ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 22, 2015-07-06 10:30

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 6 ביולי 2017, י"ט בתמוז התשע"ה.

יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום – אי-יישום תוכנית להקמת מעונות סטודנטים, של חבר הכנסת רועי פולקמן וחבר הכנסת פרופ' יוסי יונה.

יעקב מרגי: אני אומר מספר מילים, לאחר מכן אעביר את רשות הדיבור למציעים, לאחר מכן הנוהל הקבוע – חבר כנסת אורח, חבר כנסת אורח.

יעקב מרגי: נקיים דיון ונגיע לסיכומים שיהיה אתם משהו.

יעקב מרגי: רק משפט פתיחה, ברשות חברי הכנסת המציעים.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על הנושא הכי לוהט מבחינה כלכלית בחברה הישראלית בשנים האחרונות – מצוקת הדיור.

יעקב מרגי: כולנו יורים לכל עבר – כל המומחים בעיניהם ומומחים בעיני אחרים – על פתרונות כאלה ואחרים, אבל כולנו יודעים שדבר אחד אין עליו עוררין – יצא לי לדבר גם עם קבלנים שמבינים קצת בתחום הזה וגם עם שרים שעסקו בזה, ואחד אמר על השני שהם פשוט לא יודעים ורק מזיקים אחד לשני – נתון אחד אין עליו עוררין, היצע גורם לירידת מחירים, ביקוש יתר גורר עליית מחירים.

יעקב מרגי: והנה, יש לנו יוזמה ברוכה, וכולם מסכימים עליה, כולם רוצים להאיץ בנייה של מאות ואלפים של מעונות לסטודנטים בקמפוסים, בסמוך לקמפוסים, וסוגיית התקצוב לא משולמת, המינהל רוצה ומערים קשיים, הות"ת רוצה ומערים קשיים – כולם רוצים, אבל כולם קושרים אחד לשני את הידיים כדי לא להתקדם.

יעקב מרגי: ואני שואל למה, למה אנחנו צריכים להגיע למצב כזה?

יעקב מרגי: זה שיש הסכמה שזה פרויקט חשוב, זה שיש הסכמה שזה יעזור בעקיפין גם בפתרון מצוקת הדיור – אני לוקח את באר-שבע, כרגע אין פרויקטים שם – לו יצויר שעכשיו בבאר-שבע אחת המכללות או האוניברסיטאות רוצה להרים פרויקט של מאות דירות למעונות לסטודנטים, אתם יודעים מה זה היה עושה לשוק השכירות?

יעקב מרגי: כמה זה היה משחרר?

יעקב מרגי: שם שוק השכירות לוהט וכנ"ל במקומות אחרים, רמת-גן.

יעקב מרגי: אני מודה לחברי הכנסת המציעים, נשמע אתכם, לאחר מכן ניכנס לדיון, כפי שאמרתי.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת רועי פולקמן, ראשון המציעים.

רועי פולקמן: בוקר טוב, תודה, אדוני היושב-ראש, אני שמח להיות פה היום בפעם הראשונה אצלך בוועדה.

רועי פולקמן: אני יודע שיש כאן נוכחות חשובה של סיעתנו.

רועי פולקמן: ממש בקצרה, יש כאן נייר עמדה של הממ"מ, שאני מניח שיוצג אחר-כך, אז אני לא ארחיב על הנתונים, אתם רואים אותם ואני שמח לראות פה גם נציגים מהמכללות ואת חלק מראשי המכללות, אז אני ממש אקצר ואגיד שאני רוצה בעיקר לדבר על השורות התחתונות, ושלא יתקנו אחר-כך.

רועי פולקמן: אני אגיד כך: אנחנו יודעים שלא היתה החלטת ממשלה פורמלית בנושא 10,000 חדרי המעונות, עם זאת, בעקבות המלצות ועדת טרכטנברג היו סיכומים, ובפועל היתה הכרזה של מזכיר הממשלה בנושא הזה ובפועל גם התקבלו החלטות, גם מועצת מינהל מקרקעי ישראל קיבלה החלטה בנושא הזה וגם תקציב אוצרי הוקצה לעניין הזה, ולכן המשאבים ליציאה לדרך אושרו, חלקם ב-2011, חלקם ב-2012, ודובר על 10,000 חדרי מעונות, ואתם תראו את הנתונים אחר-כך.

רועי פולקמן: מתוך 14 פרויקטים שאושרו בות"ת, רק חמישה נמצאים בשלבי בינוי, ואפילו אחד עדיין לא אוכלס.

רועי פולקמן: הראשון אמור להיות מאוכלס השנה.

רועי פולקמן: אין ספק שיש פה בעיית יישום אדירה, ובאמת אין סיבה שדברים יתנהלו כך.

רועי פולקמן: אני אגיד שני דברים לקראת השורות התחתונות: דבר אחד, נעשתה כאן אפליה לא מוצדקת בתהליך הזה בין המכללות המתוקצבות למכללות הלוא מתוקצבות.

רועי פולקמן: הקול הקורא למכללות הלוא מתוקצבות אפילו לא יצא בות"ת.

דב חנין: מי מוביל את המהלך הזה?

יעקב מרגי: סליחה, דב.

יעקב מרגי: רועי, אם היית פוקד את הוועדה הזאת, רק בחודש האחרון, היית מבין שהמכללות הלוא מתוקצבות הן כמעט בנים חורגים של הוועדה האקדמית.

יפעת שאשא ביטון: הן חשובות.

יפעת שאשא ביטון: אפרופו ועדת החינוך, כי כאן - - -

יעקב מרגי: כנראה מה שאנחנו רואים, אחרים לא רואים.

רועי פולקמן: אני מבין את הייעוד של הות"ת, עם זאת, כאן מדובר על משימה לאומית של בניית חדרי מעונות.

רועי פולקמן: דרך אגב, כנ"ל לגבי הדיונים שהיו.

רועי פולקמן: הגיעו אלי בימים האחרונים גם משנקר וגם ממכללת תל-אביב יפו, מעבר לדיון על פריפריה, גם במרכז, האפשרות לבנות מאות חדרי מעונות, דירות קטנות, בדיוק האג'נדה שלנו בדיור לצעירים, דיור בשכירות, מאות דירות, גם באזורי ביקוש וגם בפריפריה שיקלו על יוקר המחיה.

רועי פולקמן: אני מניח שחברת הכנסת בן ארי תתייחס כאן תיכף לנושא של התאחדות הסטודנטים והעלויות הכבדות שסטודנט משלם בשכר דירה.

רועי פולקמן: יש כאן הסכמה מקיר לקיר, וזה לא קורה.

רועי פולקמן: לכן בעיני יש כמה דברים שצריכים לקרות מיידית, או שהות"ת יחליטו שהם לוקחים את זה כפרויקט שלהם, ושמים אדם שיעקוב אחרי זה.

רועי פולקמן: אני שוחחתי - - -

דב חנין: מי כרגע מוביל את זה?

רועי פולקמן: לכאורה מי שהיה צריך להוביל את זה זה ות"ת, וזה לא קרה.

רועי פולקמן: לכאורה הם עשו את התהליך הטכני, קולות קוראים, הקצאות וכו', אבל בפועל שום מעקב, אפילו ברמה הזאת שאם יש דברים שנתקעים, או במינהל התכנון או בכל מקום אחר – והתחלתי לעשות בדיקות, אף אחד לא עושה פולו-אפ –אף אחד לא עושה פולו-אפ למה דבר שמגיע למינהל התכנון נתקע במשך חצי שנה או שנה או שנתיים, למה כספים שהוקצו לא מועברים, למה קול קורא שאמור לצאת בתוך כמה חודשים, מתעכב למעלה משנה – למה הדברים האלה לא קורים.

רועי פולקמן: זה דבר אחד.

רועי פולקמן: האופציה השנייה היא לקבל החלטה, ואני אומר גם כאן לוועדה, הכסף הזה צריך לצאת מהות"ת, להיות מועבר באופן ישיר למכללות, הן המתוקצבות והן הלוא מתוקצבות, ולתת להן להתמודד עם הסוגיות האלה, בלי הות"ת שיעכב את זה בקולות קוראים וכל מיני דברים, לקיים את הדיון הזה מול מינהל מקרקעי ישראל ומול האוצר, אגף התקציבים.

רועי פולקמן: זו חלופה אחת אפשרית.

רועי פולקמן: הדבר השני שאני רוצה להגיד זה לא על המנגנון הממשלתי, זה דווקא על ועדות התכנון והשלטון המקומי: יש המון אינטרסים.

רועי פולקמן: בימים האחרונים ניהלנו לא מעט דיונים על מבשרת ציון, על מרכז הקליטה שם ועל הדרך שבה המכרז שם כמעט יצא לדרך ונעצר ברגע האחרון.

רועי פולקמן: אני אומר גם בהקשר הזה לרשויות המקומיות, שלדעתי לא עושות מספיק, ואני פונה גם לוועדה הזאת לאמץ את העניין הזה.

רועי פולקמן: יש לא מעט ראשי רשויות שאני חושב שהן לא מיושרות בעניין הזה או לא מסכימות מספיק או לא מתאמצות מספיק כדי שהדירות האלה לא יצאו לכל המרבה במחיר, אלא יצאו - - -

יעקב מרגי: רק לעזור לך, זה לא הנושא היחיד של הרשויות.

יעקב מרגי: התקבלה החלטת ממשלה, לא הקודמת, שקדמה לה, שאני הייתי חבר בה, לגבי מעונות יום.

יעקב מרגי: היה תקציב במשרד הכלכלה, תקציב גדול, הממשלה הקצתה, הרשויות המקומיות לא שיחקו במגרש.

יעקב מרגי: כנראה אצטדיון של יותר מ-100 מיליון שקל יותר חשוב ממוסדות החינוך, או היכלי תרבות מפוארים, שאני לא פוסל, אני בעד כל דבר, אבל סדרי העדיפויות של ראשי הרשויות לא תמיד הולכים ביחד עם החלטות ממשלה.

יעקב מרגי: זאת עוד נקודה שצריכה להיות כאן, שכאשר מקבלים החלטות בממשלה, צריך לקשור אותן יחד, לרתום את הרשויות המקומיות כדי שההחלטה לא תהיה אות מתה.

יעקב מרגי: בבקשה.

דב חנין: ההחלטה היתה על 20,000 חדרים, החלטת הממשלה.

דב חנין: זה לא מה שמתבצע, זה הרבה פחות בכל מקרה.

רועי פולקמן: תיכף יתייחסו למספרים המדויקים.

רועי פולקמן: אני מסכם ואומר את הדבר הבא: דבר אחד, צריך שיהיה ברור מיהו הגורם שאחראי ליישום.

רועי פולקמן: אם זה הות"ת, אני מצפה מהות"ת שלא רק יטפל בהקצאת הכסף, אלא בכל שרשרת הייצור, כלומר במעקב למה זה נתקע, אם זה נתקע בוועדת ערר כזאת או אחרת, אם יש ויכוח עם רשות מקומית.

רועי פולקמן: זו סוגיה שלא סתם עוצבה אחרי המחאה החברתית, זו סוגיה שנתפסה כבעלת חשיבות לאומית, לייצר 10,000, בגרסה השנייה 20,000 חדרי מעונות, ואני מצפה לאקאונטביליטי מהמועצה להשכלה הגבוהה.

רועי פולקמן: אם זה משהו שהות"ת אומרת שזה לא תפקידה, היא רק גוף מתקצב, נמצא גורם אחר שיעשה את הדבר הזה.

רועי פולקמן: היום התחושה שאין אבא לתהליך הזה, אין מי שנותן אקאונטביליטי, אני מרגיש שגם מהצד של המכללות והמוסדות האקדמיים אין גורם שהם יכולים לפנות אליו, שהם יודעים שדוחף את זה, ואם זה נתקע במינהל מקרקעי ישראל, ברמ"י, או אם זה נתקע במינהל התכנון או מול רשות מקומית וצריך לעזור, צריך לדחוף את זה.

רועי פולקמן: הכסף קיים, הקרקע קיימת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פרופ' יוסי יונה, המציע השני.

יוסי יונה: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש ורועי פולקמן, חברי ליוזמה הזאת, שאני הצטרפתי אליה.

יוסי יונה: זו יוזמה חשובה, אפשר להגיד ברוכה.

יוסי יונה: אנחנו צריכים לעשות איזה הבחנות.

יוסי יונה: יש שלושה גורמים שאליהם לא ניתן להפנות את הקובלנות מיידית.

יוסי יונה: משרד האוצר, מצד אחד, תקצב והביע את הנכונות, יש לנו את הות"ת, שגם הוא גורם מעודד, ויש לנו את מינהל מקרקעי ישראל, שהקצה אדמות.

יוסי יונה: על פניו, הסיפור חביב ונחמד...

יעקב מרגי: כולם רוצים, אבל זה לא זז.

יוסי יונה: הבעיה הזאת עם הות"ת, לא הות"ת, אני חושב שגם אליהם לא ניתן להפנות את הבעיה, כי הם מכירים בכך שהם פוסקים במכללות המתוקצבות, כאשר הם אומרים באשר למכללות הלוא מתוקצבות שזו יכולה להיות יוזמה ביניהן לבין הרשויות המקומיות.

יוסי יונה: אין להן את הסמכות באשר למכללות בלתי מתוקצבות וגורם אחר צריך לפעול שם.

יוסי יונה: כאשר אנחנו מסתכלים על הנתונים, אפשר לומר שקיים תהליך.

יוסי יונה: התהליך קיים, והדוח שקיבלנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת מראה שדברים קורים, אבל מה, קיימים פלונטרים, והפלונטרים הם פרטניים.

יוסי יונה: זאת אומרת, אנחנו מקבלים תלונות מיישובים מסוימים, כשהמון פעמים זה הוועדה לתכנון ובנייה, כמו במקרה של רמת גן, או תל-אביב יפו, כששם השיקולים הם שיקולים בין אינטרסים מנוגדים.

יוסי יונה: אכן אין אבא במובן הבא, זאת אומרת, אני חושב שההנחיה שצריכה לצאת מכאן, בראש ובראשונה לרשויות המקומיות שיגלו יותר אהדה ויותר תמיכה בפרויקט הזה, כי על פניו יש כאן מצב לחלוטין אבסורדי שבו כל הגורמים הגדולים, הממשלתיים משתפים פעולה, תמימי דעים ביחס לחשיבותו של הפרויקט הזה, ואילו הוא מקרטע לו בתהליכי היישום, שם נמצאת למעשה הבעיה המרכזית – הקרטוע שלו בתהליכי היישום – כאשר השלטון המקומי, כפי שהבנתי מקריאת הדוחות הללו, על ענפיו והסתעפויותיו השונות, כלומר רשויות מקומיות כאלה ואחרות, הן שיוצרות פה ושם בעיות.

יוסי יונה: לכן גם חבל מאוד שאין כאן נציג או נציגות מהרשויות המקומיות או מהשלטון המקומי, כדי לבוא ולומר לנו מה עמדתם ומה הם יכולים או לא יכולים לעשות כדי להאיץ את היישום של הפרויקט הזה בצורה הטובה ביותר.

יעקב מרגי: אני מצטרף לדברים ואני תוהה - - -

דב חנין: שאלה לפרופ' - - -

יעקב מרגי: מייד.

יעקב מרגי: מייד.

יעקב מרגי: אני תוהה אם מישהו בדק פעם כמה זמן לוקח מרגע שאיזה יזם חלם חלום והחליט להרים - - -

מירב בן ארי: 13 שנה.

יעקב מרגי: רגע, עוד לא שאלתי.

מירב בן ארי: - - -

יוסי יונה: היושב-ראש בשלב התהיות.

יעקב מרגי: אני תוהה.

יעקב מרגי: מאז שהיזם חלם חלום, קם בבוקר והחליט לשים פעמיו לכיוון העירייה להרים מגדל משרדים, שגובהו בדיוק כמו עומקו למטה, לעומת פרויקט אחר של מעונות סטודנטים, שהוא לא מניב כנראה הרבה ארנונה – אולי, אני לא בקיא, תחכימו אותנו - - -

רועי פולקמן: פחות.

רועי פולקמן: פחות מניבים.

יעקב מרגי: זה זועק לשמים.

יעקב מרגי: אין שום סיבה.

יעקב מרגי: לכן כשנגעתי בהחלטת ממשלה, כשמדברים על החלטות, אם זה החלטת ממשלה, אם זה החלטה של מינהל מקרקעי ישראל, או כל החלטה אחרת, צריך לרתום את כל הנוגעים בדבר.

יעקב מרגי: לא ייתכן, לא ייתכן שיד אחת תחליט ככה, ויד שנייה לא בא לה טוב הפרויקט הזה.

דב חנין: אפשר לשאול שאלה?

יעקב מרגי: אני אתן לך את רשות הדיבור בסבב.

יעקב מרגי: אני סומך עליך שתדע לבטא את זה.

יעקב מרגי: נשמע את מי שערך את הדוח, דוח הממ"מ של הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בקצרה ממש, כדי לא לחזור.

<אסף וינינגר: תודה רבה.

<אסף וינינגר: אני אתייחס לשני היבטים.

<אסף וינינגר: ההיבט הראשון זה המלצת ועדת טרכטנברג ושאלת עיגונה בהחלטת ממשלה.

<אסף וינינגר: חבר הכנסת פולקמן התייחס לזה, אני בכל זאת ארחיב קצת יותר לגבי זה.

<אסף וינינגר: ההיבט השני שאני אתייחס אליו הוא הזיקה בין החלטות מועצת מקרקעי ישראל ובין התוכניות של הות"ת.

<אסף וינינגר: לגבי סוגיית החלטת הממשלה.

<אסף וינינגר: בזמן המחאה החברתית, קיץ 2011, החליטה מועצת מינהל מקרקעי ישראל על הקצאת קרקע למטרת הקמה של 10,000 חדרי מעונות סטודנטים.

<אסף וינינגר: חודש לאחר מכן ועדת טרכטנברג המליצה לממשלה, כדי לקדם את הישימות של אותה החלטה של מועצת המינהל, להקצות 100 מיליוני שקלים, כדי לתת מענקי הקמה למוסדות להקים מעונות.

<אסף וינינגר: יש הנחה שההמלצה של ועדת טרכטנברג אומצה על-ידי הממשלה ושהתקבלה החלטה בנושא.

<אסף וינינגר: אנחנו לא מצאנו לכך איזה בסיס.

<אסף וינינגר: לא מצאנו החלטת ממשלה מפורשת בעניין הזה, שמתייחסת לתקציב, למטרות ויעדים, ללוחות-זמנים ולגופים שאחראים על העניין, מה שכן מצאנו זו התייחסות של גורמים בממשלה שאמרו שבאימוץ עיקרי פרק הדיור בהמלצות הוועדה יקודם גם הנושא הזה, אבל אין משהו מפורש, כתוב בעניין הזה.

<אסף וינינגר: הנקודה השנייה זה הזיקה בין החלטות מועצת המינהל לבין תוכניות הות"ת.

<אסף וינינגר: בשנת 2012 הות"ת ומשרד האוצר סיכמו על התוכנית הראשונה להקמת מעונות סטודנטים והקצו לזה 100 מיליון שקל.

<אסף וינינגר: בשנת 2014 הקצו 160 מיליוני שקלים נוספים לתוכנית שנייה.

<אסף וינינגר: יש הרבה שנוטים לקשור בין החלטות מועצת מינהל מקרקעי ישראל על 10,000, מה שלאחר מכן הפך ל-20,000 חדרי מעונות.

<אסף וינינגר: צריך רק להדגיש שלא מדובר על הקמה של מעונות, אלא על הקצאה של קרקע למטרה של הקמת מעונות.

<אסף וינינגר: יש הרבה שקושרים בין ההחלטה הזאת של מועצת המינהל לבין התוכניות של הות"ת.

<אסף וינינגר: מה שהבנו מהגורמים הנוגעים בדבר, שהזיקה בין ההחלטות - - -

יעקב מרגי: האם המינהל יישם את ההחלטה שלו?

יעקב מרגי: כמה הוקצו?

<אסף וינינגר: קשה לומר.

<אסף וינינגר: היום ביקשנו מהמינהל לתת לנו נתונים עדכניים לגבי הנושא הזה.

יעקב מרגי: האם יש לנו פה מישהו מהמינהל?

<הלל פרימן: - - -

<אסף וינינגר: בכל מקרה, לא ברור לגמרי מה הזיקה שקיימת בין ההחלטות של מועצת מינהל מקרקעי ישראל לבין תוכניות ות" ת.

<אסף וינינגר: ואני מציע לכן שנציג הות"ת, או האוצר, או המינהל, יתייחסו לעניין הזה.

יעקב מרגי: נשמע אותם תוך כדי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נמצאת אתנו שרת החינוך לשעבר, אם אני לא טועה גם שרת הקליטה לשעבר.

יעקב מרגי: נכון?

יעקב מרגי: זכרתי טוב?

יולי תמיר: כל הכבוד.

יעקב מרגי: חברת כנסת ושרה לשעבר והיא גם נשיאת מכללת שנקר.

יעקב מרגי: בבקשה, פרופ' יולי תמיר.

יולי תמיר: בוקר טוב, אני שמחה שהדיון הזה מתקיים.

יולי תמיר: אנחנו חלק מהמכללות שקיבלו אישור לבנות.

יולי תמיר: דרך אגב, אני חושבת שהבעיה היא לא בעיה ות"תית.

יולי תמיר: הות"ת תקצב את הפרויקט, הפרויקט שלנו, כמו שאני חושבת גם פרויקטים אחרים, לא תקוע אצל ות"תים.

יולי תמיר: אנחנו מביאים לות"ת אישור שאנחנו יכולים לבנות, הם ייתנו לנו את הכסף, כך שבמקרה הזה זה לא סחבת של הות"ת.

יולי תמיר: דרך אגב, היסטורית אלה היו שני פרויקטים נפרדים.

יולי תמיר: הות"ת עשתה את הפרויקט שלה, המינהל גם רצה - - -

יעקב מרגי: הוא אמר את זה.

יולי תמיר: הם פרויקטים נפרדים.

יולי תמיר: אין ביניהם קשר.

יולי תמיר: מה שקורה אצלנו ונדמה לי קורה גם במכללות אחרות, שוועדות הבינוי העירוניות, בעיקר תחת לחץ שכנים שמשכירים לסטודנטים דירות במחירים מופקעים, מונעות קבלת אישור בנייה.

יולי תמיר: יש כאן בעיה עקרונית, כי סטודנטים שבאים מהפריפריה למרכז נאלצים לשכור דירות במחירים מופקעים, השכנים נהנים מזה, והם לעולם יתנגדו.

יולי תמיר: אין להם שום מוטיבציה לאשר בנייה.

יולי תמיר: לכן אם הוועדה לא תמצא דרך, אולי גם לקרוא למשרד הפנים ולקרוא לוועדות העירוניות לתת קדימות לפרויקטים ציבוריים, ביניהם מעונות, ועדות עירוניות יתקעו את זה.

יולי תמיר: יש לנו פה בניין יפה, מאושר, מתוקצב, אין לנו שום בעיה - - -

יעקב מרגי: הדמיה של בניין.

יולי תמיר: בדרך כלל אני לא לוקחת אתי בניינים ביד...

יולי תמיר: אנחנו מרגישים חסרי אונים, אנחנו תקועים במקום הזה כבר יותר משנה.

יולי תמיר: הסטודנטים שלנו משכירים דירות במחירים מופקעים לגמרי בשכונה סביבנו, ועד שלא תהיה התערבות של הכנסת לתמרץ את הוועדות העירוניות ואת ראשי הערים, זה לא ישתנה.

יולי תמיר: דרך אגב, שידעו שזאת אחת מההעדפות שגם תיבחן.

יולי תמיר: אני חושבת שנלקחה פה איזה מחויבות, אני מקווה שתמשיכו בה, פשוט לעקוב, אם ראש עיר יקבל כל חודש טלפון מחברי כנסת שישאלו אותו היכן עומד הפרויקט הזה, יש סיכוי טוב שהדבר הזה, שהוא חשוב מאוד, יתקדם.

יולי תמיר: תודה.

יעקב מרגי: אני כבר אומר לך, למרות שזאת קצת מעמסה, אני לוקח את זה על עצמי כיושב-ראש ועדת החינוך, לגבי מכללות שתקועות עם פרויקטים והחומר הגיע אלי, אני אעשה פנייה ישירה של הוועדה לאותם ראשי רשויות.

יולי תמיר: תודה רבה.

יולי תמיר: זה חשוב מאוד.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: האם זה רשות או מינהל?

<הלל פרימן: רשות.

יעקב מרגי: רשות מקרקעי ישראל.

יעקב מרגי: אתה יודע, רשות, מינהל, מועצת.

יעקב מרגי: תאמר לנו – איך אמר חבר הכנסת לשעבר פלטו שרון – מה עשית בשביל מדינה?

יעקב מרגי: בבקשה.

<הלל פרימן: אני מרשות מקרקעי ישראל.

<הלל פרימן: קודם כול, דיברו על החלטת מועצה על 10,000 ואחרי זה על 20,000.

<הלל פרימן: מועצת מקרקעי ישראל מה שהיא עושה, היא קובעת מדיניות, היא לא מקימה בניינים.

<הלל פרימן: זאת אומרת, גם אם המועצה קבעה מדיניות ל-20,000 חדרי מעונות, זה אומר שמישהו צריך לרצות לבנות 20,000 חדרי מעונות.

יעקב מרגי: ורצו?

<הלל פרימן: מבחינת הפניות אין 20,000.

יעקב מרגי: כמה יש?

<הלל פרימן: הנתונים שבדוח הממ"מ הם נכונים.

<הלל פרימן: היו 3,400 ואז עוד 5,637.

<הלל פרימן: זה פניות.

<הלל פרימן: עדיין לא כולם נבנו.

יעקב מרגי: אתה מכיר את הבדיחה, רק שיקנה כרטיס פיס.

<יהודית גידלי: תחזור על המספרים.

<הלל פרימן: היו שתי החלטות הנהלה, האחת על 3,400, זה פה, בפירוט.

<יהודית גידלי: מאיזה תאריך?

<הלל פרימן: אפריל 2012.

<הלל פרימן: את רוצה את מספר החלטת ההנהלה?

<הלל פרימן: יש לי פה.

<יהודית גידלי: לא משנה.

<הלל פרימן: ועוד ב-2013.

<יהודית גידלי: באפריל 2013 כמה?

<הלל פרימן: באפריל 2012 – 3,400 ובאוקטובר 2012 עוד 5,637.

<הלל פרימן: זה נראה לי מספרים נכונים, מה שראיתי בהחלטות הנהלה.

<יהודית גידלי: זה רק 9,000.

<הלל פרימן: כי אלה הפניות.

<הלל פרימן: אני מסתכל גם בטבלה המפורטת שיש פה, וגם הצצתי אצל החבר שיושב לידי - - -

יעקב מרגי: היא הנותנת.

יעקב מרגי: יש לנו סוף-סוף מכללות שכן רוצות, עושות הכול.

<הלל פרימן: באלה שכן רוצות לא מצאתי בסטטוס ביצוע או בהערות או בחסמים שום דבר שקשור לרשות מקרקעי ישראל.

רועי פולקמן: שאלה אחת ברשותך להלל.

רועי פולקמן: איך הוגדר המספר 10, ואז 20?

רועי פולקמן: לפי מה?

רועי פולקמן: נעשה סקר צרכים או שמישהו ישב ואמר: 10 זה מספר עגול, זה נשמע לי?

<הלל פרימן: פה אתה שואל אותי שאלה קשה, כי בתקופה שהוכרז על 10 הייתי במשרד אחר.

רועי פולקמן: השערה.

יעקב מרגי: ההערכה שלי, ויכול להיות שזאת הערכה לא מבוססת.

יעקב מרגי: מרגע שטרכטנברג הוציא הצהרה - - -

<אסף וינינגר: ההחלטה שלהם קדמה לטרכטנברג.

יעקב מרגי: ה-20.

יעקב מרגי: אני מדבר על ה-20.

<אסף וינינגר: ה-20 זה אחרי.

יעקב מרגי: מרגע שמישהו הצביע על זה כפתרון נוסף למצוקת הדיור, כולם קפצו על זה, ואז הגדילו.

<הלל פרימן: זאת מדיניות.

<הלל פרימן: יגיעו ל-20,000 - - -

יעקב מרגי: אתה אומר לי שגם ל-10 עדיין לא הגיעו בשלב הבקשות.

<הלל פרימן: כן.

<הלל פרימן: צריך להבין שיש הרבה פרויקטים שהם בתהליכים, שעוד לא הבשילו לכך שהגיעו להחלטת הנהלה, לעסקה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את זה ממשרדים אחרים – אני לא רוצה להצביע על משרדים – ברגע שתבוא הבקשה אליך אתה תיתן התנגדות כי זה שימוש חורג מייעוד הקרקע, למרות החלטת המינהל.

<הלל פרימן: מה זאת אומרת - - -

יעקב מרגי: היו דברים מעולם.

<הלל פרימן: בשביל להקצות קרקע למעונות סטודנטים, צריך עוד תוכנית בתוקף - - -

יעקב מרגי: אחרי שהקצתם, שיבקשו את חתימת המינהל, שלא תאמרו להם שזה בניגוד לייעוד הקרקע.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בציניות.

<הלל פרימן: אנחנו מקצים רק כשזה בייעוד.

יוסי יונה: מדוע הבקשות מתמהמהות?

יוסי יונה: האם אתה יכול לנחש מנקודת מבטו של יזם מדוע הוא לא מגיש?

<הלל פרימן: או עניינים תכנוניים, שעדיין אין קרקע בייעוד - -

מירב בן ארי: זה תלוי ברשויות מקומיות.

<הלל פרימן: - - יש עניינים של רשויות מקומיות.

יעקב מרגי: אני חוזר לפרופ' יולי תמיר, ואני אומר לך: הרי התמיכה של הות"ת נושקת למה שאת אומרת, היא לא מכסה באחוזים שוליים את הפרויקט שהצגת לנו.

יעקב מרגי: מה מביא אותך ללכת על פרויקט כזה?

יולי תמיר: מה שמביא אותי שיש לי סטודנטים במרכז הארץ שמשלמים מחירים מנופחים בגלל שאין להם אלטרנטיבה של מעונות.

יעקב מרגי: יש לך יכולת.

יולי תמיר: לנו ברמת-גן, מכיוון שיש ביקוש גדול מאוד, בסוף אני חושבת שגם נגיע להבנה עם הות"ת, כי אנחנו עובדים מולם על מודל כלכלי, שאפשר יהיה לתמוך בזה כלכלית.

יולי תמיר: אני יכולה להגיד, חבר הכנסת יונה, שזה מאוד נדיר.

יולי תמיר: ברוב הארץ זה לא מודל שיכול להחזיק את עצמו.

יולי תמיר: ברמת גן, אולי יהיה לנו ויכוח אתם על 2-3 מיליוני שקלים.

יולי תמיר: כדי שזה יהיה יותר רנטבילי, צריך לבנות עוד קומה, פחות קומה, אבל במקומות אחרים בארץ לא ניגשים יזמים כי זה לא כדאי.

יולי תמיר: אי-אפשר להחזיק מעונות משתלמים במקומות אחרים.

יעקב מרגי: הפרויקט הזה יהיה בשילוב יזמים?

יולי תמיר: זה יהיה פרויקט BOT.

רועי פולקמן: כמו שמקובל היום, גם האוניברסיטה העברית עשתה את זה.

יעקב מרגי: בעבר, אני מדבר על המעונות באוניברסיטאות, ניקח את בן גוריון, זה היה פרויקט נטו של האוניברסיטה.

יולי תמיר: לפחות מבחינתנו, מבחינת הבדיקה שהיתה לנו גם מול הות"ת, מודל של BOT יכול לעבוד.

יולי תמיר: אני לא בטוחה שבפריפריה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: אני שמח לפחות שאחד המציעים הוא ממפלגת קואליציה, אז אפשר אחר-כך אולי גם לקדם את הנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: מה שחסר לי, גם בדוח של מרכז המחקר, אבל גם בכלל בשיח, זו שאלת הצרכים.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, מה הצרכים בשטח שמחייבים את הבנייה והכמויות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להצביע על שני צרכים מאוד חשובים בעיני.

יוסף ג'בארין: היום בוועדה לפניות הציבור התקיים דיון על בעיות של תחבורה ציבורית בצפון, ולכן אני חושב שסוגיית התחבורה הציבורית והנגישות של התחבורה הציבורית היא מאוד חשובה בהקשר הזה, ובעיני מאוד רלוונטית למוסדות הציבוריים או למוסדות האקדמיים שמתקיימים בפריפריה.

יוסף ג'בארין: ולכן חשוב לדעתי לתת את הדעת על כך שסטודנטים שלא יכולים להגיע למוסדות הללו צריכים בהחלט מעונות, וזאת נקודה שחשוב להביא בחשבון.

יוסף ג'בארין: הנקודה השנייה שצריך לשים לב אליה כאן זה מוסדות אקדמיים, שבהם יש שיעור משמעותי של סטודנטים ערבים.

יוסף ג'בארין: אני אישית, ואני מניח שגם אתם מודעים לקשיים שבהם נתקלים סטודנטים ערבים בהשכרה של דירות מחוץ למעונות.

יוסף ג'בארין: ולכן שני הדברים האלה צריך להביא בחשבון, אולי גם מרכז המחקר בהתייחסות שלו, אבל גם הות"ת.

יוסף ג'בארין: בהמשך לשתי ההערות, גילוי נאות – אני גם ערבי, לכן אני מכיר את זה מקרוב, ואני גם מלמד במכללה בתל-חי שזה אחד המקומות שנמצאים בפריפריה של הפריפריה.

יוסף ג'בארין: אני רואה שמנכ"ל המכללה נמצא אתנו, ואני מודה לכך שיש בעיה מאוד קשה של מעונות והיעדר תקצוב ציבורי, לכן צריך להביא בחשבון את סוגיית הפריפריה והמרחק מהמרכז, תחבורה ציבורית, שיעור הסטודנטים הערבים שלומדים במוסדות האקדמיים הללו, אבל גם, אם מדברים על השלטון המקומי, צריך להביא בחשבון את היכולת של אותה רשות מקומית לבנות שם.

יעקב מרגי: היא לא בונה, היא צריכה רק לאשר, לא להפריע.

יעקב מרגי: ברוב המקרים מבקשים מהכנסת: אל תעזרו, רק אל תפריעו.

יעקב מרגי: אנחנו מבקשים מהם רק לא להפריע.

יוסף ג'בארין: אני חושב שרשויות מקומיות רק ישמחו לפרויקטים כאלה, כי זה מעודד את הפעילות החברתית והכלכלית ביישוב.

יוסף ג'בארין: אני אסיים בכך שאחד הרעיונות המרכזיים של פתיחת המוסדות האקדמיים בפריפריה היה לאפשר הנגשה של ההשכלה הגבוהה גם לפריפריה וגם לקבוצות מיעוט.

יוסף ג'בארין: לדעתי צריך לקשור בין זה לבין המעונות.

יוסף ג'בארין: בעיית המעונות מפריעה היום למימוש היעד הזה של הנגשת ההשכלה הגבוהה לפריפריה.

יוסף ג'בארין: תודה.

יעקב מרגי: נמצא אתנו יוסי בוכריץ, מפעיל כפר סטודנטים.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: תסביר לנו מה זה ואיפה זה.

<יוסי בוכריץ: אדוני היושב-ראש, אני אתחיל בזה שהגעתי לכאן בהתראה די קצרה.

<יוסי בוכריץ: מהדיון הגדול שאני רואה כאן, וזו הפעם הראשונה - - -

יעקב מרגי: בדרך כלל אני לא מפספס כלום.

יעקב מרגי: מה זו "התראה די קצרה" כדי שאני אבין?

<יוסי בוכריץ: ידעתי על הדיון הזה בטווח של פחות מ-24 שעות.

יעקב מרגי: זו בעיה שלך כנראה.

<יוסי בוכריץ: אני יודע.

יעקב מרגי: זה היה חייב להיאמר פה.

יעקב מרגי: הוועדה קובעת שבוע לפני כן את הדיונים, וזה בשמרנות.

יעקב מרגי: אני מכיר ועדות אחרות בהתראות של 24 שעות.

<יוסי בוכריץ: אני רוצה לדבר מנקודת מבט אחרת, אני יזם, וזה משהו קצת שונה.

<יוסי בוכריץ: לא רק שאני יזם, גם ביצעתי.

יעקב מרגי: איפה?

<יוסי בוכריץ: אני רואה פה את מנכ"ל מכללת תל-חי.

<יוסי בוכריץ: אנחנו מכירים.

<יוסי בוכריץ: לפני 15 שנה רכשתי בניין בקריית-שמונה, במקומות הפחות טובים שבה, ויזמתי שם מהלך, והיום, אחרי 15 שנה, יש שם מעונות שלי לסטודנטים.

<יוסי בוכריץ: שיפצתי את הבניין, עשיתי את כל התהליך, וזה קיים וזה עובד.

יעקב מרגי: ההוכחה לסתירה היא בדבריך, אין מקומות פחות טובים.

יעקב מרגי: כנראה הם פחות אטרקטיביים.

יעקב מרגי: הכול טוב, עובדה שעשית.

יעקב מרגי: עובדה.

<יוסי בוכריץ: עד כדי כך שלבניין לא היה היתר בנייה, למרות שמי שבנה אותו זה משרד השיכון.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים, מכירים את זה.

<יוסי בוכריץ: אני הוצאתי את היתר הבנייה בשלב יותר מאוחר.

יעקב מרגי: עזוב.

<יוסי בוכריץ: עכשיו אני רוצה לדבר על הדבר המאוד מרכזי שכואב לי.

יעקב מרגי: האם אתה מצליח להחזיק את ההשקעה?

<יוסי בוכריץ: כן.

<יוסי בוכריץ: כן.

יעקב מרגי: המחירים סבירים?

<יוסי בוכריץ: כן.

<יוסי בוכריץ: כן.

יעקב מרגי: אתה יודע שאין לנו ברמת גן בניינים שלמים ריקים.

<יוסי בוכריץ: אני מוכן לקחת אותך גם למקומות אחרים, כי יש לי פרויקטים נוספים במרכז הארץ.

<יהודית גידלי: כמו?

<יוסי בוכריץ: בנתניה למשל.

<יוסי בוכריץ: את זה אני גם מוכן לתרום לטובת העניין הזה, אם תתנו את הדרך.

<יוסי בוכריץ: רק אל תפריעו, כמו שאמרת.

יוסי יונה: יש כאן טענה שהיזמים לא פונים.

יוסי יונה: ההיצע קיים והיזמים לא פונים.

<יוסי בוכריץ: אני רוצה להגיד לכם - - -

יעקב מרגי: יוסי, עזוב.

יעקב מרגי: הבנו מהר מה אתה עושה.

<יוסי בוכריץ: עכשיו אני רוצה להתייחס לגופו של עניין.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה.

יעקב מרגי: מהמקום שאתה נמצא בו – דיברה קודם פרופ' יולי תמיר, ושאלנו למה אין הרבה קופצים על הפרויקטים האלה – אם יש היתכנות כלכלית בקריית-שמונה, אז יש לך היתכנות כלכלית בכל הארץ - - -

<יוסי בוכריץ: נכון, ואני אתן לך דוגמה.

<יוסי בוכריץ: רכשתי מפעל לפני 11 שנה בקריית-שמונה, מפעל ענק של 66 דונם, 24,000 מטר בנוי, תכננתי על חשבוני למעונות סטודנטים מ-א' ועד ת', מי שתכנן את זה זה המתכנן גרנות שתכנן את מעונות הסטודנטים של הטכניון - - -

יעקב מרגי: ייעוד הקרקע.

<יוסי בוכריץ: הייעוד של הקרקע הוא תעשייה וביקשתי בסך-הכול שלא יפריעו, שיעזרו לי לקדם את המהלך הזה.

<יוסי בוכריץ: אני כבר 11 שנה.

<יוסי בוכריץ: זה 600 מטר מהקמפוס המזרחי.

<יוסי בוכריץ: הוא יורד מהקמפוס, הוא נמצא אצלי במעונות.

<יוסי בוכריץ: זה פשוט לא ייאמן, אני יכול לבנות כפר סטודנטים - - -

יעקב מרגי: אתה מלין על דבר שידעת, סלח לי.

יעקב מרגי: הרי אין כמוך יודע מה זה תהליך של שינוי ייעוד קרקע בלבו של אזור תעשייה.

<יוסי בוכריץ: לא.

<יוסי בוכריץ: זה לא בלבו.

יעקב מרגי: הוא מוגדר כאזור תעשייה.

<יוסי בוכריץ: הוא מועתק ממנו.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אני לא שם.

יעקב מרגי: אני נמצא במקום אחר.

יעקב מרגי: אני נמצא במקום שהמינהל דוחף, מקצה קרקע ייעודית והיזמים לא באים.

<יוסי בוכריץ: אני אגיד לך מה ההבדל בין המקרים.

<יוסי בוכריץ: אצלי הושקעו כבר עשרות מיליונים והם קבורים באדמה, תעזרו לי לממש אותם, זה הכול, זה כל מה שאני מבקש מכם.

<יוסי בוכריץ: יש לי 24,000 מטר שאני יכול לתכנן, ואם תאשרו לי אותם, אני מסוגל לספק את המעונות האלה לא בשנה הקרובה שמתחילה בעוד חודשיים, אלא בשנה הבאה יהיו שם מעונות.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לפתוח דיון בנושא הזה.

יעקב מרגי: מי הגורם המעכב לאישור שינוי ייעוד?

<יוסי בוכריץ: להערכתי יש מספר גורמים, אני לא יודע להצביע לך רק על אחד, אבל לדעתי הרשות המקומית זה העקב אכילס המרכזי - - -

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, הסיפור של שינוי ייעוד זה סיפור הרבה יותר כבד, זה לא הדבר המאפיין כאן.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: לכן לא רציתי לפתוח דיון.

רועי פולקמן: יש אין-סוף יזמים בשלטון המקומי שמהבוקר עד הלילה רוצים לעשות שינוי ייעוד, אז צריך להיזהר מהעניין.

יעקב מרגי: יוסי, נתת לנו עוד פאן אחד, פאן נוסף.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להתייחס לאופן הקצאת הכספים.

יפעת שאשא ביטון: עלו פה דברים גם מפרופ' יולי תמיר וגם מיוסף ג'בארין על הנושא של פריפריות, של יישובי קצה, שם אנחנו מזהים את הצורך לא בגלל יוקר המחיה של השכרת דירות לצורך העניין, אלא גם בגלל מצוקת דיור.

יפעת שאשא ביטון: בפועל גם מי שירצה להגיע, לא תמיד יש דיור זמין ונגיש, ולכן יש צורך מאוד משמועתי.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לתקן פה.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה את ההשכלה הגבוהה בפריפריה, לא רק כהנגשה לתושבי הפריפריה, אלא גם כאבן שואבת לאוכלוסייה חדשה וחזקה שתגיע לשם, ולכן אני חושבת שיש חשיבות גדולה לעניין.

יפעת שאשא ביטון: והשאלה אם התקצוב פה היה דיפרנציאלי, אם באמת לקחו את הנושא של יישובים שהם בתעדוף, הקצו את הכספים בצורה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: זה דבר אחד.

יפעת שאשא ביטון: נמצא פה מנכ"ל מכללת תל-חי, כבר הזכירו אותו.

יפעת שאשא ביטון: יש לי שאלה.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש איזה תהליך – אני מכירה את זה במעורפל – של בנייה של מעונות חדשים.

יפעת שאשא ביטון: הייתי רוצה לשמוע ממך איפה זה עומד, מה קורה עם זה, כי אני לא רואה שום התקדמות, ואני חושבת שזו אולי נקודה שאפשר להביא.

יעקב מרגי: כשהוא יקבל את רשות הדיבור.

יפעת שאשא ביטון: תרשום אותו אם הוא טרם רשום.

יפעת שאשא ביטון: יש לי בקשה נוספת לוועדה.

יפעת שאשא ביטון: נכון שאנחנו לא מדברים כאן על המכללות הלוא מתוקצבות, אבל מי כמונו כוועדת החינוך - - -

מירב בן ארי: נדבר עליהן, ברור שנדבר עליהן, איזו שאלה, גם הן היו אמורות להיות חלק מהעניין.

רועי פולקמן: הן קיבלו תקציב.

רועי פולקמן: בטח.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח מאוד לדעת מה הסטטוס של המכללות הלוא מתוקצבות, בעיקר מכללות להכשרת מורים.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש מצוקות גם בפריפריה בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לנו לקדם את הנושא ואני אשמח לשמוע התייחסות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על קיום הדיון החשוב הזה.

יעקב מרגי: תודה למציעים.

מירב בן ארי: אני מודה לו כל יום על זה שהוא אתי בסיעה.

מירב בן ארי: חשוב לי להיות בדיון הזה גם כחברת ועדה, אבל גם בעיקר כי אני יושבת-ראש שדולת הסטודנטים וההשכלה הגבוהה.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר דברים ואחרי זה אני אשמח אם גלעד ארדיטי, יושב-ראש ההתאחדות, יוכל להוסיף, כי אני אדבר מתוך העמדה של ההתאחדות על שני דברים.

מירב בן ארי: א', אני מאוד מוטרדת מהמוסדות הבלתי מתוקצבים.

מירב בן ארי: דיבר על זה חברי, רועי פולקמן, העניין הזה להעביר למוסדות שהם לא מתוקצבים.

מירב בן ארי: כל העניין של החלוקה, גם מבחינת המספרים של הממ"מ, נראית לי מאוד עגומה.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת מי הנציג של הבלתי מתוקצבות, שיסביר לי בדיוק ולוועדה למה אין פה בטבלה הזאת שום מכללה, למרות שראיתי, ממה שאני מכירה, הבינתחומי – 1,000.

מירב בן ארי: בקיצור, תתייחס לזה בבקשה.

יעקב מרגי: בהמשך.

מירב בן ארי: דבר שני.

מירב בן ארי: כמובן אין לי ספק שהעניין שאין פה נציג של הרשות, זה מאוד חסר.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, הרשויות חייבות להיות כאן, הן חייבות להיות בדיון הזה, ואם לא, שיקבלו מכאן הפניה לקבלת תשובה, כמו שאמרת, על מה הם עושים.

מירב בן ארי: יש בעיה עם מכללות שאין להן רשות אחת.

מירב בן ארי: יש מכללות כאלה.

מירב בן ארי: מה עושים עם מכללה שאין לה רשות מקומית.

יעקב מרגי: מה זה אין לה רשות מקומית?

יפעת שאשא ביטון: שאין לה שטח שיפוט כלשהו.

יעקב מרגי: אז היא במועצה אזורית.

יפעת שאשא ביטון: נכון היא שייכת לרשות המקומית.

מירב בן ארי: זה אחרת ממועצה אזורית.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת, כשאתה פונה אל הרשויות המקומיות, לערב כל מכללה, לדעת מי האבא והאימא שלה.

יעקב מרגי: ודאי.

מירב בן ארי: דבר שלישי.

מירב בן ארי: רציתי להתייחס, וזה בעניין שדיברה עליו יולי תמיר.

מירב בן ארי: הבעיה היא לא בפריפריה, דווקא בפריפריה יש הרבה יותר אפשרויות, נכון?

מירב בן ארי: תסכימי אתי שבפריפריה הגיאוגרפית יש הרבה יותר, לא רק זה, גם בעמדה של התאחדות, אנחנו רואים שיש יותר אופציות מאשר במרכז.

מירב בן ארי: זה לא רק העניין של אופציות - - -

יפעת שאשא ביטון: אם הוא עושה כך בעיניים, סימן שהוא לא מסכים, וגם אני לא מסכימה.

מירב בן ארי: אל תפריעי לי.

מירב בן ארי: אני לא הפרעתי ואני מסכימה אתך על כל דבר, וגם מסכימה אתך בעניין הזה, אבל חייבים להבין שהבעיה המרכזית במעונות הסטודנטים, ודיברה על זה פרופ' יולי תמיר, זה במרכז הארץ, כי הסטודנטים משלמים כפול.

מירב בן ארי: לא משנה, גם אם יש בצפון, בקריית-שמונה, הבעיה שברמת-גן, בתל-אביב, בקריית-אונו, בהרצלייה – תקנו אותי אם אני טועה, אנשי המרכז – אתה פשוט משלם כפול על מעונות לסטודנטים, ומהנהנים פה, כי יש הסכמה.

מירב בן ארי: לכן לדעתי הבעיה הרבה יותר חריפה באזור המרכז, ואנחנו כוועדה - - -

יוסף ג'בארין: לא בטוח.

יוסף ג'בארין: המחירים גבוהים גם בפריפריה.

מירב בן ארי: לא, לא.

מירב בן ארי: זה ממש לא נכון.

יעקב מרגי: רבותי, זו שמיכה קצרה.

יעקב מרגי: את יודעת מה קורה בפריפריה?

יעקב מרגי: לו יצויר שאין מצוקה, בגלל שיש היצע דירות, שוק השכירות הרקיע שחקים, זה הפך להיות שוק לוהט.

מירב בן ארי: לא כמו במרכז הארץ.

<קריאות: - - -

<גלעד ארדיטי: בואו נגיד שהבעיות שונות.

מירב בן ארי: סליחה, פרופ' יולי תמיר, כמה סטודנט משלם אצלכם בממוצע לדירה?

יעקב מרגי: זה לא הדיון, מירב.

יולי תמיר: 2,500 לחדר.

אלי כהן: נו וכמה משלמים בפריפריה?

מירב בן ארי: משהו כמו 1,000 שקל.

<קריאה: את לא יודעת על מה את מדברת.

יעקב מרגי: סליחה, אדוני.

<קריאה: אני מתנצל.

מירב בן ארי: אני אומרת לך שגם בדקתי את העניין הזה.

יעקב מרגי: ד"ר פנחס חליוה, מנכ"ל ור"מ.

<פינחס חליוה: כפי שידוע לכם, אנחנו מייצגים 20 מכללות מתוקצבות, הפרוסות מתל-חי בצפון ועד באר-שבע בדרום, לכל אחת יש הבעיה שלה.

<פינחס חליוה: אם אני אוסף את כל הבעיות, ואספתי את כל הבעיות מכולן, חלק מהבעיות כבר תיארה פרופ' יולי תמיר, אפשר להגיד שהפרויקט הזה תקוע מכמה סיבות: האחת, שיטת ה-BOT שהות"ת חייבה בקול קורא שלה, זו לא שיטה שעובדת בכל מקום, במיוחד לא בפריפריה, מפני שבפריפריה הקרקע לא אטרקטיבית, האזור לא אטרקטיבי, אי-אפשר לעשות אזורי מסחר ליד.

יעקב מרגי: מה האלטרנטיבה אם לא BOT?

<פינחס חליוה: תקציב.

<פינחס חליוה: תקציב ומצ'ינג של תרומה או דברים כאלה כדי שהיא תבנה.

יעקב מרגי: זה לא ניתן באפשרויות?

<פינחס חליוה: כרגע הקול קורא הוא על BOT.

יעקב מרגי: הקול קורא הוא רק על BOT?

<יונתן אבן טוב: זה לא מדויק.

<יונתן אבן טוב: אני מחכה לתורי.

יעקב מרגי: אתה תקבל את התור שלך.

<פינחס חליוה: יש עוד בעיה עם ה-BOT, שאנחנו לא גובים שכר דירה לכל 12 החודשים.

<פינחס חליוה: אנחנו יכולים לגבות מקסימום לעשרה חודשים, תשעה חודשים.

<פינחס חליוה: שיטת ה-BOT פה היא לא עובדת, כי אתה לא יכול להחזיר את כל הכסף, אלא אם כן המוסד יקבל עליו את הפערים של השלושה או הארבעה חודשים אפילו, יש מקרים שזה ארבעה חודשים.

<פינחס חליוה: בעיה נוספת, כפי שאמרו כאן, זה הרשויות.

<פינחס חליוה: ההיתרים שם הם מאוד איטיים, אם בכלל.

<פינחס חליוה: כפי שאתה אמרת, זה לא בעדיפות גבוהה של הרשויות, מכל מיני סיבות, ואני לא אפרט את כולן עכשיו.

<פינחס חליוה: בעיה נוספת זה מינהל מקרקעי ישראל.

<פינחס חליוה: יש מכללות שהוזכרו בהחלטה של מינהל מקרקעי ישראל בעקבות ועדת טרכטנברג, אבל לא הוקצתה להן קרקע, למרות שהן הוזכרו, כמו למשל אשקלון.

<פינחס חליוה: אשקלון היתה באותה החלטה ב-2011 או ב-2012, אני לא זוכר, הם הצביעו על קרקע, אבל אי-אפשר לחלץ את הקרקע מכל מיני סיבות, כי מינהל מקרקעי ישראל לא פיצו אותם והרשות לא מפצה אותם.

<פינחס חליוה: המשולש הזה לא עובד, לכן יש מכללות שאפילו לא הוקצתה להן קרקע.

<פינחס חליוה: אלה בסך-הכול כל הבעיות שתוקעות את הפרויקט מבחינתנו.

יעקב מרגי: אין ספק שנתת לנו עוד פאן על המצוקה.

יעקב מרגי: אני מכיר את באר-שבע, אז אני אומר לכם מה קורה בבאר-שבע, אפרופו BOT, יזמות.

יעקב מרגי: בבאר-שבע יש אומנם כבר מספר פרויקטים של מגדלי דירות קטנות, איכותיות, עם ניהול, ממש לובי, משק בית, ניהול אגרסיבי, ורוב רובם של השוכרים שם הם סטודנטים.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שמישהו עשה את זה אם זה לא רווחי.

יעקב מרגי: אני יודע שהמגדלים שורדים, ואדרבה, יש ביקוש להקמת עוד מגדלים כאלה.

יעקב מרגי: לפעמים אנחנו מנסים להמציא את הגלגל ורק מסבכים.

יעקב מרגי: אני חושב שזה לא נוגד, אנחנו לא מאלה ששונאים יזמים או שונאים טייקונים, רק מבקשים שירוויחו קצת פחות, לא יותר מזה.

יעקב מרגי: עולם היזמות בתחום הזה כנראה שלא זיהה כי יש כוחות השוק.

יעקב מרגי: כשהיזמים מריחים משהו הם אצים ורצים ועושים, אז לאו דווקא קרקע ושינוי ייעוד, גם במכרזים של משרד השיכון של רשויות, בשיתוף רשויות מקומיות, לקרקע לבנייה, לדיור, זה עונה על הצרכים, ולא צריך שינוי ייעוד, וזה עובד.

יעקב מרגי: נכון שהבנייה שם באחוזים גבוהים, אבל זה עובד.

יעקב מרגי: זה גם פאן שצריך לחשוב עליו, אבל לא נושא הדיון שלנו כרגע.

יעקב מרגי: הות"ת, לפני שאני אעביר לשאר חברי הכנסת.

<יונתן אבן טוב: אני ממונה על תחום התשתיות באגף התקציבים, והות"ת בין היתר.

<יונתן אבן טוב: הבחור ממרכז המידע – אני לא זוכר את שמו, הוא יסלח לי – עשה את רוב העבודה שלי במובן של הסבר כמה מהאי-דיוקים הקבועים שקשורים לבלבול בין הפעילות של המינהל לפעילות שלנו, וחסך לי את ההתייחסות לעניין הזה.

<יונתן אבן טוב: מטבע הדברים אני אתייחס לפעילות של הות"ת.

<יונתן אבן טוב: התקצוב עד כה לסדר גודל של 6,000 מיטות, לא 10,000 או 20,000 כמו בהחלטות של המינהל, צריך לעשות את ההבחנה הברורה - - -

יעקב מרגי: מיטות זה עושה לנו קונוטציה של בתי חולים.

<יונתן אבן טוב: פתרון דיור ליחיד, בין אם בדירה לבד או בדירת שותפים וכו'.

<יונתן אבן טוב: זה המונח שאימצנו לעצמנו.

<יונתן אבן טוב: 100 מיליון שקל ראשונים ל-3,000 מיטות בערך – אני מדבר במספרים גסים – הם סוכמו בינינו לבין האוצר ב-2012, הוקצו ב-2013, 100 מיליון נוספים, עוד 3,000 מיטות, סוכמו ב-2014, הוקצו ב-2015.

<יונתן אבן טוב: אני מתייחס לנושא הזה, כמובן הנושאים שבסמכותי.

<יהודית גידלי: תחזור על המספרים בבקשה.

<יונתן אבן טוב: 100 מיליון שקלים ראשונים לתמיכה ב-3,000 מיטות בערך.

<יונתן אבן טוב: הם סוכמו בינינו לבין משרד האוצר ב-2012 והוקצו בפועל בתחילת 2013.

<יונתן אבן טוב: הוקצו זה לא אומר, אגב, שהכסף עבר, זה אומר שהמוסדות קיבלו הודעה שהם עומדים לרשותם, הם יכולים להתחיל בכל הליכי התכנון.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: זאת התחייבות שלטונית.

<יונתן אבן טוב: בדיוק.

<יונתן אבן טוב: 100 מיליון נוספים סוכמו בינינו לבין משרד האוצר באמצע 2014 והוקצו בפועל בתחילת 2015.

יעקב מרגי: איך הוקצו בלי תקציב?

<יונתן אבן טוב: כמו שאמרתי קודם.

<יונתן אבן טוב: במובן שכל מוסד שזכאי למענק כזה קיבל הודעה, והוא יכול להתחיל את כל הליכי התכנון, המכרזים וכו', שהם כמובן באחריותו.

<יונתן אבן טוב: אני מניח שאין צורך לציין - - -

יעקב מרגי: האם יש מגבלת זמן למימוש ההתחייבות הזאת?

<יונתן אבן טוב: יש מגבלת זמן, אבל היא מביאה בחשבון המון עיכובים שלא תלויים במוסדות, שנגעו בהם: רשויות מקומיות, סטטוטוריקה, גופי התכנון - - -

יעקב מרגי: לכן נקבעו כמה שנים?

<יונתן אבן טוב: לא.

<יונתן אבן טוב: הדגשתי, ב-2012 זה היה ניסיון ראשון אי פעם של תקצוב ממשלתי לנושא של המעונות.

<יונתן אבן טוב: מה שבנו עד אז, ואמרת בצדק בהזכירך את המוסדות הישנים בבן גוריון, נבנה בכל מוסד לפי היכולת שלו, הוא אסף מן הגורן ומן היקב ובנה את מעט המעונות שהיו.

<יונתן אבן טוב: הכוונה הפעם בתקצוב הזה היתה להאיץ את הקצב, אבל כיוון שאנחנו מכירים ביכולות שלנו, והבנו שזה ניסיון ראשון, מרבית המוסדות שכרגע אישרנו להם תקצוב, הבנו שייקח להם זמן היערכות, נתנו שנה, אחר-כך הארכנו.

<יונתן אבן טוב: הכי קל לקחת את הכסף, אבל אנחנו רוצים שתהיה תוצאה, במיוחד כשמדובר בעיכובים שלא תלויים במוסדות – סטטוטוריקה וכו'.

מירב בן ארי: כשאמרת שיש מוסדות שזכאים, אמרת שחילקת למוסדות שזכאים ל - - -

<יונתן אבן טוב: אני אתייחס לקריטריון.

<יונתן אבן טוב: אני אענה בהתייחס עד כמה שאפשר לשאלות הספציפיות שעלו כאן מחברי הכנסת.

<יונתן אבן טוב: ות"ת אישרה את התמיכה די מהר, אני חושב שהמוסדות האקדמיים פה יאשרו, בתוך שלושה-ארבעה חודשים מרגע שהיה סיכום תקציבי עם האוצר מוסדות אקדמיים קיבלו קול קורא, ענו, בחנו והשבנו למי יש זכאות ולמי לא.

<יונתן אבן טוב: התמיכה הביאה בחשבון – למרות שבסיכום בינינו לבין האוצר נאמר בצורה ברורה שהכוונה היא להשפיע על אזורי יוקר המחיה במרכז הארץ – בכל זאת הבאנו בחשבון את הקשיים הייחודיים של הפריפריה, שעלו כאן מכל הכיוונים, אם זה היצע דיור ואם זה מוסדות שיש בהם שיעור גבוה של סטודנטים בני מיעוטים ואם זה נגישות וכו' וכו', וקודם כול וידאנו שבערך 30% מהתקציב הלך למוסדות הפריפריה, למרות הצורך הזועק במרכז, זה פעם אחת.

<יונתן אבן טוב: פעם שנייה, ב-2014, כאשר כבר יישמנו את המסקנות של הפעם הראשונה הגדלנו את התעריף למיטה בפריפריה בערך ב-50%.

<יונתן אבן טוב: התקצוב שהות"ת נותנת לפתרון דיור יחיד בפריפריה הוא בערך 50% יותר מאשר בתל-אביב.

<יונתן אבן טוב: אף-על-פי-כן צריך להדגיש, התקצוב, כמו שאמר כבוד היושב-ראש, הוא לא 100% מהעלות ולא מתקרב לזה, אנחנו מדברים על 30% במקום 20%, עדיין צריך מימון משלים או BOT, או יזם שירצה לעשות, וזה אתגר כמובן.

יעקב מרגי: במבחני התמיכה האלה, האם אתם מאפשרים רק BOT, כפי שנאמר?

<יונתן אבן טוב: לא.

<יונתן אבן טוב: ודאי שלא.

<יונתן אבן טוב: אנחנו מאפשרים לכל מוסד במסגרת - - -

יעקב מרגי: לו יצויר שיש לי תרומה כמוסד.

<יונתן אבן טוב: אנחנו הראשונים שנברך.

יעקב מרגי: עזוב לברך, האם זה מופיע במבחנים?

<יונתן אבן טוב: הכול כתוב, העברתי את זה גם למחלקת המחקר והמידע של הכנסת.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, יונתן, השאלה המרכזית בעיני, סליחה – הקצינו, וזה לקח ארבע שנים, התחלנו.

רועי פולקמן: זה נשמע עדיין מאוד לאט – קודם כול, מה היעד שלכם?

רועי פולקמן: אתם הות"ת, מה הצבתם לכם?

רועי פולקמן: היתה החלטה, אמרנו רמ"י, סתם זרקו מספר, האוצר הקצה, מה היעד שלכם?

רועי פולקמן: כמה מעונות רציתם שייבנו בתוך שנה, בתוך שנתיים, בתוך שלוש שנים?

רועי פולקמן: 3,000?

רועי פולקמן: בואו לפחות נדע לאן אנחנו הולכים.

<יונתן אבן טוב: ב-2011, נדמה לי, התאחדות הסטודנטים, אם אני זוכר נכון, גברתי אני מניח תוכל לאשר – להם יש יכולת יותר טובה מאשר לי לעשות מיפוי, כי אני כות"ת מכיר רק את המבט של המוסדות המתוקצבים על-ידי, שזה לא כולל מכללות שמתוקצבות על-ידי משרד החינוך ולא כולל את המכללות הלוא מתוקצבות.

<יונתן אבן טוב: אני מכיר מוסדות שבהם לומדים בערך 200,000 מתוך 300,000 סטודנטים – התאחדות הסטודנטים שמכירה את כל המפה עשתה סקר ומצאה שיש הרבה פחות מ-10% פתרונות דיור פר מספר סטודנטים ברמת המקרו, שזה כמובן נמוך מאוד בכל קנה מידה עולמי, להוציא שתיים-שלוש אוניברסיטאות, העברית והטכניון, שבהם יש קצת יותר, במרבית המוסדות יש חוסר.

יעקב מרגי: תודה.

רועי פולקמן: לא.

רועי פולקמן: מה היעד של הות"ת?

רועי פולקמן: לאן מדינת ישראל רוצה להגיע בבניית מעונות?

רועי פולקמן: אני כרגע רואה מספרים שמדברים על 3,000 בקושי, ואנחנו מדברים על תהליך שנמשך כבר כחמש שנים.

<יונתן אבן טוב: אנחנו לא גוף ממשלתי.

יעקב מרגי: רועי, בהגינות, העגל צריך לינוק קודם כל, מה שנקרא.

יעקב מרגי: כרגע המינהל קיבל החלטה על 20,000, האוצר הגיע אתם להסכמות על 3,000, וזה עדיין לא מתקדם.

יעקב מרגי: הביאו עוד 3,000.

יעקב מרגי: מבחינתו, כל עוד הפרויקטים האלה יצליחו - - -

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אין אקאונטביליטי, זאת שיטת מדינת ישראל.

רועי פולקמן: אם הות"ת אומר: תקשיבו, חברים, היעד הלאומי הוא 6,000 חדרי מעונות בתוך שלוש שנים, שייצאו, בביצוע ייקח עוד שנתיים לבנות אותם, אז אני אומר: אוקיי, הות"ת יתכבדו, יתקנו את עצמם, יתקנו את הקולות הקוראים, יגדילו את התקצוב, יילחמו באוצר.

רועי פולקמן: שוחחתי עם האוצר, בסוף צריך להיות גורם אחראי, שבא לאוצר ואומר: הצבנו יעד של 6,000, אבל בפריפריה צריך להוסיף עוד 10,000 שקל למיטה.

רועי פולקמן: כרגע קיבלו החלטה, אף אחד לא אחראי.

יעקב מרגי: זה ברור.

רועי פולקמן: אם הות"ת לא אחראי, נוציא את זה מהות"ת.

יעקב מרגי: תירשם לסיכום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: קודם כול, תודה על הדיון, אבל אני רוצה קצת לפרט את הנושא.

חנין זועבי: יש פה נציגים ממכללת צפת?

<קריאה: כן.

חנין זועבי: אני רוצה קצת לפרט בנושא, ואולי לעשות לנו סדר בעדיפויות.

חנין זועבי: איך אני יכולה לגשת לנושא הגדול הזה על פי התיאור של הצורך, של המעונות בכל מיני מכללות, לפי המצב הנוכחי של המעונות ומידת התאמתם למגורים של הסטודנטים ועל פי סטטוס הביצוע?

חנין זועבי: יש פה סטטוס ביצוע.

חנין זועבי: אנחנו מקבלים המון תלונות.

חנין זועבי: תרשה לי, כבוד היושב-ראש, להתמקד במצב המעונות בצפת, כי אנחנו מקבלים עשרות תלונות.

חנין זועבי: סטטוס הביצוע בצפת - - -

יעקב מרגי: למה יש קושי מיוחד בצפת ולא בתל-חי?

חנין זועבי: אני אגיד לך ממה שאני יודעת.

חנין זועבי: קודם כול, לפי סטטוס הביצוע, טרם יצא המכרז לבחירת היזם, ולפי מה שכתוב לנו פה כי יש בעיה עם הקרקע, כאשר אנחנו יודעים שנבנים עכשיו מעונות לתלמידי הרפואה בצפת.

חנין זועבי: כלומר אלה תלמידים שסובלים אולי כבר עשר שנים, אנחנו מקבלים תלונות מ-2007 על המצב בצפת.

חנין זועבי: כאשר אמרו שיש בעיית קרקע, יש יוזמה חדשה – תקנו אותי אם אני טועה – יש יוזמה חדשה שהיא בתהליך ביצוע של בניית מעונות לתלמידי הרפואה.

יעקב מרגי: היטבת לציין את הסטטוס של הבקשה לגבי המכללה.

יעקב מרגי: מה הסטטוס לפי מה שידוע לך?

חנין זועבי: לא ידוע לי.

יעקב מרגי: של הרפואה.

חנין זועבי: היא בתהליך של בנייה.

מירב בן ארי: כמה שנים זה בתהליכי בנייה?

יעקב מרגי: מתי הוקמה הפקולטה לרפואה?

חנין זועבי: יש תהליך של בנייה כאשר מדובר במכללה חדשה, וכאשר מדובר במכללה מאוד ישנה עם בעיות, אז אומרים שיש קושי ובעיה של קרקע.

חנין זועבי: מה המיוחד במעונות?

חנין זועבי: מעונות הסטודנטים בצפת משולבים עם חולים סיעודיים ועם חולי נפש באותו בניין.

חנין זועבי: זה בניין רב-קומתי, אבל באותו בניין יש גם חולים סיעודיים וגם חולי נפש.

חנין זועבי: המצב מבחינת השיפוץ לא מותאם למגורים של סטודנטים ולא מתאים למגורים של בני אדם.

חנין זועבי: יש שם בעיה של ביטחון, שזו כבר אולי בעיה אחרת.

חנין זועבי: הזכרתי שבשנה האחרונה התחילו לבנות מעונות לסטודנטים לרפואה.

חנין זועבי: אני רוצה גם תשובה מנציג צפת - -

יעקב מרגי: כשאני אתן לו את רשות הדיבור.

חנין זועבי: - - ושיגיד למה סטטוס הביצוע היחיד מבין 15 פרויקטים של בנייה הוא סטטוס שלא יצא למכרז מבחינת היזם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הוזכרו שתי מכללות בצפון והתחלנו עם תל-חי.

יעקב מרגי: תספר לי מה קורה שם, בתל-חי.

אלי כהן: קודם כול, אני חייב להציג עמדה קצת שונה משל כמה מהאנשים כאן.

אלי כהן: הרשויות המקומיות באזור שלנו לפחות, ומינהל מקרקעי ישראל באזור שלנו לפחות, לא מערימים קשיים, יש לנו קרקע זמינה, יש לנו היתרים זמינים, יש לנו הקצבה מהות"ת, ואנחנו לא יכולים לצאת לדרך, כי הכסף לא מספיק.

אלי כהן: אני מתנצל קודם כול על ההתפרצות - - -

יעקב מרגי: אלי, כל אחד בוכה מאיפה שכואב לו.

אלי כהן: נכון.

אלי כהן: נכון.

אלי כהן: אני מתאר את המצב אצלנו.

אלי כהן: שכר הדירה שמשלם סטודנט במרחב שלנו, אומנם נמוך מתל-אביב, ואני לא אומר שלא צריך לתת בתל-אביב, בהחלט צריך, צריך להגביר את הבנייה של המעונות.

אלי כהן: שלא יובן שאני מתנגד, רק שאני אומר שלא נכון להגיד שהפריפריה זולה, הפריפריה יקרה מאוד.

יעקב מרגי: היום סטודנט מתל-חי, יש לו קושי?

אלי כהן: הוא משלם סכומים גבוהים מאוד, הוא גם מעתיק את מגוריו לצפון.

יעקב מרגי: מה זה "גבוהים מאוד"?

אלי כהן: גבוהים מאוד יחסית למרחב.

יעקב מרגי: הכול יחסי.

אלי כהן: 1,500-2,000 שקל לחדר.

יעקב מרגי: לדירת יחיד?

אלי כהן: לחדר.

מירב בן ארי: אין תחרות.

מירב בן ארי: קשה לכל הסטודנטים בארץ.

מירב בן ארי: אנחנו מסכימים.

אלי כהן: אני מסכים.

אלי כהן: אנחנו מתעכבים עם הבנייה.

אלי כהן: יצאנו בעבר למכרז BOT, אין יזמים שניגשים אליו במחירים שאנחנו דורשים, כי אנחנו מתעקשים שהמחיר שישלם סטודנט במעונות יהיה 1,000 שקל, לא פחות.

<פינחס חליוה: זה לא עובד עם ה-BOT.

אלי כהן: זה לא עובד עם BOT.

מירב בן ארי: אתה אומר שיש לך הכסף ויש לך הכול, אני רוצה להבין - - -

יעקב מרגי: אין לו כסף.

יעקב מרגי: יש לו הכול, אין לו כסף.

<קריאות: - - -

<פינחס חליוה: אין מספיק סבסוד, זה מה שהוא אומר.

<פינחס חליוה: הסבסוד לא מספיק.

אלי כהן: הסבסוד קטן מדי.

אלי כהן: אני אסתפק בזה.

יעקב מרגי: אין ספק שבקריית-שמונה 1,500 לחדר זה גבוה מאוד, מה גם שזה מעיק, סליחה על הביטוי, אוכל את המלאי של הדירות לתושבי המקום שרוצים לגור ולשכור את הדירות.

<יוסי בוכריץ: אנחנו לא גובים את הסכומים האלה, אנחנו גובים 650 שקל.

יעקב מרגי: תעבוד על שיווק נכון, אדוני, מר בוכריץ.

יעקב מרגי: אני לא אפתור לך את הבעיות.

יעקב מרגי: או שתשפר את המוצר - - -

<יוסי בוכריץ: למה שלא ייקח אותי?

יעקב מרגי: הוא לא ייקח אותך.

יעקב מרגי: סטודנט צריך לקחת אותך.

יעקב מרגי: תן לי רגע.

יעקב מרגי: תקשיב לי.

יעקב מרגי: לא באתי לתת לך עצות עסקיות, כי אני גרוע בעסקים, אבל המינימום שאני יודע שאם יש לך מוצר טוב שלא קונים, תשפר את המוצר או תשווק אותו נכון.

יעקב מרגי: כנראה אתה לא משווק נכון.

<יוסי בוכריץ: תן לי רק את ההיתר, אני לא צריך - - -

יעקב מרגי: קדימה.

יעקב מרגי: אני לא בא לפתור לך את הבעיה של שינוי הייעוד.

<שלומי בוכריץ: תן לי רק את ההיתר.

<שלומי בוכריץ: אני לא מסוגל להביא את ההיתר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, ותודה ליוזמי הדיון על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: אני חייב לומר לכם שאני יוצא מהדיון הזה הרבה יותר מודאג ממה שנכנסתי אליו, ונכנסתי אליו די מודאג.

יוסי יונה: הוא נועד לעורר דאגה.

דב חנין: הוא נועד לעורר דאגה והוא הצליח בזה.

דב חנין: אני רוצה לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שאנחנו צריכים להיזהר לא לעשות את הטעות של הסתפקות בפחות מדי, כי כמו שאמר בצדק חבר הכנסת ג'בארין, השאלה הראשונה היא שאלת הצרכים.

דב חנין: אנחנו צריכים להבין מהם הצרכים שאנחנו רוצים להיענות להם, והצרכים האלה הם מאוד-מאוד גדולים.

דב חנין: לפי הערכתי, ולכן רציתי לשאול את פרופ' יונה, כי הוא ניהל תהליך מקביל לדוח של טרכטנברג, יש פער בין הצרכים האמיתיים של כמה סטודנטים באמת נדרשים לפתרונות של מעונות לבין המספרים שהממשלה הציעה.

דב חנין: הממשלה הציעה 20,000 חדרים במעונות.

דב חנין: יש פער, אבל גם בין מה שהממשלה החליטה לבין מה שנמצא בתהליכי ביצוע, או אפילו מה שהוחלט על הנייר, יש פער עצום.

דב חנין: אנחנו מדברים פה על 4,000-5,000.

יעקב מרגי: מה הבעיה, אתה יודע לעשות חשבון.

יעקב מרגי: קח את מספר הסטודנטים בארץ שלא גרים במקום לימודיהם לעומת מלאי המעונות הקיים, ותקבל את הדלתה.

דב חנין: בדיוק, אדוני.

דב חנין: נכון.

יעקב מרגי: מספר הסטודנטים ששוכרים דירות רק בבאר-שבע, דירות למגוריהם בזמן לימודיהם, יותר גדול מערים מסוימות, שיש שם ראש עיר ותשתית של עיר.

יוסי יונה: לא כל סטודנט רוצה לגור במעונות.

יעקב מרגי: כמה קופצים על כל מיטת מעון?

דב חנין: אני יודע מתל-אביב שלסטודנטים ערבים יש מצוקה מאוד רצינית, יש עשרות קופצים על כל חדר.

דב חנין: יש פער גדול בין מספר הסטודנטים שצריכים מעונות לבין מה שהממשלה החליטה ב-2012, 20,000 חדרים.

דב חנין: יש פער אדיר בין ה-20,000 חדרים לבין מה שכרגע נמצא בתהליכי תכנון, אישור בנייה, שרטוט וכדומה, וגם מה שנמצא בתהליכי בנייה, שרטוט, תכנון וכדומה לא מתבצע.

דב חנין: אנחנו במצב גרוע ביותר.

דב חנין: לדבר הזה יש משמעויות גדולות לגבי היכולת של סטודנטים ללמוד, להגיע למקום וללמוד, יש לו משמעות מאוד גדולה לגבי דמותה של ההשכלה הגבוהה, מכללות, אוניברסיטאות, מי נמצא, מי לא נמצא, מי יכול לקבל, מי לא יכול לקבל.

דב חנין: והנקודה האחרונה, אדוני היושב-ראש, יש לזה משמעות מאוד גדולה לגבי מה שקורה בתחום הדיור בכלל.

דב חנין: אחד הדברים שקורים בממשלה הנוכחית שסוף-סוף הצליחו להבין – יצאו קצת מהפיקסציה המטורפת על הכלכלה הקפיטליסטית של צד ההיצע – מבינים שצריך להתמודד עם שאלת ביקושים.

דב חנין: אם אתה מתמודד עם שאלת ביקושים, אתה צריך להבין שהביקושים של סטודנטים למקום מגורים הם ביקושים מאוד חזקים, מאוד ממוקדים ומייצרים שינוי פסיכולוגי מאוד גדול באזור שבהם הם מתקיימים, ולכן עודף הביקושים הפנטסטי שקיים במקומות שבהם יש מוסדות להשכלה גבוהה ואין פתרונות מייצרים תהליך שדוחף למעלה את שוק הדיור בלי קשר לשום דבר אחר.

דב חנין: גם מהטעמים של המערכת להשכלה גבוהה, גם מהטעמים של הסטודנטים וגם מהטעמים של שוק הדיור, הבעיה הזאת חייבת פתרון אחר לגמרי.

דב חנין: פה השאלה ששאלתי את חבר הכנסת פולקמן בתחילת הדיון, ואני מסכים למסקנתו בנושא הזה.

דב חנין: חייב להיות איזה מנגנון שמוביל ומתכלל את המהלך מההתחלה עד הסוף, ועם כל הכבוד לות"ת, ויש לי בהחלט כבוד לות"ת, זו לא יכולה להיות הות"ת.

דב חנין: זה צריך להיות כנראה גוף במשרד האוצר, גם מתוך השיקולים המקרו כלכליים וגם מתוך השיקולים של ההשלכה על תחום הדיור בכלל, שייקח את הנושא הזה מתחילתו ועד סופו, לא להשאיר את זה לראשי רשויות שלפעמים מקדמים ולפעמים בולמים, אלא להוביל באופן נחרץ את הפתרונות.

דב חנין: תודה.

יעקב מרגי: אחרון הדוברים וסליחה לכל מי שלא הספיק לדבר – יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: בוקר טוב, אני אהיה יחסית קצר.

<גלעד ארדיטי: בישראל יש ל-6.5% מהסטודנטים מעונות לעומת 15%-20% בעולם.

<גלעד ארדיטי: חברת הכנסת חנין נגעה בנקודה שהיא ברורה, שהביקושים גורמים בסופו של דבר לעלייה קבועה בכל נושא השכירות ליד כל קמפוס בישראל.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שאם מטרת הוועדה לא רק להוציא אוויר, אלא גם להצליח להוביל החלטות, יש שלוש נקודות שצריך להתמקד בהן: האחת, זה המכללות הלוא מתוקצבות.

<גלעד ארדיטי: המכללות הלוא מתוקצבות מחכות כבר שנתיים לזה שמשרדים ממשלתיים יתחברו ביניהם ויחליטו איך מעבירים 60 מיליוני שקלים, כדי שהם יוכלו לבנות.

<גלעד ארדיטי: המכללות האלה מוכנות, התוכניות מוכנות, והכול יושב היום במשרדים ממשלתיים.

<גלעד ארדיטי: זה אחד.

<גלעד ארדיטי: הנושא הזה זה נושא של פריפריה ומרכז.

<גלעד ארדיטי: היום הכסף שיש, שנכנס, אותם 250 מיליוני שקלים, מצליחים להגיע ל-6,000 מיטות.

<גלעד ארדיטי: הם מצליחים להגיע ל-6,000 מיטות, לא בגלל הות"ת ולא בגלל דברים אחרים, הם מצליחים להגיע ל-6,000 מיטות, כי מעונות זה לא עסק משתלם, ומדינת ישראל צריכה לתקצב מעונות.

יעקב מרגי: זה לא כמו בית אבות סיעודי שהפך לסטרט-אפ...

<גלעד ארדיטי: זה לא כמו בית אבות, מה לעשות, עדיין אין לך מספיק כסף לשלם ואתה צריך קצת פחות צרכים.

<גלעד ארדיטי: מעונות זה לא עסק משתלם, ולכן מדינת ישראל, אם היא רוצה להצליח להגיע לממוצע העולמי, דהיינו, להוסיף 30,000 מיטות, אפרופו מה ששאלת – כדי להגיע לזה אנחנו צריכים עוד 10%.

יוסי יונה: מה הממוצע בעולם?

<גלעד ארדיטי: 15%-20%, תלוי לאיזה מקומות אתה הולך.

<גלעד ארדיטי: כדי להגיע לרף התחתון, אתה צריך עוד 10%, דהיינו, עוד 30,000 מיטות.

<גלעד ארדיטי: כדי להגיע לזה היא צריכה לקצות עוד מיליארד שקל בארבע השנים הקרובות, והיא צריכה לדעתנו להקצות את הכסף היום ולהתחיל להעביר אותו בנגלות לפי שימושים ולפי תכנונים, כי מה לעשות, לוקח זמן לתכנן בישראל.

<גלעד ארדיטי: הדבר השלישי הוא הנושא של הוועדות המחוזיות.

<גלעד ארדיטי: היום מינהל התכנון עובר תחת משרד האוצר.

<גלעד ארדיטי: הוועדות המחוזיות והוועדות המקומיות מעכבות את הדיונים בנושאים האלה.

<גלעד ארדיטי: יושבים פה מהמכללה האקדמית תל-אביב יפו שלא הספיקו לדבר היום, והייתי בזמנו באוניברסיטת תל-אביב, לוועדות לוקח חצי שנה ושבעה חודשים עד שנקבע דיון לערר, והדיונים האלה מתנהלים בצורה מאוד-מאוד איטית ותוקעים את הנושא הזה, ואם זה משימה לאומית, גם זה צריך להיות חלק.

יעקב מרגי: תודה רבה.

<ברנרד פינצ'וק: שאלו שאלה שלא נותנים לענות.

יעקב מרגי: מי הדובר?

<ברנרד פינצ'וק: אני ממכללת נתניה, לא מתוקצבים.

<ברנרד פינצ'וק: שאלו למה הם לא מופיעים פה.

<ברנרד פינצ'וק: התשובה היא שיש לנו 300 מיטות שכבר בנינו, שיטתBOT עובדת מצוין, אנחנו בונים עוד 300, זה יהיה מוכן בעוד כמה חודשים.

<ברנרד פינצ'וק: הבטיחו לנו מהות"ת, שאם יוציאו קול קורא ונזכה, גם נוכל לקבל תמיכה לזה.

<ברנרד פינצ'וק: יש לנו הרבה סטודנטים ערבים במעונות, הם חייבים להיות במעונות - - -

יעקב מרגי: אני מזמין את כל אלה שמתקשים לביקור קצר בנתניה, ללמוד איך זה הצליח שם.

יעקב מרגי: נציג מכללת צפת, האם אתה יכול להתייחס לנקודות שהעלתה חברת הכנסת חנין זועבי?

<יהודה עוז: אני סמנכ"ל הכספים.

<יהודה עוז: ראשית, אני מאשר מהיכרות עם הנתונים את הנתונים שהציגה חברת הכנסת זועבי.

<יהודה עוז: זה נכון.

<יהודה עוז: יש לנו מעונות לא ראויים מספיק, צריך להשקיע בהם הרבה כספים, ואנחנו נדרשים לבנות מעונות.

<יהודה עוז: יש לנו הקצאת קרקע, הבעיה שלנו שהתחלנו את התהליך ב-2012 ועד היום לא הצלחנו להגיע לרמת ביצוע בגלל שלושה חסמים: האחד, הוועדה המקומית שיש בה חסמים מקומיים לאישור הקרקע שצריך לשחרר אותם.

<יהודה עוז: השני - - -

חנין זועבי: נבנו שם - - -

<יהודה עוז: אני לא יודע לתת תשובה בשם הוועדה, אני אומר מה החסמים שלנו.

חנין זועבי: אלה מהפעמים הנדירות שמסכימים אתי, אז אני - - -

יעקב מרגי: הוא צודק, הוא ניסה לענות לך.

יעקב מרגי: אם היו פה נציגי הרשות המקומית של צפת, השאלה מופנית אליהם.

יעקב מרגי: אדרבה, הוא מוכן לזעוק את הזעקה שאת זועקת.

חנין זועבי: כן, אבל אולי הוא יודע.

יעקב מרגי: אתה יכול להצביע מה החסמים העיקריים בוועדה המקומית?

<יהודה עוז: עדיין לא נתקבל אישור שהקרקע אכן מתאימה לבניית מעונות, עקב הגדרת ייעוד הקרקע, למרות שהרבה פרשנויות אחרות אמרו שאפשרי - - -

יעקב מרגי: הוקצתה לכם קרקע, ועכשיו יש ויכוח על הגדרת ייעוד הקרקע?

יעקב מרגי: מה הם חשבו, שאתם הולכים להקים סופר שם?

<יהודה עוז: לא, יש שם אזור מגורים מיוחדים – האם זה אכן נחשב מעונות או לא מעונות.

<יהודה עוז: יש חסם מקומי, זה לא מאפשר לנו להתחיל את הבנייה.

<יהודה עוז: דבר שני זה נושא המימון.

<יהודה עוז: BOT לא אפשרי כל-כך בפריפריה.

<יהודה עוז: ביקשנו אישור לאשראי בנקאי, שאני צריך להחזיר לאורך השנים.

<יהודה עוז: עדיין לא נתקבל אישור מהאוצר, למרות פנייה שלנו לות"ת.

<יהודה עוז: והדבר השלישי, התקבל ב-31 במאי מרמ"י מכתב שיש איזה סייג למקורות מאתנו, על-פי התקנות, דווקא מקורות שהם מעל 50%.

<יהודה עוז: אלה שלושת החסמים שלא מאפשרים לנו לבנות את המעונות נכון להיום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שוב אני מתנצל בפני אלה שהגיעו ולא הספקנו לתת להם את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: אני אסכם כך, ותוך כדי אם חברי הכנסת - - -

רועי פולקמן: אפשר אולי להוסיף משפט לסיכום?

יעקב מרגי: זה בדיוק מה שאני בא לומר, שאם חברי הכנסת יראו שלא נגעתי בנקודה מסוימת וירצו להוסיף, אדרבה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד הבינוי והשיכון – דווקא אני רואה את משרד הבינוי והשיכון, כי משרד האוצר לא משרד מבצע.

יעקב מרגי: משרד השיכון הוא המשרד היחיד שמבצע, וזה גם נוגע לרמ"י, ממ"י.

יעקב מרגי: כבר בלבלתם אותנו עם כל השמות האלה, חוץ מזה שממ"י תמיד זה טוב, זה מזכיר את האימא ואת הסבתא, עדיף שתחזרו לזה – הוועדה קוראת למשרד הבינוי והשיכון להקים מינהלת פרויקט ייעודית להקמת מעונות הסטודנטים כדי ליישם את ההחלטות השונות, גם של המינהל, גם מה שעולה מתוך טרכטנברג והרצון העז של המכללות להקים אותם.

מירב בן ארי: אני מציעה בעניין הבינוי להוסיף שאולי כדאי שיהיה נציג מתוך מינהל התכנון, שיוכל לתת לוועדת החינוך תשובות לגבי כל הוועדות המחוזיות שתוקעות מקלות בגלגלים.

יעקב מרגי: הערה במקום כמובן לנושא המינהלת שתכיל בתוכה את נציגי מינהל התכנון, כי רוב הבעיות שעולות הן בתחום התכנון וההיתרים השונים.

יעקב מרגי: הוועדה תפנה בפנייה ישירה לראשי הרשויות שידועות לנו כרגע, אם תוך כדי יש עוד רשויות, אני בשמחה אציין אותן – תל-אביב יפו - - -

<שלמה בידרמן: אין בעיה עם תל אביב יפו.

יעקב מרגי: מכללת תל-אביב יפו.

<שלמה בידרמן: אנחנו מסוגלים לבונת את המעונות מחר בבוקר, הבעיה היא יותר עם המחוז, עם התכנון, עם רשות התכנון.

<שלמה בידרמן: אנחנו צריכים לחלץ את העגלה - - -

יעקב מרגי: - - - תל-אביב יפו, עיריית רמת-גן וכן ועדות התכנון המחוזיות הנוגעות בדבר לזרז את הליכי התכנון, לעמוד מקרוב על הקשיים של המכללות להניע את תהליך בניית המעונות.

חנין זועבי: גם צפת.

יעקב מרגי: גם עיריית צפת, נכון.

<פינחס חליוה: אשקלון.

יעקב מרגי: צפת, אשקלון.

יעקב מרגי: שוב, תודה רבה לכולם.

רועי פולקמן: אפשר עוד משפט?

יעקב מרגי: אני עוד לא נועל את הדיון.

יעקב מרגי: נאמר במפורש על-ידי נציג הות"ת – תקן אותי אם לא הבנתי נכון – שיש מבחני תמיכה גם למכללות הלוא מתוקצבות?

<יונתן אבן טוב: לא, לא אצלנו.

יעקב מרגי: יש פה נציג אוצר?

יעקב מרגי: בתקצוב הזה של בניית מעונות, המכללות הלוא מתוקצבות, יש להן מבחני תמיכה, הן יכולות להיכלל בזה?

יעקב מרגי: כמובן לא דרך הות"ת.

<מיכל גלברט: כן, הוקצו 60 מיליון שקלים.

<גלעד ארדיטי: זה תקוע כבר שנתיים.

<קריאה: האם המבחנים תואמים את המכללות האקדמיות המתוקצבות או שהן לא עומדות באותן מבחנים?

רועי פולקמן: מיכל, מי מקצה?

רועי פולקמן: הות"ת אמור להוציא את הקול קורא הזה.

רועי פולקמן: מי אמור להוציא?

<מיכל גלברט: אנחנו עובדים עכשיו בשביל למצוא את הדרכים שבהן הקצאת הכספים - - -

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שנקציב זמן לות"ת לבוא עם תוכנית אופרטיבית, כולל יעדים.

יעקב מרגי: - - -

רועי פולקמן: לפני הלוא מתוקצבות.

רועי פולקמן: תן להם חודשיים שיחזרו לוועדה עם תוכנית אופרטיבית ליעד בניית מעונות ולמנגנון.

רועי פולקמן: הם ישבו עם משרד השיכון, ישבו עם האוצר.

רועי פולקמן: הם הגוף, הוועדה לתכנון ותקצוב, שייקחו חודשיים, יכינו תוכנית, יגידו: היעד שלנו הוא 7,000 מעונות, 10,000, ישבנו עם התאחדות הסטודנטים, אלה היעדים.

רועי פולקמן: הדרך שאני שומע כאן היא בלתי מתקבלת על הדעת.

רועי פולקמן: יציבו יעדים מספריים, לוחות-זמנים.

רועי פולקמן: אם השיטה היא מינהלת במשרד השיכון, מצוין, אבל הות"ת הוא הגורם היחיד עכשיו שיש לו גם הידע וגם האחריות הציבורית לדחוף את זה.

רועי פולקמן: זה לא יבוא לא מהאוצר ולא מהשיכון, הות"ת ייקח לעצמו חודשיים לבוא לוועדה ולהציג גם יעדים וגם מנגנון יישום.

רועי פולקמן: זו הבקשה שלי.

יעקב מרגי: ניסחתי תוך כדי שאתה מדבר.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לות"ת להכין ולהגדיר את הצרכים והיעדים לתוכנית רב-שנתית לפתרון מצוקת מעונות הסטודנטים במכללות.

יעקב מרגי: לגבי המכללות הלוא מתוקצבות, הוועדה קוראת למשרד האוצר לגבש את החלטתה ולהודיע לוועדה בתוך 30 יום איך היא רואה את הקול קורא הבא לפחות באכסניה, מה האכסניה של הקול קורא הבא לגבי המכללות הלוא מתוקצבות.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.