזה שישב בהנחיית היועץ המשפטי, גיבש נהלי עבודה וחלוקת עבודה כדי שגם יהיה תיאום וששיתוף הפעולה לא יחרוק.

יעקב מרגי: זה מתקיים?

<טובי בן שלום: כן.

<טובי בן שלום: לתחושתי, כן.

<טובי בן שלום: ברור שיש תמיד דברים שראוי לשפר ולתקן, אבל בגדול אני חיה בתחושה הרבה יותר אופטימית מהנוכחים כי אנחנו מטפלים בנושאים שהם עבירות של התאכזרות לפי סעיף 2 ולפי סעיף 4 לחוק צער בעלי חיים.

<טובי בן שלום: חלוקת העבודה היא ברורה.

<טובי בן שלום: יש רגולטור.

איציק שמולי: היא לא ענתה לך על השאלה.

יעקב מרגי: היא לא ענתה.

איציק שמולי: מה ההבדל בפער הזה?

<טובי בן שלום: איזה פער?

<טובי בן שלום: בין מה למה?

יעקב מרגי: בין כתבי התלונות לבין כתבי האישום?

דב חנין: שנתיים אחרי זוגלובק אין כתבי אישום.

דב חנין: מה קרה?

יעקב מרגי: סליחה, עם כל הכבוד, אני מנהל את הדין.

יעקב מרגי: את יכולה להסביר את הפער בין מספר התלונות לבין מספר כתבי האישום?

<טובי בן שלום: אני לא יכולה להסביר פער כי אני לא חושבת שהפער הזה הוא בלתי סביר.

<טובי בן שלום: אני מוכנה לבדוק אם זה משתווה לעבירות אחרות.

<טובי בן שלום: בסיכומו של דבר, אני חושבת שיש במשטרת ישראל קשב ארגוני מאוד גדול לנושא הזה באמצעות זה שיש רפרנט מיוחד שעוסק בזה.

יעקב מרגי: לצער בעלי חיים.

<טובי בן שלום: כן.

יעקב מרגי: זה חשוב שייאמר.

<טובי בן שלום: חוץ מזה, הרפרנט גם עוסק בבקרות על תיקים.

<טובי בן שלום: הביקורת שלנו היא אפילו ברמת התשתית.

<טובי בן שלום: אני כגורם של חקירות יכולה לראות מה שנמצא בעפולה ולהעיר עליו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: המשרד להגנת הסביבה.

יעקב מרגי: נשמעה כאן טענה.

יעקב מרגי: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<אורלי שגב: שמי אורלי שגב מהמשרד להגנת הסביבה, אגף הגנה על בעלי חיים.

<אורלי שגב: לא ברור למה עוזר שר החקלאות אמר מה שאמר.

יעקב מרגי: תאמרי לי מה את יודעת.

<אורלי שגב: המשרד להגנת הסביבה לא רואה עין בעין בחלק מהסעיפים עם משרד החקלאות, אבל זה לא מעיד על חוסר שיתוף פעולה.

איציק שמולי: את מדברת על החוק הספציפי הזה?

<אורלי שגב: אני מגיבה לדבריו של עוזר שר החקלאות.

<אורלי שגב: כן.

<אורלי שגב: על שיתוף הפעולה.

יעקב מרגי: אנחנו כרגע עוסקים בתיקון שהגיש שר החקלאות לחוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: את מכירה את התיקון הזה?

<אורלי שגב: כן.

<אורלי שגב: אני מכירה.

יעקב מרגי: בבקשה, תתייחסי.

<אורלי שגב: המשרד להגנת הסביבה לא עיכב ישיבות ולא מעכב את החקיקה.

<אורלי שגב: המשרד להגנת הסביבה לא רואה עין בעין דברים מסוימים עם משרד החקלאות ואם מבחינת עוזר השר זה נקרא חוסר שיתוף פעולה, חבל.

<אריק בן שמעון: אני מבקש להגיב בקצרה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: צריך מבוגר אחראי שיתווך ביניכם כדי לגמור את זה?

<אורלי שגב: אני לא חושבת.

יעקב מרגי: אנחנו נקרא לכם בסיכום לקדם את זה ביחד תוך שיתוף פעולה.

יעקב מרגי: הכול או לא כלום לא יהיה בנושא הזה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לראות ואנחנו נקצוב זאת בזמן.

יעקב מרגי: לכן בדברי הסיכום אני אקרא לכם להתכנס, לשבת על הצעת החוק ולהגיע למקסימום הבנות ותיאומים שיכולים לקדם את החקיקה.

<אריק בן שמעון: אם אפשר, אני רוצה להגיב לדברים שלה.

יעקב מרגי: לא.

<אורלי שגב: אני יכולה לסיים את דבריי?

יעקב מרגי: בבקשה.

<אורלי שגב: העבודה על החקיקה הזאת היא ברמה יום יומית.

<אורלי שגב: במשרד שלנו, באגף, מתעסקים בזה ברמה יום יומית.

<אורלי שגב: אם המשרד לדוגמה מדבר על אחריות מנהלים, שזה מאוד רלוונטי כאן, או סעיף של רשלנות בחוק, משרד החקלאות לא רואה עין בעין ולא מגיעים להסכמה על הנושא הזה, שזה נושא מהותי, אי אפשר לומר שמעכבים את החקיקה.

יעקב מרגי: אני רוצה להבין.

יעקב מרגי: אתם בעד הטלת אחריות מנהלים והם מתנגדים?

<אורלי שגב: בוודאי.

<אורלי שגב: אני לא רוצה לומר בעד או נגד.

<אורלי שגב: אנחנו בעד ולא מצליחים להגיע לזה.

יעקב מרגי: אני רוצה שזה ייאמר במפורש.

<אורלי שגב: אנחנו במשרד להגנת הסביבה בעד הטלת אחריות על מנהלים.

<אורלי שגב: בוודאי.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<אורלי שגב: אני רוצה להוסיף.

יעקב מרגי: תשמעי לי, אתן לך עצה, תפרשי בשיא.

יעקב מרגי: מירב בן ארי, יש לך מה להוסיף?

יעקב מרגי: הדוברת האחרונה לקראת הסיכום.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אני לוקחת על עצמי לפעול אל מול השר להגנת הסביבה כדי לראות אם אני אוכל לפחות לעזור.

מירב בן ארי: הוא גם מהסיעה שלי ולא רק אלא אנחנו עובדים במשותף.

מירב בן ארי: אני מבטיחה שננסה להבין על מה הפערים כאן.

מירב בן ארי: אני צריכה לצאת כי יש לי ישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה.

יעקב מרגי: תנו לחיות לחיות.

<יוסי וולפסון: היה כאן דיון באמת מרשים.

<יוסי וולפסון: אנחנו לא אנשים של דיוני ניאון.

<יוסי וולפסון: אנחנו אנשים בשטח.

<יוסי וולפסון: אני אישית הייתי בהרבה משחטות ובהרבה בתי מטבחיים וראיתי מאות שעות של צילומים מבתי המטבחיים.

יעקב מרגי: כל ההקדמה שנתתי על מה שאני מכיר, זה כדי שלא תאמר לי דיוני ניאון אבל בסוף אמרת לי את זה.

<יוסי וולפסון: לכן אני רוצה להגיד שקודם כל אין שחיטה הומנית, אבל אני כן רוצה להראות מה ראינו ודרך מה שאני אקרין, להסביר איפה אנחנו רואים את הבעיות.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: גם אנחנו ראינו.

יעקב מרגי: אני בגלישה של 25 דקות מעבר לזמן כי הנושא חשוב ואני רוצה לסכם את הדיון, כי אחרי הסיכום אנחנו לא שמים את הנייר במגירה אלא הולכים לעבוד על זה.

<יוסי וולפסון: דיברנו על מצלמות ואני חושב שחשוב לראות את הדברים.

<יוסי וולפסון: אני חושב שיש חשיבות מאוד מאוד גדולה שהוועדה תראה את הסרטונים.

<יוסי וולפסון: אני חושב שאנשים לא ראו אותם.

<יוסי וולפסון: אני חושב שגם במשרד החקלאות לא ראו אותם.

<יוסי וולפסון: יש ניסיון להיות עיוורים לדברים האלה.

<יוסי וולפסון: אם הייתם רואים ואם הייתם מסתכלים, הייתם רואים שכשאומרים לנו הדרכנו את העובדים על ידי האוסטרלים, רואים שם עובד שמחזיק מוט עם בד שאמורים לנפנף אותו כדי להפחיד את העגלים והוא מכה אותם, את הכבשים.

<יוסי וולפסון: העובד הזה כנראה עבר הדרכה מצוות פאוור פוינט באנגלית במבטא אוסטרלי.

יעקב מרגי: התשדיר שודר.

יעקב מרגי: הדברים נכתבו.

יעקב מרגי: אני מבין את הצער.

יעקב מרגי: אמרת את הדברים ואני רוצה לגשת לסיכום.

יעקב מרגי: כמה מלים לחבר הכנסת דני עטר שהגיע כרגע.

דניאל עטר: כמה מלים.

דניאל עטר: אני חושב שהוא יאהב את מה שאני אומר, כך שכדאי שאני אומר את הדברים.

יעקב מרגי: יש לך משפט סיכום.

יעקב מרגי: זה שאתה עושה לי תנועות של צער, לא יעזור.

יעקב מרגי: אני אומר לך כעצה מדיונים, יש לך את המשפט האחרון, תאמר אותו.

יעקב מרגי: יש לך דרישה, נצל את הבמה.

יעקב מרגי: יש לך משפט אחד, נצל אותו ותן דרישה לוועדה.

יעקב מרגי: אם תהיה דרישה רצינית, אני אכניס אותה לסיכום.

<יוסי וולפסון: אני מבקש קודם כל שיהיה דיון המשך לדיון הזה כי אני חושב שלא מיצינו אותו.

יעקב מרגי: קיבלת.

<יוסי וולפסון: אני חושב שאחד הדברים המהותיים הוא נוהל שירותים וטרינריים.

יעקב מרגי: קיבלת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דני עטר ברשות דיבור.

דניאל עטר: אמנם הגעתי לכאן כנציג ההתיישבות העובדת ואני נחרץ שצריך לשים סוף לתופעה הזאת של ההתעללות בבעלי חיים.

דניאל עטר: זאת תופעה שחוזרת על עצמה יותר מדי פעמים וזה מלמד על כך שאנחנו לא ממלאים את תפקידנו כראוי.

דניאל עטר: אני חושב שהגיע הזמן לעצור את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תם ולא נשלם.

יעקב מרגי: אני מקריא את דברי הסיכום.

יעקב מרגי: הוועדה תגלה אפס סובלנות בעניין עבירה על חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לכל חברי הכנסת המציעים.

יעקב מרגי: כמו כן היא מודה לכל הארגונים שמסייעים לחשוף ולעקוב בתנאים לא תנאים – שזאת מילה עדינה – ואפילו לפעמים תוך כדי סכנה עצמית.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לשר החקלאות על קידום הנושא של חוק צער בעלי חיים לקדמת הבמה במשרדו.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מהשר להיערך להופיע בפני הוועדה מיד עם חזרתנו מפגרת הקיץ כדי להציג בפני הוועדה את האני מאמין שלו, את כל מה שנעשה וייעשה סביב הנושא של חוק צער בעלי חיים.

יעקב מרגי: הוועדה ממליצה לבחון את סוגיית קצובת כהונה של עובדי בתי המטבחיים שהם לא עובדים ישירים של בית המטבחיים כגון הרופא הווטרינר, שוחטים, משגיחים, כל הפונקציות הרגולטוריות או מספקי השירותים בבתי המטבחיים על מנת למנוע שחיקה ומניעת ניגוד עניינים.

יעקב מרגי: הוועדה רשמה את דברי בעלי בית המטבחיים דבאח ומקווה שההצהרות יגיעו לכלל מעשה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד להגנת הסביבה ולמשרד החקלאות לשתף פעולה בהקדם על מנת להביא את תיקון חוק צער בעלי חיים כפי שהציג בפנינו השר בכתב לשלב חקיקה.

יעקב מרגי: אני מבקש לעדכן את הוועדה, משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה, על התקדמות בנושא החקיקה בהקדם.

יעקב מרגי: כמו כן הוועדה תקיים דיון המשך.

יעקב מרגי: ההצהרה הזאת מיותרת כי כנראה מחר יתקיים דיון במליאה על מה שראינו אתמול בתחקיר על זוגלובק והנושא ירד אלינו לוועדה ויהווה דיון המשך.

יעקב מרגי: הדיון הבא יהיה דיון על המשחטות ועל בתי המטבחיים ואלה יהיו שעתיים איכותיות כי אנחנו נרד עד תום.

יעקב מרגי: אני קורא לכל משרדי הממשלה הנוגעים בדבר לבוא עם תשובות, לבוא עם שינויים מוחלטים כי מה שהיה – לא יהיה יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.