ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 11, 2015-06-23 12:00

דוד אמסלם: צהרים טובים, אני מתכבד בשמחה לפתוח את הישיבה לציון "יום הסביבה" בכנסת בהשתתפות השר להגנת הסביבה, מר אבי גבאי.

דוד אמסלם: בהזדמנות הזאת אני מאחל לך בהצלחה.

דוד אמסלם: הוא יסקור בפני הוועדה, עם שאר החברים ממשרדו, את היעדים שהמשרד הציב לעצמו ובכלל את כל ה-vision.

דוד אמסלם: אנחנו בכנסת, גם יושב-ראש הכנסת מקדם כאן את "כנסת ירוקה".

דוד אמסלם: יש לנו כאן פיילוט בכל הנוגע לגגות סולריים, שבאים בעיקר לתת דגש על נושא איכות הסביבה.

דוד אמסלם: זה בא פחות מצד החשמל, יותר מצד איכות הסביבה.

דוד אמסלם: נושא נוסף שיעלה לדיון הוא המאבק בשינוי האקלים והפחתת גזי החממה.

דוד אמסלם: מדובר בנושא בעל חשיבות בקנה מידה עולמי.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר אירחנו כאן במשכן שגרירים מהאיחוד האירופי ועלה כאן נושא איכות הסביבה, ובעיקר נושא פליטת גזי חממה.

דוד אמסלם: כידוע זה לא דבר שנעצר בין גבולות של מדינות אלא זה נושא גלובלי כלל-עולמי ולכן צריך להיות שיתוף פעולה.

דוד אמסלם: אני באופן אישי רואה חשיבות רבה בשמירה על ערכי הטבע ועל איכות הסביבה.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר קיימנו כאן דיון בנושא החופים וגם המשרד להגנת הסביבה השתתף בו.

דוד אמסלם: כרגע הוגשה לי בקשה שנמצאת על שולחני לקדם את הנושא, שכבר קוּדם בעבר אבל כנראה נעצר בגלל הבחירות, של טיפול בפסולת בנייה.

דוד אמסלם: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לגברת יפעת מאירוביץ-יפת, יושבת-ראש פורום חברות מחזור פסולת הבנייה, שהכניסה אותי לנושא הזה.

דוד אמסלם: אני מכיר את הנושא הזה גם מהכובע שלי בעיריית ירושלים, סיפרתי לה.

דוד אמסלם: אקיים דיון בוועדה על מנת לקדם את החקיקה, שכנראה נמצאת בהתהוות אבל אנחנו צריכים לסיים את הסיפור הזה.

דוד אמסלם: קודם כול, שוב, אני מודה לך.

דוד אמסלם: לפני שאעביר לך את רשות הדיבור יש כאן שני חברי ועדה שהייתי רוצה שיאמרו מספר מילים ואחרי כן אעביר לך את רשות הדיבור, אדוני השר, לך, למנכ"ל ולגורמים נוספים.

דוד אמסלם: הדיון יימשך עד שעה 14:00, אז נצטרך ללכת לדיון אחר.

דוד אמסלם: בבקשה, ד"ר עבדאללה אבו מערוף, חברי וידידי.

דוד אמסלם: דרך אגב הוא באמת איש איכות הסביבה.

דוד אמסלם: הוא הפעיל הכי מתמיד פה בוועדה.

דוד אמסלם: הנושאים האזרחיים מעניינים אותו באמת בצורה בלתי רגילה.

דוד אמסלם: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: יום טוב לכולם, אדוני היושב-ראש, כבוד השר.

עבדאללה אבו מערוף: אני מאחל לך הצלחה.

עבדאללה אבו מערוף: באמת זו משימה חשובה מאוד, בכלל לציבור.

עבדאללה אבו מערוף: הסביבה היא חלק אינטגרלי מהחיים היומיומיים שלנו ואנחנו חייבים לשמור על הסביבה בצורה הנכונה – זה כולל הכול, גם איכות חיים, גם בריאות, גם מניעה וגם הכול.

עבדאללה אבו מערוף: לכן, בקיצור, זה יום מבורך ואנחנו נפעל בהתאם, בשיתוף פעולה עם כל הארגונים הירוקים וארגוני הסביבה, לעשות משהו כדי שהאוויר יהיה צח וטוב, שיהיה טיפול בפסולת וכן הלאה, כל מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: נפעל בהתאם דרך הוועדה ודרך ארגונים ודרך המשרד להגנת הסביבה, נעשה מה שצריך לעשות כדי לשמור על טבע טוב, לא רק ירוק אלא גם נקי וגם בריאותי, זה מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: בהצלחה.

אבי (אברהם) גבאי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת אבו מערוף.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דניאל עטר.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לכם שהוא היה עכשיו בוועדה אחרת אבל הוא בא לכאן בגלל חשיבות הנושא.

דוד אמסלם: בבקשה.

דניאל עטר: תודה רבה.

דניאל עטר: קודם כול אני רוצה להודות לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, על כינוס הדיון הזה ועל ההזמנה של השר, ולשר אני מאחל הצלחה בתפקידו.

דניאל עטר: תפקידך לא פשוט אבל אני יכול לומר לך, בשונה מקודמיך הרבים, לפחות האחרון, אתה מאותה מפלגה, או לפחות מייצג את המפלגה של שר האוצר ושם התפקיד המרכזי שלך.

דניאל עטר: אנחנו יודעים, לצערי בשנים האחרונות איכות הסביבה הפכה להיות מותג של עשירים, כלומר רק עשירים יכולים לחיות עם התקנות שאתם מתקנים לאורך כל הדרך.

דניאל עטר: אם נסתכל על כל דבר – פינוי אשפה, הפרדות אשפה, הטמנות, גזם, כל דבר שקשור לעולם התוכן הזה, שמכיל עולמות תוכן כמעט אינסופיים, ואם היינו רק מדברים על המושג "מִדְרָך אקולוגי" כחלק מתפיסת עולם אז יום שלם לא היה מספיק לנו כאן

דניאל עטר: כדי להבין לעומקו של דבר מה זה דורש מאתנו.

דניאל עטר: אני אומר את זה לך מכיוון שאני חושב שלא מעט שרים שישבו על כיסאך, קודמיך בחרו בדרך הקלה, שמתקנים תקנות, המדינה מצהירה שהיא לא רוצה להטיל מסים על אזרחיה, אז מפילים את זה על השלטון המקומי, ולשלטון המקומי אין ברירה אלא להכניס את היד עמוק יותר לכיסי התושבים.

דניאל עטר: זה לא נחשב בציבוריות הישראלית כמס, כי זה שלטון מקומי.

דניאל עטר: מקסימום יתחשבנו עם ראש העירייה.

דניאל עטר: והא לך מתכונת יוצאת מן הכלל איך מטילים באופן עקיף, אבל באופן ישיר לכיסם של האזרחים, מסים ומכבידים את נטל החיים.

דניאל עטר: בסופו של דבר מי שעומד בזה זה בדרך כלל על חשבון דברים אחרים לא פחות חשובים.

דניאל עטר: אם ניקח דוגמה, נתנו לי ביד כאן מכתב ששייך לרשויות המקומיות באזור המרכז, בשפלת החוף: חדרה, פרדס חנה, המועצה האזורית מנשה וכל האזור הזה, שסובלים קשות מהמפחמות בצד הפלסטיני.

דניאל עטר: יש פה שיתוף פעולה, שבמובנים אחרים היינו מברכים עליו כולנו, אני בטוח, בין פלסטינים לבין ישראלים.

דניאל עטר: מישראל מספקים להם את הגזם כדי לא לשלם על-פי התקנות מיליונים רבים של שקלים לטיפול בגזם, כי טיפול בגזם זה אחד הדברים הכי יקרים, ומוכרים אותו.

דניאל עטר: שם הפלסטינים הופכים אותו לפחם ומחזירים אותו אלינו כדי שנוכל לחגוג בחגים, בסופי השבוע, ביום העצמאות, לעשות "על האש", והא לך שיתוף פעולה שגורם נזק בלתי הפיך לציבור ותחלואה שפוגעת בצורה מאוד-מאוד ברורה.

דניאל עטר: זה מונח לפתחך.

דניאל עטר: אני מברך אותך שבאת לכאן.

דניאל עטר: אני מקווה שתתייחס לדברים האלה.

דניאל עטר: שלא תהיה אצבע קלה על החתימה על תקנות מבלי לפעול מול שר האוצר להשגת תקציבים על מנת לקדם את הנושאים האלה שקשורים לאיכות הסביבה, שחשובים מאוד לכולנו.

דניאל עטר: אין ספק שאנחנו עדים להצטברות של מאסת נתונים שמלמדת על כך שצריך לעשות מעשה אמיתי, מעשה מנהיגותי, והוא בהחלט מונח לפתחך.

דניאל עטר: אני מניח שאנחנו כוועדה נתייצב לצדך ונסייע ככל שניתן, אבל תמיד תזכור שמשרד האוצר צריך להיות שותף כי אי אפשר להמשיך את המתכונת הזו, להטיל עול לפתחם של אזרחי המדינה.

דוד אמסלם: רבותי, הדיבורים שם מפריעים.

דוד אמסלם: יש פה קהל גדול.

דוד אמסלם: אני שמח על ההתעניינות אבל אני מבקש שזה לא יבוא על חשבון איכות הדיון.

דוד אמסלם: מי שעומד ואין לו מקום, או שימצא לו כיסא או שייצא מהאולם.

דניאל עטר: המשפט האחרון, אני משתתף בדיונים רבים, בעיקר כאן בוועדה הזו ובוועדות אחרות.

דניאל עטר: מספר הנוכחים כאן חריג ומרשים.

דניאל עטר: זה מלמד יותר מכול על החשיבות שאנשים רואים בדיון הזה.

דוד אמסלם: תודה, דני עטר.

דוד אמסלם: כבוד השר, בבקשה.

אבי (אברהם) גבאי: צהרים טובים לכולם, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אני שמח על ההזדמנות לבוא לוועדה שאמורה להיות משחק הבית שלנו.

אבי (אברהם) גבאי: פה אנחנו אמורים לקדם חוקים, פה אנחנו אמורים לאשר תקנות.

אבי (אברהם) גבאי: אני שמח שכבר יש פה התעניינות.

אבי (אברהם) גבאי: אתחיל דווקא עם האמירה האחרונה של חבר הכנסת דני עטר לגבי משרד האוצר.

אבי (אברהם) גבאי: אני בא עכשיו מפגישה של השדולה הסביבתית.

אבי (אברהם) גבאי: נמצאת כאן חברת הכנסת עזריה ממפלגת כולנו שהיא פעילה סביבתית שנים רבות מאוד.

אבי (אברהם) גבאי: אני בא מהשדולה הסביבתית אבל לפני כן מחיפה.

אבי (אברהם) גבאי: הבוקר הייתי בחיפה עם שר האוצר, משה כחלון, ושם הכרזנו על המכרז להקמת מפעל לייצור אמוניה בדרום, מפעל שייתר את הצורך במכל האמוניה הידוע לשמצה במפרץ חיפה.

אבי (אברהם) גבאי: בעניין הזה, כפי שאמרת, כאשר יש שר אוצר שמוכן ומבין את החשיבות של הסביבה הוא גם מוכן לשים על זה כסף.

אבי (אברהם) גבאי: המכרז הוא בעצם על היקף התמיכה הממשלתית במפעל.

אבי (אברהם) גבאי: זאת אומרת, זה הולך להיות מפעל שהממשלה תתמוך בו כספית בצורה משמעותית, בניגוד לכל התהליכים הרגילים של תמיכה במפעלים.

אבי (אברהם) גבאי: זה מפעל שבאופן אבסולוטי לא עומד באף אחד מהכללים של תמיכה – הוא לא ייצוא וכולי.

אבי (אברהם) גבאי: פה משרד האוצר הבין שיש עניין סביבתי מאוד-מאוד חשוב ולכן שר האוצר נרתם והחליט להקצות לעניין הזה משאבים.

אבי (אברהם) גבאי: כך שכאשר באים עם האג'נדה הנכונה ועם מקרה משכנע ועם הסברים נכונים אז גם במשרד האוצר מקבלים רוח חיובית.

אבי (אברהם) גבאי: בסופו של דבר זה העניין.

אבי (אברהם) גבאי: אני מבין את מה שאמרת לגבי החקיקה שהיתה.

אבי (אברהם) גבאי: היה השר הקודם, עמיר פרץ, ולפניו בעיקר השר ארדן, שהיה שר מאוד-מאוד פעיל ועשה הרבה מאוד חקיקה, ולטובה.

אבי (אברהם) גבאי: כפי שאמרתי, השרים גלעד ארדן ועמיר פרץ עשו הרבה מאוד חקיקה והמשרד היום, ובכלל כל התעשייה של הסביבה, נמצאים עכשיו בשלב של עיכול החקיקה הזאת והיכולת לממש אותה בצורה נכונה.

אבי (אברהם) גבאי: לצורך זה צריך גם משאבים, אבל צריך בעיקר תהליכי ניהול טובים יותר, וזה מה שאנחנו עושים.

אבי (אברהם) גבאי: החיים זה לא רק כסף.

אבי (אברהם) גבאי: הניסיון הניהולי שלי לימד אותי שבדרך כלל כשאתה מביא כסף אתה לא פותר בעיה.

אבי (אברהם) גבאי: כשאתה חושב קצת, אתה פותר את הבעיה.

אבי (אברהם) גבאי: זה נכון בדרך כלל.

אבי (אברהם) גבאי: ידוע שהמערכת הממשלתית קודם כול רוצה כסף – כסף, כסף, כסף, תקציבים, תקציבים, תקנים, תקנים.

אבי (אברהם) גבאי: בדרך כלל זה לא פותר בעיה.

אבי (אברהם) גבאי: אבל אם צריך, כפי שאמרתי, במפעל האמוניה הבנו שצריך – הבנו.

אבי (אברהם) גבאי: בדברים אחרים לא תמיד צריך, אבל אם צריך – נעשה.

אבי (אברהם) גבאי: אני רוצה להתייחס להתרשמות שלי ממה שראיתי.

אבי (אברהם) גבאי: אני חודש ושבוע בתפקיד.

אבי (אברהם) גבאי: האקו-סיסטם של הסביבה, של המשרד להגנת הסביבה, של הארגונים, של הפעילים, של הכנסת, של השדולות סביב הנושא הזה מדהים אותי כל יום מחדש.

אבי (אברהם) גבאי: קודם כול, המשרד מתאפיין באנשים סופר-מקצועיים, ואני מכיר את משרדי הממשלה, אני מכיר הרבה מאוד משרדי ממשלה.

אבי (אברהם) גבאי: הם אנשים מקצוענים, מחויבים, יודעים מה הם רוצים, ולצד זה גם גמישים במחשבה, כלומר כשבא רעיון אחר הם פתוחים לשיחה ולדיון והם לא מייד מסבירים למה מה שעשו 20 שנים הוא מה שנכון אלא בהחלט – אני כשר מרגיש שיש לי עם מי לעבוד.

אבי (אברהם) גבאי: זאת אומרת, אני קיבלתי את המשאבים הכספיים והאחרים ואנשים שיודעים לעבוד, קיבלתי.

אבי (אברהם) גבאי: עכשיו זה תלוי יותר במה שנצטרך לעשות.

אבי (אברהם) גבאי: אני חושב שבאמת זה משרד יוצא דופן ואני מאוד-מאוד שמח על זה.

אבי (אברהם) גבאי: מדוע בעצם מפלגת כולנו בחרה במשרד להגנת הסביבה?

אבי (אברהם) גבאי: אני חייב להתייחס לזה כי אנחנו תמיד נחשדים בבחירה הזאת, שהיא מאוד-מאוד לא טריוויאלית.

אבי (אברהם) גבאי: בחרנו במשרד הזה משתי סיבות.

אבי (אברהם) גבאי: סיבה אחת, נושא הדיור.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו מאמינים שנושא הדיור הוא הבעיה הכי קשה של מדינת ישראל ולכן רצינו לשלוט בכמה שיותר מקומות שמשפיעים על הדיור.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו לא רואים סתירה בין סביבה לבין דיור, להיפך, אנחנו רואים את הדברים כמשלימים.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו לא באים כדי לבנות בכל מקום, להיפך, אנחנו חושבים שאסור להקים ישובים חדשים, גם משיקולים סביבתיים –כפי שכולנו יודעים, ישובים חדשים בדרך כלל מזיקים מאוד לסביבה – אבל גם מאחר ואנחנו מאמינים שישובים חדשים רעים מאוד גם לחברה.

אבי (אברהם) גבאי: בסופו של יום ישובים חדשים מרוקנים ישובים קיימים מהאנשים החזקים ובעצם יוצרים ישובים ותיקים וחלשים ולצדם ישובים קטנים וחזקים.

אבי (אברהם) גבאי: זה לא באג'נדה של מפלגת כולנו.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו מאמינים מאוד בהתחדשות עירונית ושר האוצר מתכוון להחיל רציפות על הצעת החוק שתאפשר להקים את הרשות העירונית.

דניאל עטר: אם תורשה לי הערה קצרה.

דניאל עטר: דווקא עכשיו מה שאמרת מתאים מאוד גם לעניין הדיור.

דניאל עטר: הרי איפה מקימים ישובים חדשים?

דניאל עטר: במועצות האזוריות.

דניאל עטר: מועצות אזוריות מקימות ישובים חדשים בדרך כלל מהסיבה הפשוטה, שבתמ"א 35 יש מגבלה של מספר גגות בתוך ישוב, ואלה קהילות קטנות שלא מסוגלות לשאת את עצמן.

דניאל עטר: תפתחו את תמ"א 35 ותפתרו את הבעיה, פשוט מאוד.

אבי (אברהם) גבאי: אסביר את זה לאחר מכן.

אבי (אברהם) גבאי: זאת סוגיה ראשונה, הסוגיה של הדיור.

אבי (אברהם) גבאי: נושא שלישי בסוגיית הדיור בו אנחנו רואים את הקשר הישיר בין סביבה לבין דיור הוא נושא הקרקעות המזוהמות בארץ.

אבי (אברהם) גבאי: יש בארץ עשרות אתרים צבאיים, עשרות אתרים של מפעלי תעשייה, בעיקר צבאית, שהם קרקעות מזוהמות.

אבי (אברהם) גבאי: הקרקעות האלה יושבות להן כך מזוהמות ולאט-לאט מזהמות יותר ויותר גם את המים וכולי.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו בעצם לקחנו על עצמנו כמשרד להגנת הסביבה כפרויקט לטהר את הקרקעות האלה, שרובן אכן ישמשו למגורים.

אבי (אברהם) גבאי: מאחורי כל קרקע כזאת יש תוכנית להפוך אותה למגורים, אבל גם לפארקים ודברים אחרים שמשרתים את הציבור.

אבי (אברהם) גבאי: בעניין הזה נפעל גם כרגולטור אבל גם כאופרטור, גם כגוף שמבצע ובעצם אחראי לכל התהליך הזה מן ההתחלה ועד הסוף.

אבי (אברהם) גבאי: זו סוגיה חשובה מאוד בעינינו.

אבי (אברהם) גבאי: זה הנושא השלישי שקושר בין סביבה לבין דיור.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו לא מתכוונים – ואני באמת רוצה להסיר חשש של אנשים – לבנות בכל מקום.

אבי (אברהם) גבאי: אני לא מתכוון להתערב בהחלטות המקצועיות של הגורמים המקצועיים.

אבי (אברהם) גבאי: ראיתי כאן את גלית כהן, הסמנכ"לית שלנו לתכנון.

אבי (אברהם) גבאי: עוד לא אמרתי לה פעם אחת: "את זה תאשרי ואת זה לא תאשרי" ואני גם לא מתכוון להיות במקום הזה.

אבי (אברהם) גבאי: היא בעלת המקצוע והיא צריכה להדריך את האנשים בדרך שבה היא מאמינה.

אבי (אברהם) גבאי: כך שאני חושב שאפשר להירגע בעניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: הסיבה השנייה היא הסיבה החברתית.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו מפלגה שחרטה על דגלה להגן על המוחלשים ולחזק את המוחלשים ואנחנו יודעים כולנו שעוולות סביבתיות קשורות תמיד בעוולות חברתיות.

אבי (אברהם) גבאי: לעולם עוולה סביבתית תהיה באזורים של אנשים חלשים ומוחלשים ולא באזורים של אנשים חזקים, כי אנשים חזקים יודעים להתמודד עם העוולה, הם יודעים להסיר אותה או יודעים להגן על עצמם מפניה.

אבי (אברהם) גבאי: מישהו אמר לי בישיבה קודמת דבר נכון: הם גם יודעים לעבור דירה אם העוולה לא זזה.

אבי (אברהם) גבאי: לכן אנחנו מאמינים מאוד בנושא הזה ומשה כחלון שר האוצר תמיד דיבר על זה בהקשרים האלה.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו רואים את זה כל הזמן.

אבי (אברהם) גבאי: לא אציג דוגמאות כי כאשר אציג דוגמאות מייד נצטרך לעסוק בהן, אבל אני חושב שמי שמכיר את רחוב דגניה בחיפה, שנמצא קרוב למכלי הדלק, יודע שדגניה זה לא דניה, יש שם עוד גימ"ל אחת שנוספה במילה, זה לא דניה.

אבי (אברהם) גבאי: אם זה היה דניה אז המכלים לא היו שם, או שהם היו זזים כבר מזמן.

אבי (אברהם) גבאי: לכן אנחנו רואים את החשיבות באיכות הסביבה.

אבי (אברהם) גבאי: אני רוצה להתייחס לנושא הראשון.

אבי (אברהם) גבאי: בסביבה אנחנו יודעים יש אוויר, ים ויבשה.

אבי (אברהם) גבאי: בים – מצבנו בסדר יחסית.

אבי (אברהם) גבאי: חוק אוויר נקי, בנושא האוויר, חשוב מאוד.

אבי (אברהם) גבאי: הוא חוק שאני רואה בו ממש כלי מצוין עבור המשרד להגנת הסביבה לטפל בזיהומים.

אבי (אברהם) גבאי: אם נצטרך תיקונים אז כמובן אני בטוח שנמצא כאן אוזן קשבת לתקן את מה שצריך לתקן ולהשתפר כל הזמן, אבל בסך הכול יש לנו את הכלים לעשות את זה.

אבי (אברהם) גבאי: אני חושב שאנחנו נמצאים על סִפה של החלטה משמעותית מאוד לקראת ועידת פריז בסוף השנה, מה הם היעדים שנראה למדינת ישראל.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו כמובן נבוא גם לוועדה, גם לשמוע וגם להשמיע ולקבל החלטה בעניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: כרגע יש תהליך פנימי בתוך המשרד של ניתוח היכולת של מדינת ישראל, לאן אנחנו רוצים ויכולים להגיע.

אבי (אברהם) גבאי: ההנחיה המקצועית שאני לפחות נתתי לדרג המקצועי במשרד, אמרתי להם: חבר'ה, תבואו אלי עם תוכנית כמו תוכנית עסקית.

אבי (אברהם) גבאי: תגידו לי לאן אפשר להגיע ותגידו לי איך אפשר לעשות את זה.

אבי (אברהם) גבאי: לתת סתם מספר שלא יודעים איך מגיעים אליו – אני לא יודע.

אבי (אברהם) גבאי: תביאו מספר, תגידו: אלה הצעדים שאפשר לעשות.

אבי (אברהם) גבאי: אני כמובן אגיד לכם: בואו נלך עוד צעד אחד יותר מאשר אתם אומרים, כי תמיד כשאנחנו מתחילים ללכת אנחנו מוצאים עוד דרכים, אבל בסופו של יום זאת תהיה המתודולוגיה שבה נקבע את היעד שלנו.

אבי (אברהם) גבאי: כרגע אני מחכה לאנשים שצריכים לבוא עם זה.

אבי (אברהם) גבאי: המדינה השקיעה ועצרה פרויקט בעניין הזה, פרויקט שהוקצו לו 2 מיליארד שקל.

אבי (אברהם) גבאי: לאחר שהוצאו 500 מיליון שקל הפרויקט הזה נעצר.

אבי (אברהם) גבאי: כחלק מן התוכנית נמצא דרכים גם להביא תקציב בעניין הזה, אבל גם לחשוב אחרת.

אבי (אברהם) גבאי: עוד פעם אני מצטט מה שאמרו לי.

אבי (אברהם) גבאי: אמרו לי: היו פה הרבה פרויקטים של חיסכון אנרגטי, שהחלפנו תאורה וכולי לרשויות מקומיות, והם מחזירים את ההשקעה בתוך שנתיים-שלוש.

אבי (אברהם) גבאי: אז למה השקענו?

אבי (אברהם) גבאי: אז למה המדינה נתנה את הכסף עבור זה ועכשיו אין כסף?

אבי (אברהם) גבאי: אז בואו ניקח את הכסף הזה וניתן אותו כהלוואה לרשות המקומית.

אבי (אברהם) גבאי: אם היא מחזירה את הכסף – מצוין, תחזיר לנו את הכסף.

אבי (אברהם) גבאי: יש לה החזר, ואז יהיה לנו כסף לעוד רשות מקומית ולא נצטרך לרדוף אחרי משרד האוצר להביא כסף שאין.

אבי (אברהם) גבאי: אחת הדרכים שאנחנו מנסים לטפל בעניין הזה היא שאם באמת אלה טווחי ההשקעה ואלה ההחזרים של שנתיים, שלוש וארבע שנים אז אני בטוח שנמצא גם אנשי עסקים וגם קרנות שיהיו מוכנים להשקיע בזה ולהלוות כסף לרשויות מקומיות, והרשות המקומית תחזיר מהחיסכון.

אבי (אברהם) גבאי: אם כך זה עובד אפשר לעשות הרבה מאוד דברים, אם אלה המספרים אפשר לעשות הרבה מאוד.

אבי (אברהם) גבאי: בעניין אוויר נקי נעשה הרבה.

דוד אמסלם: אתן לך חומר למחשבה.

דוד אמסלם: בכובע הקודם שלי טיפלתי בדיוק בנושא הזה.

דוד אמסלם: יש חברות שמוכנות לספוג את ההשקעה ולהתפרנס רק מן החיסכון, זאת אומרת אפילו לא צריך כסף ממשלתי.

דוד אמסלם: לי, דרך אגב, לא הוצע שקל.

דוד אמסלם: אני נכנסתי לפרויקט בלי כסף של הממשלה, לא צריך.

דוד אמסלם: היום השוק מציע לממן מן החיסכון.

דוד אמסלם: כלומר, היזם אומר לך: אל תוציא כסף מן הכיס, רק מהחיסכון תממן את הפרויקט.

אבי (אברהם) גבאי: אלה הכיוונים שאנחנו רוצים ללכת בהם, ולעשות את זה בגדול, כי לעשות את זה בקטן זה בסדר אבל לא בשביל זה אנחנו משרתים את הציבור.

אבי (אברהם) גבאי: הסוגיה השנייה סביב זיהום האוויר היא כמובן מפרץ חיפה.

אבי (אברהם) גבאי: אם מותר לשאול, כמה אנשים כאן הם ממפרץ חיפה?

אבי (אברהם) גבאי: בטח הרוב.

אבי (אברהם) גבאי: לא יכול להיות.

אבי (אברהם) גבאי: בכל מקום שאני הולך יש רק חיפאים.

אבי (אברהם) גבאי: משהו פה השתבש...

דוד אמסלם: בשבוע הבא, בעזרת השם, נקיים דיון על נושא מפרץ חיפה בכללותו, בכל הסוגיות.

אבי (אברהם) גבאי: אומר רק כמה משפטים ונערוך את הדיון האמיתי בשבוע הבא.

אבי (אברהם) גבאי: נושא מפרץ החיפה וזיהום האוויר במפרץ חיפה הוא הנושא המרכזי שבו אני עוסק.

אבי (אברהם) גבאי: זאת המטרה והמשימה המרכזית שלי כרגע.

אבי (אברהם) גבאי: המשרד כרגע מטפל בנושא הזה.

אבי (אברהם) גבאי: נפגשנו עם ראש עיריית חיפה פעמיים.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו עובדים ביחד, אנחנו לא עובדים לבד, אנחנו עובדים עם עיריית חיפה, עם משרד הבריאות.

אבי (אברהם) גבאי: סיירנו בחיפה עם סגן השר ליצמן, שהוא איש מדהים שרק חיפש איך לעזור ולפתור את הבעיות.

אבי (אברהם) גבאי: נשלב בעניין הזה את שר התחבורה, שגם לו יש השפעה בעניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: נעבוד ביחד.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו כמשרד נרכז את הפעילות.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו לוקחים אחריות על עצמנו אבל נצטרך פה להביא אחרים שיסייעו בעניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: יש לנו תוכנית שנמצאת בתחילתה.

אבי (אברהם) גבאי: יש שם כמה רעיונות מה אנחנו צריכים לעשות, ואנחנו נקבל מן הסתם רעיונות נוספים, גם מן הסביבה וגם מארגונים וגם פנימית ונבצע את הדברים האלה.

אבי (אברהם) גבאי: המטרה היא – אני מתעלם כרגע מן השאלה המשפטית, האם צריך או לא צריך להכריז על חיפה כאזור מוכה זיהום, וכולי.

אבי (אברהם) גבאי: בלי קשר לזה אנחנו רוצים לעשות ולהקטין את הזיהום, בלי קשר לשאלה האם נכון להכריז או לא נכון להכריז.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו יודעים שיש בעיה, אנחנו לא מתעלמים מן הבעיה ואנחנו נשקיע בנושא הזה.

אבי (אברהם) גבאי: נושא הפסולת, שאני מבין שגם בזה אתה מתמצא מאוד- - -

דוד אמסלם: אני מצוי בהרבה דברים.

דוד אמסלם: גם בזה.

דוד אמסלם: אני מדבר גם לכיוון השוק הפרטי.

דוד אמסלם: היום הזהב נמצא בפסולת.

אבי (אברהם) גבאי: המון כסף.

אבי (אברהם) גבאי: תעשייה ענקית.

אבי (אברהם) גבאי: גם כאן יש מקום לעשות עוד ויש מקום בעיקר לצמצם פערים.

אבי (אברהם) גבאי: אמרתי את זה גם בשדולה הסביבתית.

אבי (אברהם) גבאי: אני מוצא את עצמי בדיון אחד שבו מסבירים לי שצריך להפריד במקור לשניים או שלושה או ל-23 רכיבים, ודקה אחרי כן אני נמצא בישוב שאין בו פחי אשפה.

אבי (אברהם) גבאי: כלומר, פעם אחת אנחנו בודקים איזה יהלום בדיוק מתאים לנו ל"רולקס" שלנו ודקה אחרי כן אין לנו שעון.

דוד אמסלם: יש אבסורד גדול יותר מזה.

דוד אמסלם: יש ערים שעושות את ההפרדה.

דוד אמסלם: הבעיה היא שבאיסוף אין לאן לשלוח את הדברים אז הכול בא לאותה מזבלה, רק במשאיות אחרות.

דוד אמסלם: זה מדהים.

דוד אמסלם: אין פתרון קצה אמיתי.

דוד אמסלם: אני מדבר באופן מעשי.

אבי (אברהם) גבאי: אדוני היושב-ראש, אני מציע שנשב ביחד ונדבר על העניין הזה.

דוד אמסלם: אני מתכוון לטפל בזה, זה נושא חשוב מאוד, אבל זרקתי את זה כך כאמרת כנף.

אבי (אברהם) גבאי: בעניין הזה יש כסף.

אבי (אברהם) גבאי: יש את קרן הניקיון, יש בה מספיק כסף, אפשר לעשות הרבה מאוד דברים.

אבי (אברהם) גבאי: דווקא כאן אין בעיית כסף.

אבי (אברהם) גבאי: יש בעיה לעשות את הדברים הנכונים, לוודא שאנחנו לוקחים פרויקטים נכונים, והיכולת של הרשויות המקומיות והגופים לבצע, כי בקרן הזאת יש התחייבויות שלא מבוצעות בחלקן, וזה חבל מאוד.

אבי (אברהם) גבאי: לגבי פסולת בנייה, שהיושב-ראש דיבר עליה, נושא שגם כן השבוע דנו בו אצלנו בתוך המשרד, זו סוגיה חשובה שתלך ותתעצם ככל שיבנו יותר.

אבי (אברהם) גבאי: ככל שנצליח בתוכנית הדיור שלנו כך הבעיה הזאת תלך ותגדל.

אבי (אברהם) גבאי: לכן כבר עכשיו אנחנו צריכים לטפל בה.

אבי (אברהם) גבאי: מעבר למִחזור, צריך למצוא כלים ותמריצים, למצוא את הדרך שחברות וגופים ישתמשו בפסולת הממוחזרת, כי אחרת לטחון ולגרוס לאבק לא ייתן לנו כלום.

אבי (אברהם) גבאי: אבק יש מספיק בארץ.

אבי (אברהם) גבאי: בעניין הזה אני בטוח שנוכל להסתייע גם בך, אדוני היושב-ראש, כדי לקדם את זה בקרב הגופים הממשלתיים ואחרים שישתמשו בחומרים האלה.

אבי (אברהם) גבאי: רשויות מקומיות הן בעצם הכלי המרכזי שלנו בסופו של יום, הן הגופים שמדברים עם התושבים, הן אחראיות לתושבים.

אבי (אברהם) גבאי: זו אחריות שלהן בסופו של יום ורוב התושבים רואים בהן את הכתובת לפתרון ולבעיה.

אבי (אברהם) גבאי: בין אם הפתרון או הבעיה נמצאים במשרד להגנת הסביבה או לא התושבים רואים את הרשות המקומית בסופו של יום, שם הם משלמים ארנונה ומשם הם מקווים לקבל את הישועה שלהם.

אבי (אברהם) גבאי: אנחנו נחזק את שיתוף הפעולה עם הרשויות המקומיות בעניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: בשבוע שעבר פגשתי את מנהלי היחידות הסביבתיות.

אבי (אברהם) גבאי: נחזק את הקשר ונראה איך אנחנו עושים יותר ואיך אנחנו נותנים להם אמצעים וכולי.

אבי (אברהם) גבאי: לגבי סוגיית המפחמות – התחלתי ללמוד את העניין הזה.

אבי (אברהם) גבאי: אני מבין שכרגע המפחמות נמצאות רק באזור B ולא באזור C.

אבי (אברהם) גבאי: יש לי בשבוע הבא פגישה עם שר החקלאות.

אבי (אברהם) גבאי: זה הנושא שעליו אני מתכוון לדבר אתו, לו יש נושאים אחרים אבל מבחינתי זה הנושא, איך מונעים מן הגזם להגיע ליהודה ושומרון.

אבי (אברהם) גבאי: אלה הדברים הגדולים.

אבי (אברהם) גבאי: יש נושא אחד חשוב לא פחות, נושא חברת החשמל.

אבי (אברהם) גבאי: כולנו מכירים את בעיית הסולקנים בחדרה.

אבי (אברהם) גבאי: המשרד להגנת הסביבה בעניין הזה נתן הנחיות ברורות מאוד.

אבי (אברהם) גבאי: יש לוחות זמנים והחברה תצטרך לעמוד בלוחות הזמנים.

אבי (אברהם) גבאי: זה אחד ממטרדי הזיהום הכי גדולים בארץ ונצטרך לפתור אותו.

אבי (אברהם) גבאי: במקביל צריך להבין שיש פה את סוגיית הגז, שהיא הזדמנות מאוד-מאוד גדולה עבור הגנת הסביבה.

אבי (אברהם) גבאי: בעצם הפתרון לכל נושא האוויר זה הגז, זה פתרון המקרו של בעיית זיהום האוויר.

אבי (אברהם) גבאי: ככל שנעביר יותר ויותר גופים לגז – בין אם זה חשמל ובין אם זה תחבורה ובין אם זה מפעלים – המצב פה ישתפר.

אבי (אברהם) גבאי: צריך להבין שהגז מצמצם את הזיהום בפרמטרים מסוימים ב-99%, פשוט כאילו מאחד לאפס.

אבי (אברהם) גבאי: לכן החשיבות של הגז פה עצומה, שיהיה פה הרבה גז ויהיה מספיק גז ושהגז יהיה במחיר סביר כך שיוכלו להשתמש בו.

אבי (אברהם) גבאי: זהו.

אבי (אברהם) גבאי: אני מקווה לשיתוף פעולה ואני בטוח שנשתף פעולה כדי שנקדם את האג'נדה.

אבי (אברהם) גבאי: יש לנו אג'נדה אחת, אין לנו אג'נדות אחרות.

אבי (אברהם) גבאי: תודה רבה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: תודה רבה לך, כבוד השר.

דוד אמסלם: אני באמת שמח ששיתפת אותנו בתפיסת העולם וביעדים שהצבת למשרד.

דוד אמסלם: אנחנו בוועדה כמובן אחת הזרועות שאתה תשתמש בהן.

דוד אמסלם: אנחנו לרשותך בכל דבר ועניין, במיוחד בכל הנושאים של איכות הסביבה.

דוד אמסלם: יש פה מצגת שהמשרד להגנת הסביבה הכין.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שולי נזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<שולי נזר: אני רוצה לספר לנוכחים – חלקם מכירים וחלקם לא – איפה אנחנו עומדים ברמה הבינלאומית בהתמודדות עם אחד האיומים הגדולים ביותר על האנושות, כך הגדירו את זה מדעני העולם, לא אני, הוא האיום של שינוי האקלים.

<שולי נזר: מדעני העולם מפרסמים אחת לכמה שנים דוח חשוב מאוד.

<שולי נזר: לקבוצה הזאת קוראים IPCC.

<שולי נזר: הדוח החמישי והאחרון התפרסם בסוף שנת 2014 והוא קבע שני דברים מאוד-מאוד בסיסיים וחשובים.

<שולי נזר: דבר אחד, הפעילות האנושית היא זאת שגורמת להתחממות כדור הארץ.

<שולי נזר: מה זה אומר?

<שולי נזר: כשאנחנו שורפים דלקים לייצור חשמל, כשאנחנו נוסעים בכלי רכב אנחנו במו ידינו גורמים להתחממות כדור הארץ, וזה ברמת ודאות גבוהה מאוד.

<שולי נזר: הדבר השני המשמעותי הוא שאם לא נפעל מוקדם ההשלכות יהיו קטסטרופליות.

<שולי נזר: אם אתחיל לספר פה על ההשלכות באמת נקדיש את כל הזמן לזה.

<שולי נזר: לא אעשה את זה.

<שולי נזר: אגיד רק שההשלכות הן קיומיות על האנושות כולה.

<שולי נזר: אנחנו מדברים על שיטפונות, על בצורות, על גלי חום, על הצפה של איים, על מחלות ועוד ועוד ועוד.

<שולי נזר: מאחר ואנחנו מדברים על בעיה גלובלית, לא מספיק שכל מדינה תפעל לבד, צריך בעצם פעולה של כל מדינות העולם.

<שולי נזר: מי שמכיר את נושא החור באוזון – גם פה זו תופעה גלובלית, צריך שכולם ביחד יפחיתו את הזיהום, רק כך העולם הצליח להתמודד ו"לסגור" את אותו חור באוזון.

<שולי נזר: אותו דבר, התחממות גלובלית היא תופעה שכל המדינות ביחד צריכות לעבוד כדי להתמודד ואם סין לא תעשה משהו או ארצות-הברית לא תעשה משהו כדור הארץ יתחמם.

<שולי נזר: לכן ההתמודדות עם התופעה הזאת היא באמצעות אמנות בינלאומיות, או אמנת האקלים.

<שולי נזר: לאמנת האקלים יש היסטוריה מאוד-מאוד ארוכה.

<שולי נזר: היא התחילה בשנת 1992.

<שולי נזר: את הכישלון, או את ההצלחה החלקית של פרוטוקול קיוטו אני מניחה שכולכם מכירים.

<שולי נזר: אבל נלך קצת להיסטוריה היותר קרובה.

<שולי נזר: בשנת 2009, בוועידת קופנהגן בעצם המדינות נכשלו ולא הצליחו להביא הסכם מחייב חדש שיקבע כמה כל מדינה צריכה להפחית או לפלוט על מנת להתמודד עם התופעה הזאת.

<שולי נזר: נקבע רק הסכם פוליטי.

<שולי נזר: אזכיר שהנשיא פרס הגיע לוועידה והצהיר שמדינת ישראל תעשה כמיטב יכולתה להפחית את הפליטות ב-20% עד שנת 2020.

<שולי נזר: ההצהרה הזאת הביאה להחלטת ממשלה ולתוכנית לאומית שפורסמה בשנת 2010 ואושרה בשנת 2010 בממשלה ותוקצבה ב-2.2 מיליארד שקלים עד שנת 2020.

<שולי נזר: כ-540 מיליון שקל הוקצבו לשנים 2011-2012.

<שולי נזר: לצערי הרב, לצער מרבית משרדי הממשלה התוכנית הזאת הופסקה והתקצוב לה הופסק.

<שולי נזר: אציין משהו שחשוב להבין אותו בהקשר של התוכנית הבאה שאנחנו רוצים להביא.

<שולי נזר: במסגרת התוכנית הזאת אנחנו קידמנו תוכנית מענקים, תוכנית שסייעה לעסקים, בעיקר קטנים ובינוניים, ולרשויות מקומיות חלשות בפריפריה להתייעל.

<שולי נזר: השקענו 106 מיליון שקלים ב-206 פרויקטים יפהפיים שמינפו השקעה של אותם עסקים ורשויות מקומיות בהשקעה נוספת של 500 מיליון שקל.

<שולי נזר: רוב הפרויקטים האלה היו פרויקטים של התייעלות אנרגטית, מהחלפת נורות ברשויות מקומיות ועד התייעלות במפעלים, בדוודי קיטור וכולי.

<שולי נזר: זה הביא להפחתה גדולה מאוד בפליטות גזי החממה וחסך לעסקים 140 מיליון שקל בחשמל ובדלקים בכל שנה.

<שולי נזר: זו תוכנית יעילה לכל הדעות, יש קונצנזוס לגבי היעילות שלה בכל הממשלה.

<שולי נזר: כפי שאמרתי, התוכנית הזאת, למרות ההצלחה שלה, הוקפאה ואנחנו פועלים בצורה אינטנסיבית מאוד כדי לחדש אותה, ותיכף תשמעו מה אנחנו מתכננים לעשות.

<שולי נזר: אסיים ואספר קצת מה צפוי קדימה.

<שולי נזר: העולם החליט בכל זאת, למרות הכישלון בקופנהגן, לייצר הסכם מחייב חדש ולחתום עליו בסוף השנה בפריז – זו תיקרא ועידת פריז – הסכם מחייב שידבר על מחויבויות ההפחתה, או על ההפחתות בין השנים 2020 ו-2030, עם יעדי ביניים.

<שולי נזר: הקונסטרוקציה של ההסכמים כפי שהיא מתבררת בחודשים האחרונים, שכל מדינה תצהיר על יעד הפחתה עד שנת 2030, עם יעד ביניים לשנת 2025.

<שולי נזר: היעד הזה המדינה תצהיר עליו, אבל המדינה תהיה נתונה לבקרה של מדינות העולם, המדינות האחרות, על אופן יישום התוכנית ויעד ההפחתה.

<שולי נזר: תהיה שקיפות מלאה לגבי אופן השגת היעדים על-ידי דיווחים ועל-ידי ביקורת בינלאומית.

<שולי נזר: אני רוצה לסבר את האוזן ולהגיד לכם מה היעדים שמדינות אחרות הצהירו עליהם עד כה.

<שולי נזר: ארצות-הברית, למשל, הצהירה על יעד של 26%-28% הפחתה ביחס לשנת 2005 עד שנת 2025; אפילו סין, שבשנים הקודמות התנגדה לקחת על עצמה מחויבות הפחתה, הודיעה ש-peak הפליטות שלה ירד בשנת 2030 והיא ככל הנראה תצהיר על יעד של התייעלות אנרגטית; האיחוד האירופי, שהוא הסמן הבאמת מתקדם וירוק בתחום הזה, הצהיר על יעד של 40% הפחתה בשנת 2030 ביחס לשנת בסיס 1990, ללא ספק יעד מאוד מסיבי שמכוון את העולם; ויש עוד מספר מדינות, לא רבות, שהצהירו על יעדים.

<שולי נזר: גם מדינת ישראל, שהצטרפה לא מזמן לקבוצת המדינות המפותחות, ל-OECD, נדרשת להציג יעד שאפתני, כיאה למעמדה החדש כמדינה מפותחת.

<שולי נזר: את היעד הזה אנחנו נדרשים להציג לאו"ם עד סוף ספטמבר בשנה הקרובה.

<שולי נזר: מה שנציג לכם כרגע הוא אופן גיבוש היעד שאנחנו מכוונים אליו, את הדרך שבה אנחנו עושים.

<שולי נזר: חשוב להבין – ואתם תראו את זה – שאנחנו מדברים על יעד שנוגע לכמעט כל הסקטורים המשמעותיים במדינת ישראל: תחבורה, אנרגיה, תעשייה, חקלאות.

<שולי נזר: לכן החשיבות הגדולה בייצור יעד כזה היא להביא לקונצנזוס בתוך הממשלה אבל לשמור על כך שיהיה לנו יעד שאפתני, יעד שמתאים ליכולות שלנו ולכיוונים שמדינת ישראל צועדת אליהם.

<שולי נזר: אני חייבת לציין שרמת הפליטות במדינת ישראל, אם ננרמל אותה לצורך העניין לנפש, כיום נמצאת בטווח של המדינות המפותחות.

<שולי נזר: אמנם הטווח העליון, אנחנו יחסית פולטים גבוהים, אבל עדיין בתוך הטווח.

<שולי נזר: מה שמדאיג במיוחד זה המגמה.

<שולי נזר: אם אנחנו מסתכלים על הפליטות במדינות המפותחות אנחנו רואים מגמת הפחתה בפליטה לנפש, מגמת הפחתה בפליטות האבסולוטיות, ובמדינת ישראל אם נמשיך כפי שאנחנו עושים היום אנחנו נהיה במגמת גידול בפליטות האבסולוטיות ובמגמת גידול בפליטות לנפש וזה דבר שצריך לטפל בו, לטעמנו, בצורה רצינית ביותר.

<שולי נזר: עד כאן.

<שולי נזר: אני מעבירה עכשיו את ההצגה לגיל פרואקטור, שמרכז את הכנת יעד הפליטה של ישראל.

דוד אמסלם: יש לי רק שאלה קטנה אליך, ברשותך, לפני שאנחנו עוברים לד"ר גיל פרואקטור.

דוד אמסלם: בתקציב 2016 אתם מתרגמים את זה גם ברמה תקציבית או זה רק שאיפות אישיות כרגע?

<שולי נזר: היעד שאנחנו נגיש לאישור הממשלה עד ספטמבר הקרוב, בכוונתנו לכלול בו גם תקציב לביצוע פעולות להפחתה.

<שולי נזר: אני מקווה מאוד שנצליח, אבל זו הכוונה שלנו.

דוד אמסלם: מה המסגרת שאתם חושבים שצריך להגיש?

<שולי נזר: אנחנו עוד לא יודעים להגיד אבל זה דבר שאנחנו מגבשים.

<שולי נזר: נגבש את זה עד החלטת הממשלה.

<שולי נזר: זה חלק מן העבודה.

<שולי נזר: אנחנו כבר נציג לכם.

דוד אמסלם: אבל ספטמבר זה אחרי התקציב.

<שולי נזר: זה לא אחרי התקציב.

<שולי נזר: כפי שאני מבינה, זה עדיין במסגרת זמן גיבוש התקציב.

דוד אמסלם: לא חשוב, תבדקו את התאריכים, תראו רק שאתם לא באים אחרי התקציב.

דוד אמסלם: אתם רוצים להגיש תוכנית רב-שנתית בעניין הזה?

<שולי נזר: נכון מאוד.

<שולי נזר: בדיוק כפי שעשינו בהצהרת קופנהגן.

<שולי נזר: אני מקווה שזה לא ייגמר באותו אופן.

<שולי נזר: גם אז לתוכנית וליעד צירפנו תקציב ייעודי, כפי שאמרתי, עם דגש על תקציב תמיכות, ובעיקר דווקא לאוכלוסיות החלשות יותר, קרי: רשויות מקומיות חלשות ועסקים חלשים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: נשמח מאוד אם תציגו בפנינו את התוכנית שלכם.

דוד אמסלם: גם נעזור לכם, הן בהיבט של הדיונים בוועדה והן בהיבט הציבורי, לדחוף אותה.

דוד אמסלם: אנחנו – ואני מניח שאני משקף פה גם את עמדת חברי – רואים בזה דבר מאוד-מאוד חשוב, בדיוק כפי שהצגת את הדברים.

<שולי נזר: אני מסכימה אתך מאוד.

דוד אמסלם: הדאגת אותי בדבר אחד, שאמרת שבמדינת ישראל, גם ברמה האבסולוטית וגם ברמה פר נפש, גזי החממה רק הולכים ועולים.

דוד אמסלם: לדעתי כיעד ראשוני קודם כול אתם צריכים להציב לעצמכם לעצור את העלייה, קודם כול, להקפיא מצב, קודם כול שזה לא יעלה.

דוד אמסלם: קודם כול מטפלים בגירעון השוטף ואחרי זה מטפלים בגירעון הנצבר.

דוד אמסלם: אלה לדעתי הכיוונים שאתם צריכים להציב כיעד ראשוני, ולא משנה כרגע כמה זה עולה.

דוד אמסלם: אנחנו רואים את הדברים בדיוק כמוכם.

דוד אמסלם: אנחנו עוקבים אחרי זה גם, ואני מניח שכל אחד כאזרח עוקב אחר מה שקורה בכל הנוגע להתחממות הגלובלית, ומבינים גם את ההשלכות.

דוד אמסלם: תודה רבה על הסקירה.

דוד אמסלם: אליך, גיל פרואקטור.

<גיל פרואקטור: לנוכח הדרישות שישראל חייבת לעמוד בהן במסגרת אמנת האקלים של האו"ם, הממשלה התחילה להיערך לתהליך הזה.

<גיל פרואקטור: חשוב להבין שהסיבה העיקרית שאנחנו צריכים להיערך לכל התהליך הזה היא לא בגלל שמבחוץ מישהו אומר לנו: נו-נו-נו, אתם חייבים לעשות ולהתיישר לפי הקו כפי שהעולם, המעצמות מכתיבות, אלא בגלל שזה בראש ובראשונה אינטרס שלנו, גם לכלכלה וגם לסביבה וגם לבריאות וגם בעצם לעתיד שלנו ככלכלה בת-קיימא ותחרותית.

<גיל פרואקטור: לפני כחצי שנה, בינואר השנה, הוקמה ועדה בין-משרדית רחבה, ששלוש המטרות המרכזיות שלה הן קודם כול לגבש המלצה ליעד לאומי להפחתת פליטות גזי חממה לשנת 2030, כולל שנת ביניים לשנת 2025; לגבש אסטרטגיה כלל-משקית ואינטגרטיבית בשביל לעמוד ביעד הזה; ודבר נוסף וחשוב, וזה עלה מספר פעמים גם בחלק מן הדיונים כאן ובהרבה מקומות אחרים, נדרש להקים מערך שיבצע בקרה, מעקב ודיווחים רציפים, גם לממשלה ולכנסת וגם כמובן דיווחים שאנחנו מחויבים להם לאו"ם, על מנת לבחון כל הזמן איך אנחנו כממשלה ואיך המשק מבצע ביחס ליעדים שהממשלה מציבה.

<גיל פרואקטור: כמובן זה מאפשר גם לשפר ולייעל את התהליך.

<גיל פרואקטור: הוועדה הוקמה בראשות מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה וחברים בה מספר רב מאוד של נציגים, כ-70 נציגים ממרבית משרדי הממשלה, גופים סטטוטוריים כמו רשות החשמל ורשות הגז.

דוד אמסלם: איפה אתם מתכנסים כל ה-70?

<גיל פרואקטור: צפוף מאוד.

<שולי נזר: זה נכון, יושבים שם ב-3 שורות.

<שולי נזר: לא להאמין, יש השתתפות יוצאת דופן של כל הסקטורים.

<גיל פרואקטור: חברים בה כמובן חברות ממשלתיות מרכזיות, כמובן חברת החשמל, כדוגמה, ונציגים גם של התעשייה, גם של גופים מסחריים, מומחים מהאקדמיה, איגודים, נציגי סביבה ומומחים מן הארץ ומחוץ לארץ.

<גיל פרואקטור: מי שמלווה את כל העבודה של הוועדה הזאת הוא צוות ייעוץ ישראלי בינלאומי שמומחה בתחום הזה ומלווה אותנו.

<גיל פרואקטור: תחת המסגרת של אותה ועדת היגוי בין-משרדית הוקמו 5 צוותי עבודה סקטוריאליים, שבוחנים את הפוטנציאל, את העלויות, את ההזדמנויות בכל אחד מן הסקטורים המרכזיים, ואני מדבר על סקטור ייצור חשמל, סקטור תחבורה, סקטור התייעלות אנרגטית, סקטור מבנים.

דניאל עטר: אתה מציג את זה לפי היקף ההשפעה שלהם על גזי החממה?

<גיל פרואקטור: כן.

<גיל פרואקטור: אלה כל הסקטורים המרכזיים שמכסים את תמונת מקורות פליטות גזי החממה.

<גיל פרואקטור: אם התחלתי מייצור חשמל, שזה הסקטור ה"כבד" ביותר, מעל 50%, שם אנחנו בוחנים את- - -

דוד אמסלם: סקטור החשמל בעצם מייצר כ-50% מגזי החממה?

<גיל פרואקטור: למעלה מ-50%, כן.

דוד אמסלם: בתחנות הייצור?

<גיל פרואקטור: כן, בתחנות הכוח.

<שולי נזר: התחנות הפחמיות הן הבעייתיות.

דוד אמסלם: אין שם מסננים או משהו כזה?

<שולי נזר: למזהם הזה, לא.

דוד אמסלם: המעבר לגז, הוא הפתרון?

דניאל עטר: לא רק.

דניאל עטר: מה עם אנרגיות חילופיות?

<שולי נזר: אני רוצה לדייק.

<שולי נזר: המעבר לגז מקטין בסדר גודל של 30% את הפליטות.

<שולי נזר: אנחנו לגמרי לא רואים בו – גם העולם לא רואה בו – את הפתרון האולטימטיבי אלא פתרון ביניים.

<שולי נזר: אנחנו כן מדברים על אנרגיות מתחדשות, ששם הפליטות הן אפס.

דניאל עטר: מה היעד של מדינת ישראל לשנת 2025?

<שולי נזר: בסופו של דבר נצטרך לדבר על תמהילים, ותיכף נפרט.

<שולי נזר: אנחנו רואים מקום גדול מאוד לאנרגיות מתחדשות במתווה הפתרון, וכך גם העולם עושה.

<גיל פרואקטור: כפי שאמרתי, בייצור חשמל אנחנו בוחנים גם אנרגיות מתחדשות, גם טכנולוגיות אגירה וגם כמובן תמהיל הדלקים.

<גיל פרואקטור: בנושא התחבורה אנחנו מדברים על בחינה של תחבורה ציבורית, הסטת נסועה פרטית לציבורית וכמובן התייעלות בתוך רכבים פרטיים.

<גיל פרואקטור: מבנים – מבנים הם צרכני חשמל ודלקים מאוד-מאוד גדולים.

<גיל פרואקטור: אני מדבר על מבנים שאינם מבני תעשייה כי זה סקטור נפרד בפני עצמו שאנחנו מתסכלים בו.

<גיל פרואקטור: אנחנו בוחנים דרכים להתייעל אנרגטית בתוך המבנים.

דוד אמסלם: הנגזרת היא אותה תחנת כוח עדיין.

<גיל פרואקטור: אנחנו בוחנים, רק לצורך ההבנה של האנשים, אנחנו מסתכלים על מערכות אִקלום ותאורה, מעטפת הבניין – בידוד, זיגוג, הצללות, מערכות חימום מים, מדחסים וכולי.

דוד אמסלם: במה בא לידי ביטוי כל מה שאמרת בנושא הבינוי?

דוד אמסלם: יש לכם תקנים?

דוד אמסלם: יש משהו מחייב כזה?

<גיל פרואקטור: אנחנו גם מסתכלים על הנושא של תקן קיים 5281 של בנייה ירוקה, גם על החלק של האנרגיה בפנים.

<גיל פרואקטור: התשובה היא כן, אנחנו מסתכלים גם על דברים קיימים וגם על דברים שצריך להוסיף.

<גיל פרואקטור: אני רוצה לתת כאן דוגמה איך אנחנו עובדים בתוך הוועדה, פשוט לצלול לרגע אחד, לשתי דקות, לדוגמה לאנרגיות מתחדשות, שזה אחד המרכיבים המהותיים.

דוד אמסלם: אתם גם בודקים את הפליטה של המפעלים?

<שולי נזר: בוודאי.

דוד אמסלם: יש גם ועדה כזאת?

<שולי נזר: כן, ועדת תעשייה.

דניאל עטר: יש לי שאלה, ברשותך אדוני היושב-ראש.

דניאל עטר: אני חייב להבין, כשאתה מפרט את הפעולות האלה, איפה המשקל שלכם?

דניאל עטר: אתם אקטיביים?

דניאל עטר: אתם כותבים ושמים את זה על המדף?

דניאל עטר: אגיד לך למה אני שואל.

דניאל עטר: בשבוע שעבר התקיים כאן דיון על דבר שאולי משפיע מעט מאוד אבל הוא משפיע על מה שאתה מדבר, אופניים עם מנוע-עזר.

דניאל עטר: אחת הטענות שעלו כאן למה צריך להסדיר את זה היתה בגלל זיהום האוויר.

דניאל עטר: אבל אני שם את זה לרגע בצד.

דניאל עטר: השאלה שלי מתייחסת יותר להיבט השלטוני.

דניאל עטר: אחת התופעות שהתגלו כאן, שאין קשר בין משרדי הממשלה השונים, בין מתקין התקנות ובין מי שצריך לאכוף ובין מי שצריך להוביל חקיקה מוסדרת.

דניאל עטר: השאלה שלי, כשאתה מעלה נקודות כאלה האם יש איזה שולחן עגול שסביבו יושבים כל הגורמים שאחראים לעניין הזה כדי לייצר מזה החלטה מערכתית עם תפיסה מערכתית, או שזה עניין שלכם, אתם מתקנים את התקנות, רושמים אותן, שמים אותן על המדף ו"מעסלאמה"?

<שולי נזר: זו שאלה מצוינת.

<שולי נזר: אתה צודק במאה אחוז.

<שולי נזר: אנחנו מדברים פה על הסדרה של הרבה מאוד ענפים, שלנו כמשרד אין סמכויות בהם.

<שולי נזר: לכן הדרך שלנו, כפי שציינו, יש ועדה בין-משרדית.

<שולי נזר: אנחנו לא נוכל לעשות מאומה אם משרד האנרגיה לא ישתף פעולה אתנו, אם משרד התחבורה, אם חברת החשמל וכולי, אם רשויות מקומיות לא ישתפו פעולה אתנו, זה ברור לגמרי.

דניאל עטר: אדוני היושב-ראש, אם נצליח להוביל לזה כבר הרווחנו מהדיון.

<שולי נזר: אני מבקשת לציין שלכן הקמנו ועדה בין-משרדית.

<שולי נזר: אין ספק שהיה פשוט יותר אילו יכולנו להוציא היתר ולהסדיר את כל הבעיה.

<שולי נזר: זה לא יקרה.

<שולי נזר: זה יחייב תוכנית ממשלתית ואחר-כך יחייב בקרה על יישום התוכנית הממשלתית.

<שולי נזר: זו הדרך, ולכן אנחנו גם מתכוונים להביא החלטת ממשלה כי זה יחייב פעולות על-ידי משרדים אחרים.

דוד אמסלם: מצוין.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס ל"זום" המקצועי.

דוד אמסלם: באמת הנושא הזה מרתק, אנחנו יכולים לדבר עליו 4 שעות.

דוד אמסלם: אני מתחבר לדברים שאמר דני עטר.

דוד אמסלם: אנחנו בוועדה, בעזרת השם, נקבע לנו קבועי זמן מסוימים לדיונים לגבי הנושא הזה.

דוד אמסלם: אקיים דיונים בנושא, אעזור לכם להביא את משרדי הממשלה ולקשור גם את אבן הראשה, לקבוע מי עושה מה.

דוד אמסלם: אנחנו נתחיל לעקוב אחרי הנושא הזה כדי לקדם אותו.

דוד אמסלם: עם חברי נערוך בתחילת ספטמבר דיון ובכל 3-4 חודשים נערוך דיון נוסף על מנת לראות איפה הדברים עומדים, ואם צריך לשחרר פה ושם איזשהו חסם או משהו בחקיקה אז אנחנו נקדם את זה.

דוד אמסלם: אני מאמין שהנושא הזה צריך לעמוד כל הזמן בסדר היום הציבורי, כל הזמן, לא לרדת, בגלל שבמדינת ישראל כאשר משהו עולה כסף הוא יורד למדרון האחורי ושוכחים אותו.

דוד אמסלם: פה הייתי מבקש לשמוע את הסקירה שלך.

דוד אמסלם: נגמור את הסיפור המקצועי, נשב אחר-כך לדיון רק על זה ואז נפתח את הדיון לאנשים נוספים.

<גיל פרואקטור: ברשותך, עוד 3 דקות.

<גיל פרואקטור: אנחנו בוחנים פוטנציאל וישימוּת וחסמים ובסופו של דבר אנחנו מסתכלים על העלות המשקית בשביל ליישם את האמצעים השונים.

<גיל פרואקטור: משם אנחנו עושים השלכה אסטרטגית, בוחנים צרכים נוספים.

<גיל פרואקטור: בהקשר של אנרגיות מתחדשות, לדוגמה, ביטחון אנרגטי, מגוון של מקורות ייצור וכולי.

<גיל פרואקטור: בסופו של דבר אנחנו בוחנים אילו אמצעי מדיניות אנחנו חושבים שצריך ליישם בשביל לממש את אותו פוטנציאל, שאנחנו אומרים שקיים, ברמה המשקית.

<גיל פרואקטור: טיפה על הממצאים הראשונים.

<גיל פרואקטור: באופן כללי מה שעולה, וזה לא מפתיע כי הניסיון מהעולם גם מלמד על כך, אבני הבניין המרכזיות של כל תוכנית רצינית ואסטרטגית וארוכת טווח לישראל להפחתת גזי חממה מדברת על התייעלות אנרגטית.

<גיל פרואקטור: חשוב להגיד, מרבית המנופים בתוך התייעלות אנרגטית – ואני מדבר על עשרות רבות של מנופים שאנחנו בוחנים ומכמתים בכל סקטור וסקטור – הם כדאיים משקית.

<גיל פרואקטור: זאת אומרת, החיסכון ללא עלויות חיצוניות, רק מהחיסכון באנרגיה, עולה על ההשקעה הנדרשת בציוד ובהתקנה שלו.

<גיל פרואקטור: אבן דרך נוספת ומשמעותית היא אנרגיות מתחדשות.

<גיל פרואקטור: על זה כבר דיברתי.

<גיל פרואקטור: אבני דרך נוספות בהקשר של תחבורה ציבורית, השקעות משמעותיות בשביל להסיט נסועה פרטית – כבישים שבאופן תמידי לא משנה כמה תרחיב אותם הם ייסתמו – לתחבורה ציבורית וכמובן לייעל את צי הרכב הקיים.

<גיל פרואקטור: על הלקחים ועל הכדאיות של התייעלות אנרגטית דיברנו קודם, שולי נזר הזכירה את זה.

<גיל פרואקטור: כמה שקופיות לסיום.

<גיל פרואקטור: חשוב להבין, כשאנחנו מדברים על הפחתת גזי חממה אנחנו מדברים בסופו של דבר על מנוף לחיזוק הכלכלה, ובראש ובראשונה לשיפור הסביבה והקטנת העלויות המשקיות מתחלואה ומנזקים.

<גיל פרואקטור: כשאנחנו מסתכלים על התהליך הבינלאומי ומדברים על השקעות העתק של כלכלות, אפילו כלכלות שלכאורה הן כלכלות לא יעילות, כמו סין שהוזכרה כאן, וכלכלות יעילות יותר, כמו דרום קוריאה, כמו דרום אפריקה, ובטח ובטח כלכלות מתקדמות ממדינות ה-OECD, אנחנו מדברים על עתיד שמוביל לכלכלה יעילה, חזקה, וחשוב מאוד, תחרותית.

<גיל פרואקטור: מי שהיום מייצר בתשומות אנרגיה גבוהות וימשיך לייצר בתשומות אנרגיה גבוהות, בעוד 10 שנים לא יהיה תחרותי, לא יוכל למכור ולשרוד.

<גיל פרואקטור: לכן זה בראש ובראשונה אינטרס שלנו.

<גיל פרואקטור: דבר נוסף, יש כאן תעשיית קלין-טק.

<גיל פרואקטור: כל הזמן אנחנו אוהבים לנפנף בדגל שישראל היא מעצמת קלין-טק וחדשנות.

<גיל פרואקטור: אנחנו רוצים למנף את החדשנות ואת הקלין-טק הישראלי ולנצל את ההזדמנויות הגלובליות שנפתחות כדי לחזק את מעמדה הבינלאומי של ישראל בזמנים לא קלים.

<גיל פרואקטור: פה יש לנו הזדמנות להציג את התרומה של ישראל ואת המחויבות שלה.

<גיל פרואקטור: ביטחון אנרגטי – אחד הנושאים החשובים ביותר.

<גיל פרואקטור: בשביל להבטיח ביטחון אנרגטי ארוך טווח, יעיל ומקיים לטווח הארוך אנחנו לא יכולים להסתמך על כך שיש לנו גז שיחזיק כאן 25 שנים ושייגמר בעוד 25 שנים.

<גיל פרואקטור: אנחנו חייבים לחשוב מחוץ לקופסה ולהסתכל על מה שקורה בעולם וללכת לעתיד שמקטין את התלות בדלקים פוסיליים ומסתמך יותר על Diversity of supply ואנרגיות מתחדשות.

<גיל פרואקטור: הדבר האחרון, הפחתת הזיהום לסביבה והפחתת התחלואה על מנת שיהיה יותר נעים ובריא לחיות כאן.

<גיל פרואקטור: כאשר מסתכלים על תמונת הפליטות של ישראל – שולי נזר כבר הזכירה את זה – על-פי ניתוח של המועצה הלאומית לכלכלה הפליטות שלנו לנפש הולכות ועולות ולכן אנחנו חושבים שעלינו ללכת לכיוון הפוך, לאן שאירופה הולכת.

<גיל פרואקטור: אירופה הולכת לכיוון של 6.5 טון CO2 equivalent לנפש בשנת 2030 על סמך היעדים שהיא הצהירה, והממוצע של ה-OECD יהיה סביב 8.7 טון לנפש.

<גיל פרואקטור: זה הטווח, לשם אנחנו צריכים ללכת.

<גיל פרואקטור: כפי שאתם רואים בגרף הזה, ללא שום יעד, תרחיש "עסקים כרגיל" יוביל אותנו ל-11 טון לנפש ואנחנו חייבים ליצור תהליך לשינוי.

<גיל פרואקטור: השקופית האחרונה.

<גיל פרואקטור: מה הדרך קדימה?

<גיל פרואקטור: איך אנחנו לוקחים את כל המילים האלה וכל התובנות האלה – שהן ברורות ולא חידשנו כאן כלום לאף אחד – קדימה בשביל ליישם?

<גיל פרואקטור: קודם כול, בראש ובראשונה המסר הוא שצריך להסכים על יעד ממשלתי משמעותי, ויותר חשוב מזה, אסטרטגיה כלל משקית ואינטגרטיבית.

<גיל פרואקטור: לא שיהיה משרד ממשלתי אחד שיכין תוכנית ומשרד ממשלתי אחר שיכין תוכנית נוספת והתוכניות לא מדברות אחת עם השנייה.

<גיל פרואקטור: צריך טיפול אינטגרטיבי.

<גיל פרואקטור: צריך מחויבות ארוכת טווח שתאפשר השקעות ואופק תכנוני ותקציבי למי שמבצע את ההשקעות האלה.

<גיל פרואקטור: בלי הסיגנל הזה, עם זיגזג זה לא יתאפשר.

<גיל פרואקטור: אני מדבר פה על הגופים המוסדיים, הפיננסיים, אותן חברות שהן תעשיות ענק שמוכנות להשקיע אבל חייבות את האופק מן הממשלה.

<גיל פרואקטור: ובקרה ודיווח, שהזכרתי כבר.

<גיל פרואקטור: ובסופו של דבר להמשיך לדווח ולראות איך אנחנו מתאימים את עצמנו.

<גיל פרואקטור: תודה רבה ובהצלחה לכולם.

<שולי נזר: אני רק רוצה להגיד שב-14 ביולי נערוך כנס גדול.

<שולי נזר: כולכם כמובן מוזמנים.

<שולי נזר: נציג בצורה מפורטת את העבודה של הוועדה הבין-משרדית.

<שולי נזר: אני מקווה שנקבל תמיכה ציבורית ביעד שאפתני, שאותו נביא לממשלה, כפי שאמרתי, במהלך חודש ספטמבר.

<שולי נזר: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכם.

דוד אמסלם: כפי שציינתי, נקיים דיון בעוד כ-3 חודשים כדי להיכנס לעומק העניין.

דוד אמסלם: נקיים דיון רציף, כלומר בקבועי זמן, בכל 3-4 חודשים נקיים כאן דיון, "נסגור" את זה לכל השנה, על מנת לעקוב וגם לעזור לכם, לתת לכם רוח גבית היכן שצריך.

דוד אמסלם: אני אישית סבור שאתם ה"פיבוט", רבותי.

דוד אמסלם: המשרד להגנת הסביבה כשמו כן הוא.

דוד אמסלם: זה הנושא שיושב אצלכם וכל האחרים מסתנכרנים אליו.

דוד אמסלם: אם צריך להתקין תקנות ואם צריך לחוקק חוקים, כך נעשה.

דוד אמסלם: אנחנו פה לא נמצאים ב"שבת תרבות".

דוד אמסלם: בסוף צריך לייצר החלטות ולהתקדם.

דוד אמסלם: הוועדה הזאת פה בדיוק כדי לעזור לכם בעניין הזה, גם להציף את זה וגם לקדם.

דוד אמסלם: בוועדה הזאת יש חברים מכל המפלגות, ואני שמח מאוד שכל האנשים פה מסתכלים על הנושאים לא בזווית המפלגתית אלא בזווית האזרחית, כולנו רואים את הדברים עין בעין כמעט בכל נושא.

דוד אמסלם: כל יום כמעט עולה כאן נושא שנוגע לאיכות הסביבה ורוב הנושאים קשורים לאיכות הסביבה באיזה מקום.

דוד אמסלם: לכן אנחנו עומדים פה לרשותכם.

דוד אמסלם: תשתמשו בנו.

דוד אמסלם: יש פה אנשים נהדרים בוועדה הזאת שהנושא הסביבתי נמצא באג'נדה המרכזית שלהם.

דוד אמסלם: כל החברים כאן חברים ב-4-5 ועדות אבל כולם כרגע נמצאים פה מכיוון שהנושא חשוב להם.

דוד אמסלם: לכן תשתמשו בנו.

דוד אמסלם: זו הזדמנות פז להשתמש בנו כדי לקדם את הנושא.

דוד אמסלם: חברת הכנסת רחל עזריה, חברתי, בבקשה.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: אני שמחה מאוד על הדיון הזה.

רחל עזריה: אני חושבת שלוועדת הפנים והגנת הסביבה יש תפקיד מאוד-מאוד גדול בתוך התהליך הבא שצריך לעשות בתנועה הסביבתית בנושאים הסביבתיים.

רחל עזריה: אנחנו עוברים בתוך נושא הסביבה מאבני היסוד, מן הדברים הגדולים שצריך לעשות, ועכשיו הפתרונות נמצאים בהרבה מאוד פתרונות כאילו קטנים, ודווקא בגלל זה הם מאוד מורכבים כי הם פתרונות של קשרים בין הגופים השונים.

רחל עזריה: זה לא מין מהפכה גדולה שצריך לעשות אלא הרבה מאוד דברים קטנים.

רחל עזריה: ולכן ועדה כזו, שבעצם יכולה להיות הוועדה שמתכללת את העבודה, חשובה פי כמה.

רחל עזריה: אני רוצה להצטרף גם למה שחבר הכנסת דני עטר אמר.

רחל עזריה: אציג 3 דוגמאות מן הימים האחרונים.

רחל עזריה: הבוקר הייתי בדיון על הפנלים הסולריים, שזה לגמרי אנרגיה מתחדשת.

רחל עזריה: מסתבר שאחת הבעיות הגדולות היא שגובים ארנונה גבוהה מאוד ובעצם גורמים לכך שזה לא משתלם.

רחל עזריה: יש כאלה שלוקחים ארנונה עסקית, ארנונה לתעשייה.

רחל עזריה: בעצם יוצא שזה לא משתלם.

רחל עזריה: בוועדת הכספים חבר הכנסת גפני אמר:

רחל עזריה: אני רוצה תוך חודש שתבואו עם פתרון.

דוד אמסלם: על דודי שמש לא גובים ארנונה.

רחל עזריה: בדיוק.

רחל עזריה: על זה בדיוק היה הדיון.

רחל עזריה: המדינה כאילו מעודדת- - -

דוד אמסלם: מדינת ישראל, מצד אחד, קונה חשמל ביוקר כדי לעודד את זה.

דוד אמסלם: מצד שני, היא גובה עליהם ארנונה.

דוד אמסלם: זה כמו מערכון של "הגשש החיוור".

דניאל עטר: אני חושב שיש עוד סיבה, וזה התמורה שמקבלים.

דניאל עטר: זה פשוט לא משתלם.

דניאל עטר: עלות של מיזם כזה, אם אתה לא מחזיר אותה תוך 5-7 שנים זה לא משתלם.

דוד אמסלם: אני מכיר את הנושא.

רחל עזריה: עסקת בזה בעיריית ירושלים.

רחל עזריה: הקשרים, החלקים הקטנים בין אבני הבניין שאנחנו צריכים למלא – זה מה שצריך לעשות עכשיו.

רחל עזריה: זו דוגמה אחת.

רחל עזריה: הנושא השני הוא תחבורה ציבורית.

רחל עזריה: ברור שזה טוב להורדת זיהום אוויר, ברור לכולם שצריך לעבור לתחבורה ציבורית.

רחל עזריה: כן, שר התחבורה נמצא בתהליך של הקמת רשת רכבות מדהימה, אבל ההגעה לתחנות הרכבת קשה מאוד.

רחל עזריה: התכנון עדיין נמצא בצורה מאוד-מאוד מרוכזת במשרד התחבורה.

רחל עזריה: לדעתי התכנון צריך להיות הרבה יותר ברשויות המקומיות, הרבה יותר להוריד לשטח, למי שיודע בפועל איפה אנשים גרים, לאן הם צריכים להגיע, איך הם יגיעו מהר ככל הניתן לתחבורה הציבורית, כי בסוף היום להגיע מעיר לעיר זה מהיר מאוד, אבל בתוך העיר "שלא נדע".

רחל עזריה: זה בגלל שהתכנון מאוד-מאוד ריכוזי.

רחל עזריה: זה גם דבר שאפשר לעסוק בו בוועדה הזאת, ועדת הפנים והגנת הסביבה.

רחל עזריה: יש לך קשר טוב עם שר התחבורה ואני סומכת עליך שתוכל לעזור לנו בעניין הזה.

דוד אמסלם: אנחנו לא מתכוונים להיכנס לנושא של תכנון תחבורה.

רחל עזריה: זה מסוג הדברים שנוגע בדיוק לקשר בין פנים וסביבה.

דוד אמסלם: כאשר הייתי מנהל דיונים בעירייה הייתי אומר:

דוד אמסלם: לפעמים יש אנשים שמוציאים את הטאסה של האוטו ומשתלטים על האוטו באמצעות הג'אנט הזה.

דוד אמסלם: צריך תמיד להבחין מה זה הרכב ומי מסייע.

רחל עזריה: אני לא חושבת שצריך לעשות את זה בכל נושא התחבורה אבל יש מקום לפישוט הזה, לגרום לכך שהקישוריות, המעבר בתחבורה יהיה נוח.

רחל עזריה: הנושא האחרון הוא נושא הגז הטבעי.

רחל עזריה: זה בדיוק אותו מקרה.

רחל עזריה: יש קשיים בירוקרטיים שמקשים על מפעלים להשתמש בסופו של דבר בגז הטבעי.

רחל עזריה: כל הנושאים האלה הם נושאים שבדיוק ועדות הכנסת, בדיוק הוועדה שלך אני מקווה שתוכל לפתור חלק מהם.

דוד אמסלם: הוועדה שלנו.

רחל עזריה: הוועדה שלנו, בראשותך.

רחל עזריה: אם נוכל לפתור חלק מזה זו לגמרי תהיה התקדמות משמעותית כי זה השלב שבו הנושאים הסביבתיים נמצאים.

רחל עזריה: אני מסכימה אתך, אין פה לא קואליציה ולא אופוזיציה וגם זו ועדה שכל מי שיושב בה רצה מאוד לשבת בה ולעתים אף נלחם על הזכות לשבת בה.

רחל עזריה: אני מתנצלת כי אני צריכה לעבור לוועדות אחרות, אבל יישר כוח על הדיון.

דוד אמסלם: תודה, רחל עזריה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, היא פעילה מאוד בוועדה הזאת, משתתפת באופן קבוע.

דוד אמסלם: היום היא איחרה.

דוד אמסלם: ויתרתי לה.

תמר זנדברג: אם כבר פתחת כך אז אתחיל ואומר, קודם כול אני מברכת את הכנסת על יום הסביבה שחל ונחוג כאן היום.

תמר זנדברג: למעשה זאת הוועדה הראשה, כי זו ועדת הפנים והגנת הסביבה, שמציינת את היום הזה, שמתפרש על פני כל שאר הוועדות ומדגים לנו עד כמה הסביבה היא מסד לכלכלה, לבריאות, לחברה, לכל הנושאים שישראל עוסקת בהם, וכאן זה בעצם הדיון המרכזי.

תמר זנדברג: אני שמחה לראות כאן כל-כך הרבה אנשים וארגונים.

תמר זנדברג: זה המקום לברך גם את "חיים וסביבה" על הארגון של היום כולו וגם את שאר הארגונים שעובדים אתנו באופן שוטף והם בני בית בוועדה לא מהיום.

תמר זנדברג: כל הכבוד על כך.

תמר זנדברג: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.

תמר זנדברג: קודם כול, הנושא המרכזי שלשמו נתכנסנו, בהובלת המשרד להגנת הסביבה, הוא נושא שינויי האקלים, וספציפית הפחתת הפליטות.

תמר זנדברג: עקבנו בדאגה אחרי מה שהיה עד עכשיו, אחרי התוכניות השונות להפחתת פליטות, שנגוזו/נגנזו עד היום ומאוד לא היינו רוצים שזה יקרה גם מכאן והלאה.

תמר זנדברג: זו לא הפעם הראשונה שמוצגת מצגת יפה מאוד בוועדה הזו על התוכניות ואז מגיע חוק ההסדרים ו"פוף", התוכנית נעלמת.

תמר זנדברג: בחודש דצמבר השנה תהיה ועידת אקלים מכריעה מאוד בפריז.

תמר זנדברג: זה רגע שבו העולם כולו – אם אני לא טועה, ה"סלוגן" של הוועידה הזו הוא "מדיבורים למעשים".

תמר זנדברג: כלומר אנחנו עוברים מעידן של Nice to have וכולם בעד וכולנו התחבקנו ו"הנה מה טוב ומה נעים", הגענו לשלב שבו לדברים האלה, חברות וחברים, יש עלות, יש אינטרסים שעומדים ממול – אינטרסים אנרגטיים, אינטרסים כלכליים.

תמר זנדברג: בואו נשים את הדברים על השולחן.

תמר זנדברג: כולנו רוצים ירוק ויפה אבל אנחנו מגיעים לרגע מכריע שבו אנחנו צריכים להתייצב ולהבין שמולנו יש גם מאבק ומולנו יש בעלי אינטרסים וזה לא יהיה פשוט.

תמר זנדברג: כלומר, הפחתת הפליטות כרוכה במאמץ ובהשקעה וזה לא יקרה לבד.

תמר זנדברג: אמנם מדינת ישראל אולי קטנה ויש גורמים מסביב לשולחן, אני בטוחה שאתם יודעים את זה, באותן ועדות בין-משרדיות ודיונים בין-משרדיים שפועלים, אבל יש משרדים אחרים שמסתכלים דרך "החור של הגרוש" ואומרים: מה, זה לא יעלה לנו כלום, זה לא חשוב, אפשר להמשיך Business as usual וכלום לא יקרה.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד כאן אמירה שהיא גם דיפלומטית, גם גאו-פוליטית, גם קשורה ליחסי החוץ ולכל מה שתרצו.

תמר זנדברג: לישראל יש אחריות.

תמר זנדברג: אנחנו מדינה מפותחת, יש לנו אחריות גלובלית.

תמר זנדברג: זה החברוּת שלנו בקהילה הבינלאומית וזה האחריות שלנו על הבריאות, על הכלכלה ובסופו של דבר על החיים של האזרחיות והאזרחים שלנו.

תמר זנדברג: לכן הנושא הזה – לשים את המחויבות שלנו, מחויבות ממשית, עם התחייבות מספרית, עם קיצוצים, עם עלות כספית, כמה שזה יעלה – אנחנו צריכים לדרוש שזה יהיה בראש סדר העדיפויות בדיוני התקציב ובחוקי ההסדרים ולא רק לדבר ביום הסביבה ואחר-כך מסתבר שכאשר צריך לפרוע את הצ'ק אין עם מי.

תמר זנדברג: בהקשר שציינתם, הצגתם את העבודה שנעשית, וטוב שכך.

תמר זנדברג: כאן סביב השולחן יש הרבה חוכמה מצטברת, חוכמה אזרחית וחוכמה מהארגונים.

תמר זנדברג: אני רוצה לוודא שארגוני הסביבה, על כל ההיקף שלהם, ארגוני התחבורה, האקלים, שמירת הטבע וכולי שותפים לדיונים האלה שנערכים בממשלה מפני שאחרת – אתם יודעים, יש את הדרך הקצרה-ארוכה: עושים משהו לבד ולא מתייעצים עם החוכמה המצטברת שקיימת בציבור ובסוף מסתבר שיש המון ביקורת וזה רק מעכב את הגשת התוכנית.

תמר זנדברג: חשוב לנו לעמוד על כך שהחוכמה האזרחית והארגונית שקיימת כאן, והיא רבה מאוד והיא מקצועית מאוד, תוטמע כבר בשלבי הכנת התוכניות וכתיבת הדוחות.

תמר זנדברג: נשמח לשמוע שאכן יש שותפות כזאת, ואם אין אז עדיין לא מאוחר.

תמר זנדברג: עוד שני נושאים שאני רוצה להזכיר בקצרה.

תמר זנדברג: הזכירה אותם גם חברת הכנסת רחל עזריה אבל הם חשובים לי במיוחד.

תמר זנדברג: האחד הוא נושא התחבורה, או אפילו אגיד: התחבורה והתכנון העירוני.

תמר זנדברג: התחבורה אולי מטופלת בוועדה אחרת, אבל נושא התכנון העירוני הוא מאוד-מאוד כאן בליבת הוועדה הזו, דווקא לא דרך המשרד להגנת הסביבה אלא דרך משרד הפנים וועדות התכנון.

תמר זנדברג: בעצם זה משרד האוצר עכשיו.

תמר זנדברג: אנחנו נמצאים בעיצומה של הבנה או הכרה מאוד-מאוד רצינית בחומרתו של משבר הדיור.

תמר זנדברג: משבר הדיור הוא לא רק משבר כלכלי.

תמר זנדברג: הורדת מחירי הדיור תתקשה להתרחש ללא לקיחת אחריות על התכנון העירוני והמרחבי וללא הבנה שתכנון נכון, שמבוסס על תחבורה ציבורית מקיימת, הוא מפתח לפתרון משבר הדיור ולא חסם.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה בכוונה כאן כי – והשר עזב – היה דיון רחב על כך שמפלגתו של שר האוצר רצתה לקחת גם את המשרד להגנת הסביבה כדי להסיר חסמים.

תמר זנדברג: חברות וחברים, ההיפך הוא הנכון.

תמר זנדברג: אם לא נתכנן ערים חכמות, צפופות בצפיפות חכמה, שמושתתות על תחבורה ציבורית – לא ירדו מחירי הדיור וגם השטחים הפתוחים יתכלו ובריאות התושבים תיפגע.

תמר זנדברג: אפשר לקחת כדוגמה, אתמול כל המדינה סערה מתחילת ההיערכות לרכבת הקלה בתל-אביב.

תמר זנדברג: פתאום הסתבר שאפשר להסיע "שאטלים" בגוש דן בכל שתיים וחצי דקות בחינם ולתת אכיפה בנת"צים.

תמר זנדברג: כמה פעמים, אפילו בתקופה הקצרה שלך, אנחנו מדברים כאן על האכיפה בנת"צים?

תמר זנדברג: מה קרה?

תמר זנדברג: פתאום נוסעת תחבורה ציבורית בגוש דן.

תמר זנדברג: אז אפשר לנצל את הרגע הזה, גם של משבר הדיור, גם של המשבר התחבורתי כדי לקדם תחבורה בת-קיימא כבר מהיום.

תמר זנדברג: הנה, ב-2 באוגוסט יתחילו לנסוע "שאטלים" חינם בגוש דן.

תמר זנדברג: הנה, אפשר לקדם תחבורה ציבורית, אז בואו נעשה את זה.

תמר זנדברג: והנושא האחרון הוא נושא הגז הטבעי.

תמר זנדברג: גם הוא נושא שקשור לסביבה, לחברה, לכלכלה ולבריאות.

תמר זנדברג: גז טבעי הוא לא אנרגיה מתחדשת – אפרופו האנרגיות המתחדשות – הוא לא בא במקום ההתייעלות האנרגטית והוא לא בא במקום הצורך שלנו גם להפחית את צריכת האנרגיה וגם לעבור לאנרגיה מתחדשת.

תמר זנדברג: אבל כן הגז הוא הזדמנות כלכלית שיש לנו צורך אדיר, אל"ף, לנהל אותו בצורה חכמה סביבתית, בממשק בין הים, היבשה, החוף והאנרגיה, גם להבטיח שהוא מגיע בצורה תקינה למפעלים שזקוקים לו על מנת לדאוג לאותו פוטנציאל כלכלי וגם להבטיח שהרווחים ממנו, התמלוגים ממנו והגז עצמו נשארים כאן בישראל לטובת אזרחיות ואזרחי ישראל על מנת להבטיח את העתיד הכלכלי שלנו לעשרות ולמאות שנים.

תמר זנדברג: לפני שלצערי הרב ראש הממשלה וחלק משרי הממשלה, בשירות טייקוני ההון והאנרגיה, רצים לייצא את הגז ולמכור אותו למשק הישראלי במחירים מופקעים, בואו נבטיח שזה בא קודם כול לטובת העתיד האנרגטי והכלכלי של אזרחיות ואזרחי ישראל.

תמר זנדברג: זה בנפשנו.

תמר זנדברג: תודה.

דוד אמסלם: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

דוד אמסלם: נעבור לארגון "חיים וסביבה".

דוד אמסלם: הם הכינו מצגת קטנה של מספר דקות אז בואו נראה אותה ואחרי כן נפתח את הדיון להתייחסויות נוספות.

<נאור ירושלמי: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

<נאור ירושלמי: אני מנכ"ל "חיים וסביבה", ארגון הגג של ארגוני הסביבה.

<נאור ירושלמי: שני משפטי הקדמה למצגת.

<נאור ירושלמי: ראשית, כפי שחברת הכנסת זנדברג אמרה, אנחנו כארגון-הגג של ארגוני הסביבה שותפים, יחד עם השדולה הסביבתית, לארגון יום הסביבה בכנסת כבר קרוב ל-10 שנים.

<נאור ירושלמי: אנחנו מעריכים מאוד את העובדה שהכנסת, על כל ועדותיה, מקדישה יום שלם לדיונים בנושא החשוב והמאוד-מאוד מגוון הזה.

<נאור ירושלמי: היום הזה לא נגמר, יש אחרי הדיון הזה את טקס "הגלובוס הירוק", חלוקת אותות הוקרה על מצוינות ופעילות למען הסביבה, ולאחר מכן יש ישיבת מליאה עם הצעות לסדר וחקיקה סביבתית.

<נאור ירושלמי: האמירה השנייה המקדימה למצגת היא הערכה לדברים שאמרת, יושב-ראש הוועדה.

<נאור ירושלמי: שמחתי מאוד לשמוע את האמירות שלך לגבי החשיבות והמקום שיש לנושא הזה, כי לפעמים כשמדברים על אקלים אז נופלת איזו תרדמת על האנשים כי זה נראה רחוק ומורכב.

<נאור ירושלמי: באמת יש המון נושאים שקשורים לזה, אבל יש כאן דברים שהם גם כלכליים, גם נוגעים בבריאות, גם נוגעים בנפשנו ממש.

<נאור ירושלמי: אני שמח על הגישה, המעשית בעיקר, להתחיל לערוך כאן ישיבות מעקב ולסייע לקדם את הנושא.

<נאור ירושלמי: מי שמעבירה את המצגת היא לירון מעוז, מנהלת פרויקט האקלים ב"חיים וסביבה".

<נאור ירושלמי: אנחנו מציגים כאן היום – והמצגת באמת רק על קצה המזלג – דוח חדש, שנעביר אותו אליך לאחר המצגת, אדוני היושב-ראש, שנקרא "ישראל ושינויי האקלים, הצעת מדיניות לממשלת ישראל", דוח שנכתב על-ידי 18 ארגונים סביבתיים, כל אחד כתב פרק ומציג מגוון של היבטים שקשורים למשבר האקלים.

<נאור ירושלמי: קואליציה שנקראת "דרכים לקיימות", של 30 ארגונים, פועלת כבר למעלה מעשור לקידום מדיניות פיתוח בר-קיימא ואקלים לישראל.

<נאור ירושלמי: בין היתר אנחנו מקדמים מדיניות לממשלת ישראל.

<נאור ירושלמי: יש אתר אינטרנט שנקרא "אקלים ישראלי", אתם מוזמנים לבקר בו.

<נאור ירושלמי: אנחנו גם שותפים – לא מרכזיים, אבל מנסים לסייע – לתהליך של "כנסת ירוקה".

דוד אמסלם: הייתי מבקש ממך כאשר אתה מגיש חוברות כאלה, תן לך גם תקציר.

דוד אמסלם: גמרת לי את השבת עם הספר הזה.

דוד אמסלם: ..

דוד אמסלם: לפחות תן לי תקציר של שני עמודים, יש סיכוי טוב שאקרא אותו בעיון ואבין את העקרונות.

<נאור ירושלמי: אני מקבל את ההערה.

<נאור ירושלמי: במצגת קיצרנו את זה ל-3 שקפים, זה אפילו עוד יותר יעיל, אבל יש כאן תקציר של 5-6 עמודים.

<נאור ירושלמי: אני מתנצל מראש, אין מספיק עותקים לכל הנוכחים כאן אבל קובץ PDF יעבור לכולם.

<נאור ירושלמי: המסמך הזה הוא למעשה "דוח צללים", מה שנקרא.

<נאור ירושלמי: זאת לא מדיניות הממשלה.

<נאור ירושלמי: זאת העמדה שלנו כארגוני החברה האזרחית.

<נאור ירושלמי: בממשלה יש גוף שנקרא המשרד להגנת הסביבה, שעושה מאמצים עילאיים לקדם, קודם כול את המודעות וההבנה בממשלה עצמה שהנושא הזה חשוב, ולנסות לקדם מדיניות שאפתנית ורצינית וריאלית למדינת ישראל.

<נאור ירושלמי: לצערנו הרב, במקרים רבים יש לנו תחושה שהמשרד להגנת הסביבה מדבר בעיקר עם עצמו, ואנחנו אומרים את זה מתוך הערכה לעמדות של המשרד, שחבל לנו שהן לא נשמעות יותר במעגל רחב יותר.

<נאור ירושלמי: אדוני היושב-ראש, אשמח מאוד אם תעזור בעניין הזה.

דוד אמסלם: אנחנו נעזור למשרד להגנת הסביבה לדבר עם האחרים.

<נאור ירושלמי: במסמך יש התייחסות לשני המישורים המרכזיים שעולים כאשר מדברים על משבר האקלים.

<נאור ירושלמי: אחד הוא הפחתת פליטות גזי החממה, שכפי שנאמר כאן, זה טוב למשק, טוב לבריאות, טוב לכלכלה, טוב לתעסוקה.

<נאור ירושלמי: השני הוא היערכות להשלכות של משבר האקלים.

<נאור ירושלמי: שנייה אחת אדבר על זה במאמר מוסגר.

<נאור ירושלמי: גם אם ישראל לא תפלוט יותר גזי חממה בכלל, ההשפעה שלה, כידוע, על מה שקורה בכל העולם היא מזערית.

<נאור ירושלמי: לכן המשבר עצמו מתקדם.

<נאור ירושלמי: לצערנו אנחנו כבר רואים השלכות שלו כאן

<נאור ירושלמי: במזיקים שמגיעים בגלל התחממות האקלים, בפרצי מזג אוויר קיצוניים, גם קור וגם חום, בתחלואה קשה יותר וסיכונים לאוכלוסיות חלשות.

<נאור ירושלמי: גם מהגרי עבודה, לצורך העניין, באים כתוצאה מבצורות נמשכות ושינויי אקלים באזורים שלהם.

<נאור ירושלמי: לכן ההשלכות האלה יגיעו אלינו, בין אם נחסוך כסף בגלל הפחתת פליטות ובין אם לא.

<נאור ירושלמי: לכן החצי המשלים של הפחתת הפליטות הוא מה שנקרא אדפטציה, הסתגלות או בניית חוסן לשינויי האקלים.

<נאור ירושלמי: כאן השיטה היא ללכת על דברים שבכל מקרה נכונים מבחינה כלכלית, כלומר ללכת על השקעות – באנגלית קוראים לזה: No regret, מה שלא נצטער עליו.

<נאור ירושלמי: גם אם לא יבוא מבול של 40 יום עדיין לא נצטער שביצרנו את הערים שלנו ושבנינו חוסן חברתי או סביבתי מתאים לדברים האלה.

<נאור ירושלמי: יש על זה פרקים בחוברת.

<נאור ירושלמי: חברת הכנסת זנדברג אמרה שהמצגת שהוצגה כאן והשאיפות של המשרד להגנת הסביבה ראויות, ואנחנו תומכים – אני חוזר על זה שוב – בכיוון שלהם.

<נאור ירושלמי: הקושי הוא שהממשלה פעמים רבות מקבלת מדיניות ולא מיישמת אותה, משרד האוצר חותם על צעדים שהם נכונים כלכלית ואחר-כך מבטל אותם בחוק ההסדרים.

<נאור ירושלמי: כמה דוגמאות שיש לנו כאן: תוכנית הפעולה להפחתת פליטות גזי חממה.

<נאור ירושלמי: התוכנית הקודמת, שהמשרד להגנת הסביבה הגיש ביחד עם משרד האוצר, בוטלה בתקציב 2013.

<נאור ירושלמי: סליחה, היא לא בוטלה, היא הוקפאה, עדיין אפשר להחזיר אותה מההקפאה; תוכנית של התייעלות אנרגטית ותוכנית של אנרגיה ממקורות של אנרגיה מתחדשת ולא מזהמת לא מגיעה ליעדים שלה, מגיעה לחלק מזערי מהיעדים שלה; ההתחייבות של הנשיא פרס בקופנהגן להפחית את פליטות גזי החממה לצערנו הרב לא מתקיימת.

<נאור ירושלמי: כאן אני רוצה להגיד משהו בעקבות הדברים שאמרה סמנכ"לית המשרד להגנת הסביבה.

<נאור ירושלמי: מכיוון שהעולם מבין שאי אפשר להגיע להסכם עולמי מחייב – קצת אפשט את הדרך הדיפלומטית שבה שולי נזר הציגה את הדברים – העולם, כלומר האו"ם אמר למדינות: אתן יודעות מה, תעשו מה שאתן רוצות, כל אחת תעשה מה שנכון לה, אבל, ראשית, תתחייבו פומבית בפני העולם בכתב, כפי שצריך, שנית, תסבירו מה הביא אתכן לדבר הזה ואיך אתן מפחיתות ולא מגדילות, דבר שלישי, אתן פתוחות לבקרה ולמעקב של מנגנונים עולמיים, אתן לא לבד, אין פה טרמפיסטים, אנחנו רוצים לראות מה אתן עושות כדי להגיע ליעד שאתן קבעתן.

<נאור ירושלמי: האם יהיו סנקציות בסוף או לא?

<נאור ירושלמי: באמת מוקדם להגיד, אבל אנחנו לא עושים את זה בשביל העולם, אנחנו עושים את זה בשביל עצמנו, אבל כל העולם מסתכל.

<נאור ירושלמי: אם בעבר מדינות כמו סין והודו ורוסיה היו מחוץ למשחק, הן נכנסו היום חזק למשחק כי הן הבינו שזה טוב להן כלכלית ובריאותית ולכן הן במשחק.

<נאור ירושלמי: ביקשת את התקציר.

<נאור ירושלמי: זה התקציר.

<נאור ירושלמי: שלושת העקרונות שאנחנו חושבים שצריך לעשות: אחד, תוכנית לאומית להפחתת פליטות גזי חממה שתמומן מתקציב המדינה.

<נאור ירושלמי: בין אם תופשר התוכנית שבוטלה, בין אם תהיה התוכנית החדשה שהמשרד להגנת הסביבה מקדם, אנחנו רוצים שתהיה תוכנית שתתוקצב.

<נאור ירושלמי: השר להגנת הסביבה עזב.

<נאור ירושלמי: אני מצטער, אני חלוק מאוד על האמירה שלו.

<נאור ירושלמי: הכול זה כסף, הכול זה כסף.

<נאור ירושלמי: משרד האוצר הוא המפתח לעניין.

<נאור ירושלמי: שאלת מה הג'אנט.

<נאור ירושלמי: אנחנו יודעים מה הג'אנט – משרד האוצר הוא הכסף.

<נאור ירושלמי: נכון, אנחנו מקווים שהעובדה שיש קרבה בין המשרד להגנת הסביבה למשרד האוצר תעזור לעניין.

<נאור ירושלמי: בלי משרד האוצר זה לא ילך.

<נאור ירושלמי: הדבר הזה עולה כסף.

<נאור ירושלמי: אבל מה יפה בכל נושא הסביבה בכלל ובטח ההתייעלות האנרגטית והפחתת הפליטות?

<נאור ירושלמי: זה כסף שמייצר כסף.

<נאור ירושלמי: הוא מייצר תעסוקה, הוא מייצר יתרונות כלכליים, הוא מייצר יתרונות טכנולוגיים ותחרותיות למשרד הישראלי בשווקים העולמיים.

<נאור ירושלמי: הדבר השני, כפי שאמרתי, תוכנית להסתגלות.

<נאור ירושלמי: אי אפשר לחכות לזה כי השינויים באקלים לא מחכים לנו.

<נאור ירושלמי: הדבר השלישי הוא השקעה, שוב כסף, במכשירים מאוד ארציים, מאוד פרקטיים של התייעלות אנרגטית ובנייה ירוקה ותחבורה ציבורית, שטובים, כפי שאמרנו, גם לשינויי האקלים, גם להפחתת פליטות.

<נאור ירושלמי: הם טובים גם למיטיגציה וגם לאדפטציה.

<נאור ירושלמי: כנס פריז בסוף נובמבר ותחילת דצמבר הוא לא אִיוּם על מדינת ישראל אלא הזדמנות ענקית למדינת ישראל.

<נאור ירושלמי: צריך לעשות כמה צעדים, לא ממש מורכבים.

<נאור ירושלמי: שוב, התוכנית האלה כבר נכתבו.

<נאור ירושלמי: צריך לחדש ולשפר אותן ולהגיע לפריז לא כנגררים ולא מתוך פחד מה יגידו עלינו אלא כמנצחים, כמובילים.

<נאור ירושלמי: יש כאן הרבה מאוד אנשים שאני מניח שעוד ירצו לדבר, שיודעים לעשות אנרגיה מתחדשת, שיודעים לעשות אנרגיה סולרית, שיודעים לשפר, להפחית את פליטות גזי החממה.

<נאור ירושלמי: גם בממשלה וגם במגזר הפרטי, גם בחדשנות הטכנולוגית אפשר להפוך את כנס פריז למנוף למדינת ישראל.

<נאור ירושלמי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: יש מספר דוברים לפני סיום.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לשמוע התייחסות בקצרה, לכל אחד 3-4 דקות, לא יותר מזה כי אנחנו מגיעים עוד מעט לשעה 14:00.

דוד אמסלם: הייתי מבקש קודם כול את ההתייחסות של יפעת מאירוביץ-יפת, יושבת-ראש פורום חברות מחזור פסולת הבנייה, בבקשה.

<יפעת מאירוביץ-יפת: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

<יפעת מאירוביץ-יפת: הדיון היום נסוב סביב נושא זיהום האוויר.

<יפעת מאירוביץ-יפת: גם בהקשר הזה כשאנחנו מדברים על פסולת, גם פסולת בניין, כמובן גם זה קשור האחד לשני.

<יפעת מאירוביץ-יפת: ביקשתי לדבר היום, ואני מודה לך על ההזדמנות, כדי להזכיר לכולם.

<יפעת מאירוביץ-יפת: רוב הפנים כאן הם פנים מוכרים.

<יפעת מאירוביץ-יפת: בשנה שעברה ישבנו פה ביום איכות הסביבה ודיברנו.

<יפעת מאירוביץ-יפת: ישבה פה חברת הכנסת מירי רגב ואמרה: נושא פסולת הבניין והטיפול בו הוא מכת מדינה, הדיון הבא שלנו ייערך כדי לפתור את הסוגיה.

<יפעת מאירוביץ-יפת: הבטיחו שיביאו את כל הגורמים המעורבים, ביניהם גורמי אכיפה, ביניהם משרד האוצר, רשות המסים, כל מי שיכול לתת ידו.

<יפעת מאירוביץ-יפת: בכובע השני שלי אני חברת מועצה בעיריית ראשון-לציון.

<יפעת מאירוביץ-יפת: יושבים פה גם ראשי ערים, יושבים פה חברי מועצה אחרים.

<יפעת מאירוביץ-יפת: אנחנו חייבים לפתור את הבעיה הזאת.

<יפעת מאירוביץ-יפת: אני מקווה שאכן ההבטחה תתממש, גם אם באיחור, ויהיה לנו דיון ראוי בבעיה הזאת, שהיא בהחלט מכת מדינה.

<יפעת מאירוביץ-יפת: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: בעזרת-השם, כפי שאמרתי, נקיים דיון כדי לקדם את התהליך, שהבנתי שכבר נמצא ברובו בקצה כמעט, רק עוד "רגל מסיימת" ואנחנו מביאים אותו לסוף.

דוד אמסלם: יחזקאל ליפשיץ, סמנכ"ל משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, בבקשה.

<יחזקאל ליפשיץ: צהרים טובים.

<יחזקאל ליפשיץ: אני רוצה לברך על הדיון.

<יחזקאל ליפשיץ: אני נמצא פה לא מעט בכנסת ואני לא זוכר שראיתי חדר כל-כך מלא.

<יחזקאל ליפשיץ: באמת קודם כול הנושא הזה חשוב, הנושא הזה מעניין.

<יחזקאל ליפשיץ: כפי שאתה רואה, יש פה הרבה מאוד גורמים שמעורבים.

<יחזקאל ליפשיץ: אוסיף, ברשותך, כמה דברים על מה שנאמר על-ידי קודמי.

<יחזקאל ליפשיץ: אהיה בבחינת המוסיף ולא המוציא.

<יחזקאל ליפשיץ: דבר ראשון, משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים אמון על קביעת מדיניות במשק האנרגיה.

<יחזקאל ליפשיץ: כפי שנאמר לפני כן על-ידי המשרד להגנת הסביבה, בעצם רבות מן הפליטות מיוחסות למשק האנרגיה.

<יחזקאל ליפשיץ: חשוב לזכור שאנחנו קצת מיוחדים בעולם, ואומר בשתי מילים.

<יחזקאל ליפשיץ: קודם כול, לצערי היום – ואני מקווה שבעתיד זה ישתנה – אנחנו לא יכולים לסמוך על שכנינו מבחינת הבטחת אספקה.

<יחזקאל ליפשיץ: זה שונה מאירופה.

<יחזקאל ליפשיץ: באירופה יש רשת משותפת, מכירת חשמל ממדינה אחת לשנייה.

<יחזקאל ליפשיץ: אנחנו רצינו למתוח פה צינור גז ממצרים וגם הוא חוּבל.

<יחזקאל ליפשיץ: עכשיו נעביר גז למצרים.

<יחזקאל ליפשיץ: מבחינת הייצור אנחנו כרגע יכולים לסמוך רק על עצמנו.

<יחזקאל ליפשיץ: אנחנו מה שנקרא "אי אנרגטי".

<יחזקאל ליפשיץ: זה דבר ראשון.

<יחזקאל ליפשיץ: לכן כרגע אנחנו צריכים לסמוך על עצמנו.

<יחזקאל ליפשיץ: אני מקווה שזה ישתנה.

<יחזקאל ליפשיץ: יש גם רעיונות לחבר מדינות אחרות, כמו קפריסין וכולי.

<יחזקאל ליפשיץ: נושא נוסף, בשונה מן העולם אנחנו גם מדינה צומחת, ואנחנו שמחים על כך כמובן.

<יחזקאל ליפשיץ: הגידול הממוצע בארץ הוא כ-1.8%.

<יחזקאל ליפשיץ: באירופה אתה בוודאי יודע שהגידול אפסי או מאוד-מאוד נמוך ולכן צריך לקחת גם את זה בחשבון.

<יחזקאל ליפשיץ: חשוב לזכור לאפשר גמישות למשק האנרגיה, כלומר שהמשק הזה יהיה גמיש.

<יחזקאל ליפשיץ: חשוב לאפשר יתירוּת.

<יחזקאל ליפשיץ: אם יש נפילה בתחנות הכוח, דבר שקורה מטבע הדברים כל הזמן, אז חשוב לאפשר יתירות של 20%-25%.

<יחזקאל ליפשיץ: זה דבר שמקובל בעולם.

<יחזקאל ליפשיץ: חשוב לאפשר למשק האנרגיה להיות בעל יתירות, לאפשר לספק לעצמו את הצרכים.

<יחזקאל ליפשיץ: גם אנחנו עשינו הרבה מאוד פעילויות בתחום ההתייעלות האנרגטית.

<יחזקאל ליפשיץ: אנחנו מובילים את התחום הזה שנים רבות מאוד.

<יחזקאל ליפשיץ: המשרד ידוע בפרויקטים למגזר הביתי – החלפת מקררים, מזגנים, כל הדברים שקיבלו הרבה מאוד תקשורת.

<יחזקאל ליפשיץ: לפי חישובים שלנו משפחה שהחליפה את מוצרי החשמל הישנים שלה בחדשים חסכה – וזה מגיע לחשבון החשמל הדו-חודשי שלה – יותר מ-2,000 שקלים בשנה.

<יחזקאל ליפשיץ: כלומר, אם החלפת מקרר ישן במקרר חדש, אם החלפת מזגן ישן בחדש, אם החלפת את דוד החשמל בדוד השמש והתקנת נורות חסכוניות חסכת יותר מ-2,000 שקלים בשנה, הרבה מאוד כסף.

<יחזקאל ליפשיץ: זה בא בחשבון החשמל החודשי שלנו.

<יחזקאל ליפשיץ: מעבר להתייעלות אנרגטית זה דבר כלכלי.

<יחזקאל ליפשיץ: לפי הנתונים שלנו – ואני מסכים לחלוטין עם המשרד להגנת הסביבה – כל 20 אגורות שהמדינה השקיעה בנושא התייעלות אנרגטית בפרויקטים שלנו חסכו 20 קוט"ש לשנה.

<יחזקאל ליפשיץ: זה דבר פנטסטי.

<יחזקאל ליפשיץ: מעבר לזה, זה מעודד את הפעילות הכלכלית.

דוד אמסלם: איפה השקעתם כסף?

<יחזקאל ליפשיץ: בהרבה מאוד פרויקטים.

<יחזקאל ליפשיץ: קודם כול, במגזר הביתי, כפי שאמרתי, יותר מ-200 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: איפה?

דוד אמסלם: באילו נושאים?

<יחזקאל ליפשיץ: היה פרויקט לבתי-מלון, כי בתי-מלון הם צרכני אנרגיה משמעותיים מאוד, להחלפת מוצרי חשמל ישנים בחדשים, תאורה, מערכות חימום וקירור.

<יחזקאל ליפשיץ: רשויות מקומיות מכל הארץ, גם הרבה מאוד רשויות מקומיות מן המגזר הערבי שהן צרכניות חשמל כבדות זכו אצלנו במכרזים להתייעלות אנרגטית.

<יחזקאל ליפשיץ: גם מפעלים, גם קניונים.

<יחזקאל ליפשיץ: הרבה מאוד צרכני חשמל כבדים קיבלו מאתנו כסף, בסך הכול מאז שנת 2010 כ-170 מיליון שקלים רק בתחום הזה.

<יחזקאל ליפשיץ: שוב, אני שם בצד את המגזר הביתי, שגם בו השקענו יותר מ-200 מיליון שקלים.

<יחזקאל ליפשיץ: הפרויקטים האלה מצוינים.

<יחזקאל ליפשיץ: מדובר עכשיו על הגדלת הפריון כי אנחנו רוצים להתחרות בעולם.

<יחזקאל ליפשיץ: אחד הדברים להגדלת הפריון הוא להפחית את ההוצאות שלך על צריכת החשמל, זה אחד הצעדים הראשונים.

<יחזקאל ליפשיץ: הזכיר פה לפני כן ד"ר גיל פרואקטור, אנחנו חלק מרכזי בצוות הבין-משרדי.

<יחזקאל ליפשיץ: המטרה שלנו להגיש ביחד איתם לממשלה את יעד ההפחתה של גזי החממה, כאשר גזי החממה, מטבע הדברים, הרוב המוחלט דורש התייעלות אנרגטית.

<יחזקאל ליפשיץ: אנחנו מובילים את זה, נמשיך להוביל את זה.

<יחזקאל ליפשיץ: המטרה היא ליצור כלים כלכליים.

<יחזקאל ליפשיץ: להסתמך גם על תקציב המדינה, אבל לא רק על תקציב המדינה כדי לקדם את התחום הזה.

<יחזקאל ליפשיץ: אנחנו מקווים להמשיך לשתף פעולה ביחד עם המשרד להגנת הסביבה ועם משרדים אחרים כדי לקדם את התחום.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לתת לכם עצה קטנה, גם לכם וגם למשרד להגנת הסביבה, בעניין ההתייעלות האנרגטית בנושא התאורה.

דוד אמסלם: תאורת לד – ערכתי על זה עשרות דיונים.

דוד אמסלם: כרגע יש בעיה בגלל שתאורת לד עוד לא מתוקננת ויש בעיה ברמת התאורה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.

דוד אמסלם: לדעתי כדאי שתיכנסו אתם ותובילו את התקן הארצי.

דוד אמסלם: כל עיר עושה כרצונה.

דוד אמסלם: חקרתי את הנושא באופן אישי, הקדשתי לו מאות שעות.

דוד אמסלם: יש בעיה באיכות, לכן בירושלים לא הכנסנו את זה.

דוד אמסלם: לא קידמתי את זה מכיוון שכרגע זה עדיין לא נתן את התוצר הנכון, מבחינתי.

<קריאה: אין תקן.

דוד אמסלם: לכן הייתי מציע לכם שתיכנסו אתם כממשלה ותובילו את הנושא, לתקנן אותו ולכוון את המערכות העירוניות.

דוד אמסלם: בסופו של דבר העניין מתבצע דרך המערכת המוניציפלית.

<יחזקאל ליפשיץ: זה בהחלט על סדר היום.

<יחזקאל ליפשיץ: אגב, עיריית ירושלים החליפה את הנורות ברמזורים באמצעות סבסוד של משרד האנרגיה.

דוד אמסלם: בקטנה.

<יחזקאל ליפשיץ: זה הרבה כסף.

<יחזקאל ליפשיץ: אתה יודע כמה רמזורים יש בירושלים.

דוד אמסלם: יש פה קרוב ל-60,000 עמודי תאורה.

דוד אמסלם: תבין את המשמעות.

דוד אמסלם: דרך אגב, ניהלתי משא ומתן עם גורמים שהיו מוכנים להחליף אותם על חשבונם, שנממן אותם רק באמצעות החיסכון.

<גיל פרואקטור: אני רוצה להגיד במשפט אחד, בשבוע שעבר קיימנו דיון במשרד הבינוי בדיוק על הנושא של תאורת לד.

<גיל פרואקטור: שם מדובר בישובים חדשים.

תמר זנדברג: לפני שהתקנתם תאורת לד בישובים החדשים, ישובים חדשים באופן כללי זה דבר אנטי סביבתי.

תמר זנדברג: כל מה שתבנה שם, בנייה ירוקה והכול, לא יחפה על הנזק.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתוח את הדיון פה.

דוד אמסלם: זרקתי את זה כהערת אגב, אבל הייתי מציע לך, לפני שאתה נפגש עם הישובים, תשב עם חזי ליפשיץ ותסכמו אתם ביניכם כנציגי הממשלה מה העמדה.

<גיל פרואקטור: הם חלק מן הצוות הזה.

דוד אמסלם: אני מציע, לפני שיוצאים החוצה תסכמו אתם.

דוד אמסלם: זה הסיפור בחוץ.

דוד אמסלם: אני מספר לכם כרגע מהצד השני איך זה עובד.

דוד אמסלם: כשאתם מתקננים ומביאים את ההחלטה המקצועית – אחרי שבחנתם אותה כולם "מיישרים קו" איתה.

דוד אמסלם: אחרת, כל אחד מושך לאן שהוא רוצה ונהיית שקשוקה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: אבי זוהר, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה יודע שהיה לנו דיון על אופניים לפני שבועיים.

דוד אמסלם: השתתפת?

דוד אמסלם: בסדר גמור.

<אבי זוהר: שוב אני מצטרף לברכות.

<אבי זוהר: תודה על הדיון החשוב הזה.

<אבי זוהר: דווקא בהתייחס לדיון שבו הוצג שוב ש-120,000 אופניים חשמליים עלו לכבישים, לשבילים ולמדרכות בשנתיים האחרונות, אין מדיניות ממשלתית, אין התייחסות רצינית.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

דוד אמסלם: אתה רוצה לקיים את הדיון פעם נוספת?

<אבי זוהר: נכון, אבל זה רק חוזר וחורה לנו כשאנחנו מדברים על היעדר מדיניות בתחום פליטות גזי החממה.

<אבי זוהר: יש פה הזדמנות.

<אבי זוהר: צריך למנף אותה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הייתי מבקש, כמו בכל דיון, מי שיכול להוסיף שידבר.

דוד אמסלם: אין עניין לדבר לשם הדיבור.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אם מישהו רוצה להוסיף איזה נושא שלא דיברנו עליו, אהלן וסהלן.

תמר זנדברג: אתה יודע איך זה, אדוני היושב-ראש, כל הדברים כבר נאמרו אבל לא על-ידי כל הדוברים.

תמר זנדברג: צריך לתת הזדמנות שווה.

תמר זנדברג: ..

דוד אמסלם: נועה סגל מן המועצה האזורית מנשה, בבקשה.

<נועה סגל: אני מנהלת מחלקת קיימות וסביבה במועצה האזורית מנשה.

<נועה סגל: אני מודה לך, דודו אמסלם.

<נועה סגל: אני מייצגת את המועצה בנושא המפחמות, שלשמחתי הרבה עלה כאן כבר שלוש פעמים.

<נועה סגל: דודו אמסלם, אתה מכיר את הנושא לעומק.

<נועה סגל: השר להגנת הסביבה, להפתעתי הרבה, אפילו כבר קבע פגישה עם שר החקלאות, ודני עטר אני כבר רואה שמייצג אותנו.

<נועה סגל: אין לי מה להוסיף מעבר לזה שאני מצפה – ונעקוב אחרי זה – שאתה תייצג אותנו עד ששני המשרדים, המשרד להגנת הסביבה ומשרד החקלאות, והכנסת והממשלה יגיעו להסדרת הנושא ולפתרון הולם.

דוד אמסלם: דרך אגב, לימיני יושבת לאה קריכלי, שהיא המנהלת של כולנו.

דוד אמסלם: כבר דיברנו על זה ובעזרת-השם נערוך דיון בנושא המפחמות.

<נועה סגל: תודה רבה לך.

<מאיה קרבטרי: נעים מאוד, אני מנהלת תחום סביבה בפורום ה-15.

<מאיה קרבטרי: למי שלא מכיר, פורום ה-15 הוא הערים העצמאיות בישראל, מחיפה ועד באר-שבע וכל מה שבאמצע.

<מאיה קרבטרי: אני מברכת מאוד על הדיון.

<מאיה קרבטרי: מאוד מרגש אותי להיות כאן פעם ראשונה ביום הסביבה בכנסת כאורחת ולא כמארגנת.

<מאיה קרבטרי: מרגש מאוד לראות אנשים רבים כאן.

<מאיה קרבטרי: פורום ה-15, למי שלא מכיר, הוא הגורם השלטוני הראשון שגיבש מדיניות אקלים בישראל.

<מאיה קרבטרי: ב-2008 18 עיריות – לצד פורום ה-15 גם אשקלון ירושלים ובת-ים הצטרפו – החליטו על התחייבות להפחתה של 20% מפליטות גזי החממה שלנו, אגב, לא ביחס לתחזית "עסקים כרגיל" אלא ביחס ליעד האבסולוטי של שנת 2000, כלומר יעד אפילו יותר מתקדם ממה שהממשלה אחרי זה הצהירה עליו.

<מאיה קרבטרי: למעשה במובן הזה העיריות שלנו מובילות את המדיניות.

<אבי ענתי: זה כולל את התעשייה?

<מאיה קרבטרי: כולל הכול.

<מאיה קרבטרי: ההפחתה היא בכל המגזרים.

<מאיה קרבטרי: במסגרת זו גיבש הפורום תוכנית.

<מאיה קרבטרי: לא רק אמנה שחתמו עליה, אלא תוכנית אופרטיבית ליישום הפחתת פליטות גזי חממה.

<מאיה קרבטרי: במובן הזה הוא מוביל את הדרך הרבה לפני הממשלה, אבל הוא גם זוכה לתמיכה מקצועית ושותפות עם המשרד להגנת הסביבה וגם ארגוני הסביבה והמועצה הישראלית לבנייה ירוקה והוא מוביל צעדים בפועל על מנת להפחית פליטות.

<מאיה קרבטרי: בראשן ההחלטה, לדוגמה, על אימוץ התקן הישראלי לבנייה ירוקה בכל ערי הפורום, באיזה מתווה מדורג, שלא ניכנס אליו עכשיו.

<מאיה קרבטרי: חשוב לנו לומר שלמרות שהעיריות עושות הרבה ויכולות לעשות הרבה, ופורום 15 והעיריות הנוספות שהצטרפו אלינו הם ההוכחה לכך, לא ניתן להגיע להפחתה אמיתית של פליטות בצורה רצינית שתעמוד ביעד ללא סיוע של הממשלה.

<מאיה קרבטרי: אני לא מדברת רק על סיוע כספי אלא גם על סיוע במדיניות.

<מאיה קרבטרי: ישראל היא מדינה ריכוזית במיוחד ואינה מבוזרת.

<מאיה קרבטרי: בתחומים רבים לרשויות המקומיות יש פחות אחריות וסמכות מאשר במדינות אירופה, ארצות-הברית וכולי, ולכן אין ספק שדרושה מדיניות ממשלתית, ויפה שעה אחת קודם.

<מאיה קרבטרי: אנחנו קוראים לכל משרדי הממשלה – ויש לנו שיתוף פעולה מעולה עם משרדי הממשלה בתחום המקצועי – אבל הממשלה עצמה כגוף צריכה להיות מחויבת.

<מאיה קרבטרי: אנחנו קוראים לכם לחדש את התוכנית הלאומית להפחתת פליטות, לרבות הסיוע התקציבי גם לרשויות המקומיות וגם לתעשיות ולכל המגזרים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ד"ר דובי שפיגלר נמצא פה?

דוד אמסלם: הוא יצא.

דוד אמסלם: אלי בריף מ"מגמה ירוקה", בבקשה.

<אלי בריף: נעים מאוד, אני מ"מגמה ירוקה".

<אלי בריף: "מגמה ירוקה" הוא ארגון שקיים 18 שנים, צעירים שמובילים מדיניות ומציאות סביבתית בישראל, שנמצאים בהרבה מאוד תחומים ופועלים ומובילים קמפיינים סביבתיים.

<אלי בריף: חשוב לי להגיד גם ליושב-ראש וגם לשר שיצא, שמבחינתנו הוועדה הזאת והמשרד – מבחינתנו הם ברמת קדושה, כלומר זה הדבר הכי חשוב שקורה פה בכנסת.

<אלי בריף: השר והמשרד זה הדבר הכי חשוב.

<אלי בריף: אנחנו פועלים ואנחנו נהיה אתכם.

<אלי בריף: אני אוהב מאוד את הגישה המעשית שלך.

<אלי בריף: חשוב גם להגיד שמבחינתנו הנושאים, כפי שאתה בא ממקום סביבתי וחברתי, מבחינתנו החיבור מאוד-מאוד ברור.

<אלי בריף: אם במפרץ חיפה או באשדוד יש זיהום אוויר אז זה גם חברתי וגם סביבתי, ואם לא משקיעים בערים הקיימות זה גם סביבתי וגם חברתי.

<אלי בריף: כל זה מתקשר לנושא האקלים, שמצד אחד יכול להיראות מאוד-מאוד רחוק, אבל פה הוא מאוד-מאוד קרוב.

<אלי בריף: הוא מתחבר לדברים.

<אלי בריף: זה לא ב-2020, זה לא ב-2030, זה לא בכמה הטמפרטורה תעלה בסוף המאה אלא זה דברים שקורים עכשיו בוועדות התכנון.

<אלי בריף: זאת אומרת, אם השר ממפלגת כולנו מתכוון באמת לטפל במפרץ חיפה אז עליו להתייחס גם לתוכניות קיימות.

<אלי בריף: ב-8 ביולי ידונו בתוכנית להרחבת בתי הזיקוק במפרץ חיפה, לא רק להפחית אלא להרחיב.

<אלי בריף: זה קורה במועצה הארצית לתכנון בבית וגן בירושלים.

<אלי בריף: אני מזמין אתכם להסתכל, החוברת הזאת מלאה בפתרונות אופרטיביים.

<אלי בריף: בעמוד 39, בפרק של "מגמה ירוקה" יש שם נושאים שאנחנו מובילים אותם ודברים ספציפיים שקורים כרגע בוועדות התכנון, ששם צריך להשמיע את הקול.

<אלי בריף: זה מתחבר לגישה הפרקטית.

<אלי בריף: אני רוצה לבקש שתשמעו את שקד ארד.

<אלי בריף: יש נושא חשוב שקשור מאוד להפחתת פליטות, נושא שאנחנו כארגוני סביבה ובכלל התנועה הסביבתית לא מספיק מתייחסים אליו.

<אלי בריף: אני רוצה לבקש שתאפשרו לשקד ארד לשאול שאלה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: הדיון מכאן ואילך מתנהל בדיוק כמו פליטת גזי החממה.

דוד אמסלם: אסביר למה אני מתכוון.

דוד אמסלם: יש לנו 10 דקות עם 6 דוברים.

דוד אמסלם: אם מישהו יגזים אז השני לא ידבר.

דוד אמסלם: זה כמו המדינות.

<אלי בריף: מ-3 הדקות שניתנו לי הורדתי דקה וחצי כדי לתת לה לשאול במשך 10 שניות.

דוד אמסלם: כנראה השעון שלך לא כל-כך טוב.

דוד אמסלם: ..

דוד אמסלם: תשאלי ובזה נגמר, בבקשה.

<שקד ארד: עלו פה כל מיני נושאים שקשורים להפחתה של פליטות גזי חממה.

<שקד ארד: מדברים על נתונים ברמה העולמית, ש-50% מפליטות גזי החממה הן בגלל משק החי, בגלל בשר וחלב.

<שקד ארד: הנושא הזה אולי עלה פה באיזו כותרת קטנה בנושא החקלאות, אבל דיברו פה על החלפת נורות ולא דיברו פה משק החי.

<שקד ארד: השאלה שלי מה אתם מתכננים לעשות בסוגיה הזאת, להפחית את הצריכה של האוכלוסייה של בשר וחלב כדי להפחית את הפליטה של גזי חממה.

<שקד ארד: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני מקווה שלא יהיה מישהו שיעלה עכשיו את נושא המחזור כתוצאה מן הסיפור הזה של החלב.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, נערוך דיון על נושא פליטות גזי החממה, דיון מקצועי עם המשרד להגנת הסביבה ואז את מוזמנת לבוא ולשאול.

דוד אמסלם: יוסף אברמוביץ, בבקשה.

דוד אמסלם: 3 דקות לרשותך.

<יוסף אברמוביץ: תודה.

<יוסף אברמוביץ: אני מ"אנרגיה גלובלית".

<יוסף אברמוביץ: אני משקיע וחלוץ בתחום האנרגיה הסולרית בישראל, במזרח אפריקה, מערב אפריקה ואפילו אצל רוב השכנים שלנו.

<יוסף אברמוביץ: בואו נגיד את האמת, בישראל היום יש מונופול של 98% של אנרגיה פוסילית.

<יוסף אברמוביץ: זה לא בריא לאנשים וזה לא בריא לשוק.

<יוסף אברמוביץ: צריכים לפתוח את שוק האנרגיה לאנרגיות מתחדשות ולשבור את המונופול הפוסילי.

<יוסף אברמוביץ: צריך לפתוח את המכסות לאנרגיה סולרית, ובלי השפעה תקציבית, שזה יהיה באותו מחיר לפי דוח קנדל.

<יוסף אברמוביץ: היום אין אופק ואין ודאות.

דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אותך שאלה שמסקרנת אותי ותענה לי רק כן או לא, ואחרי זה נתקדם.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה אחרי זה נדבר שנינו.

דוד אמסלם: אני מבין שהאנרגיה החלופית לא מתקדמת בגלל שאלה כלכלית.

<יוסף אברמוביץ: לא.

<יוסף אברמוביץ: זה בגלל אינטרסים, ובלי מנהיגות בארץ- - -

דוד אמסלם: אחרי כן אדבר אתך על זה.

דוד אמסלם: לא עכשיו.

דוד אמסלם: בבקשה תמשיך.

<יוסף אברמוביץ: אנחנו מבקשים אותו מחיר לפי דוח קנדל.

דוד אמסלם: אתה מסוגל למכור חשמל במחיר של חברת החשמל?

<יוסף אברמוביץ: באותו מחיר.

דוד אמסלם: מישהו עוצר את זה ממך?

<יוסף אברמוביץ: באותו מחיר.

<יוסף אברמוביץ: לא רק אני, כל השוק.

<יוסף אברמוביץ: איפה יש אופק ואיפה יש ודאות?

<יוסף אברמוביץ: רק חזרתי מגרמניה, שם יש חצי ימי שמש ממה שיש לנו והם כבר הגיעו ל-28% אנרגיות מתחדשות ופועלים לעלות ל-45% אנרגיות מתחדשות.

<יוסף אברמוביץ: מה המדינות באמת צריכות לעשות?

<יוסף אברמוביץ: יש לי כמה דוגמאות.

<יוסף אברמוביץ: לבחון מה יש לנו בשפע ולבנות תוכנית.

<יוסף אברמוביץ: בקוסטה ריקה – 100% אנרגיות מתחדשות, באיסלנד – 100% אנרגיות מתחדשות, בניקרגואה- - -

דוד אמסלם: אין להם תחנות כוח?

דוד אמסלם: אין להם כלום?

<יוסף אברמוביץ: יש להם תחנות כוח מתחדשות.

<יוסף אברמוביץ: לא שורפים, לא שורפים.

<יוסף אברמוביץ: יש דרך אחרת בעולם.

דוד אמסלם: בגלל שאין לנו זמן, הייתי רוצה לפגוש אותך לבד, תבוא אלי למשרד ונדבר על זה במשך חצי שעה.

דוד אמסלם: זה נושא שמרתק אותי.

<יוסף אברמוביץ: כבוד גדול הוא לי.

דוד אמסלם: כשנכנסתי לנושא בזמנו היה סבסוד ממשלתי לכל הפנלים הסולריים.

דוד אמסלם: ברגע שהורידו את זה הסיפור נעצר.

<יוסף אברמוביץ: יש לי הצעה אחת קטנה, שינוי חוק.

<יוסף אברמוביץ: שני-שלישים מפליטות גז החממה של ישראל נובעים מתחנות כוח.

<יוסף אברמוביץ: צריך שינוי, שהמשרד להגנת הסביבה יהיה חבר במליאת רשות החשמל, שבכל החלטה בנושא של אנרגיה הם יהיו חלק מן הגורמים.

דוד אמסלם: אנחנו נשמע אותם בעניין החבילה שהם ירצו להציג לנו.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס כעת יותר מדי לפרטים אבל יש להם גם מה שנקרא "קום, עשה" מבחינתם ויש גם את עניין הפיקוח.

דוד אמסלם: הם מתעסקים בעיקר בנושאים רגולטיביים.

דוד אמסלם: המשרד "קצר" בתקציבים אבל יש בו יותר את עניין הרגולציה והתקנות.

דוד אמסלם: זאת תהיה החבילה שהם יצטרכו לבנות, לדעתי.

<יוסף אברמוביץ: פוליטית העזרה שלך חשובה.

דוד אמסלם: אותי מעניין הסיפור הכלכלי מכיוון שבסופו של דבר, לפי תפיסת עולמי, כאשר משהו לא כלכלי לאורך זמן קשה להחזיק אותו באוויר.

דוד אמסלם: יש גם הרבה אנשים שיכולים להוריד אותו, בגלל סיבות שאין כסף, אין פה, אין שם.

דוד אמסלם: אבל אם הוא בחינם- - -

<יוסף אברמוביץ: באותו מחיר.

דוד אמסלם: אם הדלתא לא קיימת אז אין שום סיבה לא לקבל מוצר נכון ונקי בחינם.

דוד אמסלם: למה לא לעשות את זה?

<יוסף אברמוביץ: בגלל המונופול.

דוד אמסלם: תקבע אתי פגישה.

דוד אמסלם: זה מעניין אותי.

<יוסף אברמוביץ: תודה, תודה.

דוד אמסלם: ליביה לינק ממשרד החוץ, בבקשה.

<ליביה לינק-רביב: שלום, תודה.

<ליביה לינק-רביב: אקצר בדברים.

<ליביה לינק-רביב: קודם כול, אברך את הוועדה ואת כבוד היושב-ראש על הדיון החשוב הזה.

<ליביה לינק-רביב: אנחנו שמחים מאוד להיות פה.

<ליביה לינק-רביב: כפי שכבר נאמר פה, היות וכל התהליך הזה בסופו של דבר מתכנס לאיזו מסגרת בינלאומית, חשוב להדגיש שהקהילה הבינלאומית רואה חשיבות עליונה לטיפול בשינוי אקלים.

<ליביה לינק-רביב: אנחנו במשרד החוץ מקיימים דיאלוגים שוטפים עם מדינות ידידות, עם מה שאנחנו קוראים לו Like-minded.

<ליביה לינק-רביב: אין מדינה שלא מזכירה את הנושא הזה, אין מדינה שלא שואלת אותנו מה הולך להיות היעד שלנו, איך אנחנו מטפלים בנושא ומשמיעה לנו מהניסיון שלה.

<ליביה לינק-רביב: חשוב לדעת שיש מאתנו ציפייה לבוא עם תוכנית ועם יעד לאומי שאפתני ומשמעותי.

<ליביה לינק-רביב: אנחנו עושים בנושא הזה פעילות לא קטנה.

<ליביה לינק-רביב: אנחנו מנהלים דיאלוג עם מדינות ידידות.

<ליביה לינק-רביב: רק לפני חודש אירחנו פה את שגרירת צרפת לנושא שינוי אקלים.

<ליביה לינק-רביב: היות והם המארחים של הוועידה הם מובילים את הנושא ולוקחים אותו בצורה רצינית מאוד.

<ליביה לינק-רביב: מעבר לנימוק הכלכלי שהועלה פה והפן של הביטחון האנרגטי, שהוא בוודאי חשוב, לנו חשוב להדגיש את הפן המיתוגי-הסברתי של הנושא הזה.

<ליביה לינק-רביב: אנחנו בימים טרופים של BDS, ואני לא צריכה לפרט, ודוחות בינלאומיים של האו"ם שהתפרסמו רק אתמול.

<ליביה לינק-רביב: הנושא הזה, של שינוי אקלים, מבחינתנו הוא עוד אבן בחוסן הלאומי של מדינת ישראל, לא פחות מזה.

<ליביה לינק-רביב: חוסן לאומי של מדינת ישראל.

<ליביה לינק-רביב: הצטרפנו למועדון היוקרתי של ה-OECD.

<ליביה לינק-רביב: זה לא רק כבוד, זה גם אחריות לדבר את הדיבור של המועדון הזה.

<ליביה לינק-רביב: מדינת ישראל רוצה לצאת לוועידת האקלים בפריז במשלחת מכובדת, משמעותית, רמת דרג.

<ליביה לינק-רביב: אני מזמינה את כל המשרדים הרלוונטיים לקחת חלק במשלחת הזאת.

<ליביה לינק-רביב: בוועידה הזאת יהיה יום מיוחד לפרלמנטרים מכל העולם.

<ליביה לינק-רביב: אני מאתגרת את חברי הכנסת להצטרף אלינו ולקחת חלק במשלחת הזאת.

<ליביה לינק-רביב: תודה.

דוד אמסלם: מצוין.

דוד אמסלם: אם תזמינו את הוועדה נשמח לקחת אותה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: סטלה אבידן, בבקשה.

<סטלה אבידן: קודם כול, אני מצטרפת לברכות.

<סטלה אבידן: אתייחס עוד פעם לנושא התחבורה הציבורית.

<סטלה אבידן: אחת הבעיות הכי גדולות היא חוסר הידברות בין השלטון המקומי לבין משרד התחבורה, וזה בסמכותך.

<סטלה אבידן: נא לקדם רשויות תחבורה אזוריות.

דוד אמסלם: הוועדה שלנו לא עוסקת בתחבורה.

דוד אמסלם: בזה עוסקת ועדת הכלכלה.

דוד אמסלם: נדבר עם איתן כבל.

<סטלה אבידן: אבל אתם עוסקים בשלטון המקומי.

דוד אמסלם: הסברתי.

דוד אמסלם: עוד פעם אתן את הדוגמה של הטאסה והאוטו?

דוד אמסלם: לא צריך.

<סטלה אבידן: אסיים את המשפט.

<סטלה אבידן: מה שהכי חשוב, לעודד את השלטון המקומי להסכים ביחד עם משרד התחבורה להקים רשויות תחבורה אזוריות ולא ארציות כדי שנוכל לקדם את התחבורה.

<סטלה אבידן: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: את נכנסת כבר למבנה ארגוני דרך זה.

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: הילה ביניש, בבקשה.

<הילה ביניש: אני מנכ"לית "המועצה הישראלית לבנייה ירוקה".

<הילה ביניש: סקטור הבנייה, כפי שנאמר, אחראי על יותר מ-60% מצריכת האנרגיה בישראל לפי דוח מקינזי.

<הילה ביניש: פורום ה-15 עשה מהלך יוצא מן הכלל שהקפיץ את כמות הבנייה הירוקה בישראל בצורה משמעותית בשנת 2014 ובשנה הנוכחית.

<הילה ביניש: אנחנו יודעים ורואים שכאשר יש מדיניות, אם זה מדיניות עירונית של 18 ערים ואם זה מדיניות ממשלתית, היא יכולה לשנות את המציאות.

<הילה ביניש: יש תקינה, יש את כל הבסיס שמוכן ועבדו עליו בשנים האחרונות לא מעט.

<הילה ביניש: המשרד להגנת הסביבה עושה עבודה יוצאת מן הכלל, בשיתוף עם כלל מחזיקי העניין.

<הילה ביניש: אני יכולה להגיד שהם מגיעים לכל מי שעוסק בתחום מכל התחומים, אם זה יזמים, קבלנים, משרדים שמתעסקים בתכנון וכולי.

<הילה ביניש: בסוף מה שצריך זה מנהיגות והחלטה.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: התקינה מחייבת אותם?

<הילה ביניש: היום הגוף היחיד שלקח עליו לחייב זה פורום ה-15.

דוד אמסלם: למה?

<הילה ביניש: כי הוא מוביל, כי הוא רואה בדבר הזה חשיבות ויכולת להפחית פליטות.

<הילה ביניש: הוא התחייב.

דוד אמסלם: נחמד שהוא קיים, אבל אני מניח שמישהו בזרועות הממשלתיות צריך להוביל את זה.

<הילה ביניש: מי שמוביל את זה ברמת המדינה זה המשרד להגנת הסביבה, שעושה עבודה יוצאת מן הכלל מקצועית, משתף את כל מי שאמור להיות חלק מזה, את כל השוק.

<הילה ביניש: כדי שזה ייושם צריך מנהיגות ממשלתית.

<הילה ביניש: אני חושבת שהוועדה הזאת, ביחד עם הפחתת פליטות גזי החממה וועידת פריז, יכולה בחצי השנה הקרובה- - -

דוד אמסלם: אגיד לך משהו, בואי נעצור פה שנייה וארצה ממך משהו.

דוד אמסלם: אני אדם ממוקד מאוד.

דוד אמסלם: הייתי רוצה שתבואי אלי, אולי ל-3-4 דקות, ותסבירי לי.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על הבנייה.

דוד אמסלם: אם מדברים על גזי חממה אז אנחנו בסרט אחר.

דוד אמסלם: הייתי מציע, כל אחד יביא את הפזל הקטן שלו, בואו נקדם אותו ויכול להיות שבתמונה המצרפית כל התמונה תסתדר.

דוד אמסלם: תדברי אתי על הבנייה ואז נראה איך אנחנו מקדמים פה ישיבה ספציפית על הנושא.

דוד אמסלם: בסדר?

<הילה ביניש: תודה.

דוד אמסלם: מרים גרמז, בבקשה.

<מרים גרמז: תודה רבה.

<מרים גרמז: אני מנכ"לית עמותת "שומרה לסביבה טובה".

<מרים גרמז: אנחנו ארגון סביבתי עם מיקוד על קיימוּת סביבתית-חברתית במגזר האורבני.

<מרים גרמז: פרויקט הדגל שלנו בשנים האחרונות הוא בנושא מִחזור מים אפורים.

<מרים גרמז: רק מתוך הקונטקסט הזה, של החשיבות של שימור מים, אם זה במִחזור מים אפורים או כל צורה אחרת- - -

דוד אמסלם: מה זה "מים אפורים"?

<מרים גרמז: "מים אפורים" הם מים אחרי שימוש בתוך מבנה.

<מרים גרמז: השימוש החוזר במקום הלוקלי.

<מרים גרמז: זה אחת האפשרויות של שימור מים ברמה עירונית-אזורית מתוך ארגז הכלים של תכנון רגיש למים.

<מרים גרמז: זה פשוט מעניין מאוד, אלא אם כן פספסתי כאן משהו, לא שמעתי, עם כל האקו-סיסטם הרחב המשפיע על שינוי האקלים, על המרכיב של מים.

<מרים גרמז: אנחנו צריכים לזכור, למרות שישראל יצאה מהמצוקה המרבית של משבר המים, שאם לא ניקח צעדים גם לשמר מים ואם נהיה כאילו במצב רגוע בגלל שיש לנו התפלה, נמצא את עצמנו בעוד 20 שנים ממשיכים להוסיף עוד מתקני התפלה במקום זה שהתחלנו ליישם לטווח רחוק כל מיני צורות של שימור מים שיכולות לחסוך לנו מתקן התפלה אחד או שניים.

<מרים גרמז: זה גם תורם לנושא של "אכילת חופים", אנרגיה וגם לכל הנושא של הובלת מים ממקורות מים לערים וכדומה.

<מרים גרמז: זה גם נושא של אנרגיה.

<מרים גרמז: מעבר לזה שאנחנו יודעים שבעולם כולו יש מצוקה הולכת וגוברת למשאב המאוד-מאוד יקר הזה שקוראים לו מים.

<מרים גרמז: זה דבר אחד.

<מרים גרמז: רק עוד דבר קטן, מבחינת האקו-סיסטם, מדברים כאן כל הזמן על אנרגיות מתחדשות.

<מרים גרמז: לא שמתי לב שדיברו על דלקים חלופיים.

דוד אמסלם: דיברו פה גם על דלקים חלופיים.

<מרים גרמז: סליחה, אז בסדר גמור.

<מרים גרמז: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: טובה אבן-חן, בבקשה.

<טובה אבן-חן: שלום.

<טובה אבן-חן: אני חברה בוועד המנהל של ארגון "תחבורה בדרך שלנו".

<טובה אבן-חן: דיברו פה הבוקר, ואמר גם גיל פרואקטור, על תיעדוף של תחבורה ציבורית, הסטת הרכב הפרטי לתחבורה ציבורית.

<טובה אבן-חן: רבותי, אף אחד שמגיע עם הרכב שלו לתל-אביב לא רוצה לעלות על אוטובוס היום כי אין מספיק אוטובוסים, כי אין תיעדוף לנת"צים וכי אין חשיבה מערכתית איך לעשות את זה.

<טובה אבן-חן: אנחנו עומדים בפני הזדמנות פז.

<טובה אבן-חן: הם אומרים: 6 שנים.

<טובה אבן-חן: אני אומרת: 7 שנים רעות עומדות לפנינו בתל-אביב.

<טובה אבן-חן: הייתי מבקשת שתצא מפה קריאה לעצור לעוד חודש את העשייה, את החפירות של הרכבת הקלה בתל-אביב ולהוסיף עוד 300 אוטובוסים, תיעדוף לתחבורה ציבורית, איסור על כניסה של רכב פרטי למטרופולין.

<טובה אבן-חן: זה יהיה מינוף, 7 שנים שיהיו מינוף לכל עם ישראל לעשות משהו מועיל בנושא הזה, שאני מברכת שהוא בכלל נכלל בארגוני סביבה.

<טובה אבן-חן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, התבלבלנו בוועדה.

דוד אמסלם: אנחנו בוועדה הזאת לא עוסקים בתכנון תחבורה ציבורית.

דוד אמסלם: אני חושב שגם נכנסת להיבט אחר, שאני מכיר אותו מירושלים.

דוד אמסלם: אני גם ניהלתי תוכנית-אב לתחבורה ורכבת קלה פה.

<טובה אבן-חן: אתה לא רוצה לדבר על זה.

<טובה אבן-חן: ..

דוד אמסלם: לא, זה סיפור אחר.

דוד אמסלם: זה כבר דורש שבוע עיון.

דוד אמסלם: לא יום עיון אלא שבוע עיון.

דוד אמסלם: שמעון רדליך, בבקשה.

<שמעון רדליך: תודה.

<שמעון רדליך: אני מנכ"ל "תמהיל – הופכים אבנית ליתרון".

<שמעון רדליך: אדוני היושב-ראש, אמרת שאתה רוצה לעזור למשרדי הממשלה בקידום הנושא שדנו בו היום.

<שמעון רדליך: אני בתור חריג מבקש מאוד ממך שתעזור למשרד להגנת הסביבה המקסימים ותורה פורמלית בסיכום למשרד האנרגיה שיכיר בזה שאבנית מהווה בזבוז אנרגיה ואפשר לטפל בה נכון.

<שמעון רדליך: לא למנוע את האבנית, כי היא מינרלים חשובים לבריאות, אבל כאשר משרד האנרגיה יכיר באבנית אז סעיף חימום מים שנכנס בתוכנית יוריד לנו 2 טון.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: כל מה שאמרת לא קשור לדיון שלנו, לא בסיכום ולא בדיון.

דוד אמסלם: אחרון הדוברים, ד"ר יובל ארבל, בבקשה.

<יובל ארבל: אני מדען המים, אחראי תחום מים ואנרגיה בארגון "אקו פיס – מזרח תיכון".

<יובל ארבל: הזכירו פה את נושא המים.

<יובל ארבל: צריך להבין, המים הם 8% ממשק החשמל בארץ, הפקת מים בארץ ואספקתם.

<יובל ארבל: ישראל מספקת מים לשכנים, לירדן, לרשות הפלסטינית.

<יובל ארבל: פתחנו ביוזמה שתאפשר לעשות חלופת מים וחשמל עם ירדן.

<יובל ארבל: התחלנו בדיקת היתכנות עם שורה של יועצים, כלכלנים, מדעני מים, מדעני אנרגיה ואנחנו בודקים אפשרות של הקמת שדות אנרגיה סולרית ואנרגיית רוח בירדן על מנת שישראל לא תהיה יותר רק אי אנרגטי אלא תוכל לקבל במידה מסוימת חשמל מירדן, לפחות בתמורה למים שישראל מספקת לירדן.

<יובל ארבל: בצורה כזאת אפשר יהיה גם לצמצם פליטות גזי חממה.

<יובל ארבל: מי שרוצה לדעת עוד, יש לי פה נייר.

<יובל ארבל: מילה אחת על מה שהיושב-ראש אמר פה, שלפחות נעצור את פליטת גזי החממה.

<יובל ארבל: מה שגיל פרואקטור הציג כאן ביחד עם חזי ליפשיץ, מה שהוועדה מתכננת כרגע, אם לא הבנתם, זה להגדיל ב-25% את פליטת גזי החממה של ישראל יחסית ל-2005.

<יובל ארבל: אם נבוא כך לפריז אנחנו ממש נתבייש.

<יובל ארבל: מישהו אמר שזה אתגר לאומי להתמודד עם החרמות, עם כל הבעיות שישראל עומדת מולן.

<יובל ארבל: אם נבוא כך לפריז זה יהיה בושה גדולה.

<יובל ארבל: אנחנו חברים ב-OECD, אנחנו חייבים להראות שם מדד אמיתי של הפחתת פליטות גזי חממה, ולא רק לנפש אלא באמת הפחתה בפליטות גזי חממה.

<יובל ארבל: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: תודה רבה לכל המשתתפים.

דוד אמסלם: כפי שציינתי, אנחנו נעקוב ונעשה.

דוד אמסלם: תומר רוזנר, היועץ המשפטי לוועדה, מבקש לשאול שאלה.

<תומר רוזנר: יש לי שאלה לסמנכ"לית המשרד להגנת הסביבה.

<תומר רוזנר: שמעתי פה בסיפוק שהקמתם "סנהדרין" קטנה של ועדה בין-משרדית שמונה 70 חברים.

<תומר רוזנר: זה בהחלט תקדים.

דוד אמסלם: בסנהדרין יש 71 חברים.

<תומר רוזנר: חסר לי האחד.

<תומר רוזנר: גם חברת הכנסת זנדברג שאלה, האם ארגוני הסביבה שותפים בתהליך הזה?

<גיל פרואקטור: חלק מארגוני הסביבה.

<שולי נזר: קודם כול, הם חברים.

<שולי נזר: אם הם שותפים – תשאל אותם.

<תומר רוזנר: לא הבנתי את התשובה.

<שולי נזר: התשובה היא כן.

<שולי נזר: בהחלט חשוב לנו מאוד שהם יהיו מעורבים.

דוד אמסלם: תודה רבה, רבותי.

דוד אמסלם: להתראות בישיבה הבאה.