ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 19, 2015-07-01 09:30

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני שמח לפתוח את הישיבה המשותפת עם הוועדה לזכויות הילד, הילד הגדול, כולנו ילדים בעצם, לפחות אצלנו אומרים שכולנו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: היום אנחנו ב-1 ביולי 2015, י"ד בתמוז תשע"ה, שעה 09:35.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה היה החלק לפרוטוקול, בבקשה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כל מי שידבר, אני מזכיר, צריך להציג את עצמו כולל תפקידו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: קיבלנו הצעה לדון בנושא בעקבות כתבה בערוץ 10 בנושא של ילדים ונוער בסיכון.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני שמח שיש פה חברי כנסת: מיכל רוזין, חנין זועבי, איציק שמולי ויו"ר הוועדה לזכויות הילד יפעת שאשא ביטון, שגם חברה בסיעה שלי וגם יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד; והמנכ"ל של משרד הרווחה, ידידי, שנים רבות של עבודה משותפת בעבר לפני שהגעתי לפה, יוסי סילמן.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני חייב להגיד במילים הראשונות שמותר לי להתגאות במשהו בחיים שלי, זה בעיסוק בילדים בנושא בסיכון, בעצם מאז שאני מכיר את עצמי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה התחיל בגיל 18, שהייתה לי הזכות המוזרה לנהל במשך שישה-שבעה חודשים את בית-היתומים בקזבלנקה, בגיל 18.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: שם גילית שיש ילדים שמוצאים מהבית, שם גיליתי שלקהילה היהודית יש גם בעיות חברתיות, ושם גם גיליתי שהפילנתרופיה התעסקה לפני הממלכה בטיפול בילדים האלה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: גב' בנג'ו שהייתה דודה של שר החינוך לשעבר, הרב יצחק לוי, פתחה בית-ילדים, בית-יתומים בקזבלנקה, והג'וינט – יש פה נציג של הג'וינט?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אה, הנה, שומן.

<שחר שומן: לשעבר, לשעבר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אתה כבר לא שם?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז באמת הג'וינט יחד עם הגב' בנג'ו, קראו לה, פתחה בית-יתומים, ושם גיליתי שיש הרבה ילדים שזקוקים לעזרה, ולא לעזרה חד-פעמית, לא במועדון ולא בפעילות יומית או אפילו שבועית, אלא בפעילות יומיומית לאורך כל שעות היום והלילה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: והשאלה הראשונה שלי, שלא הצלחתי לפצח לפני כן בכל התפקידים שמילאתי הקשורים לילדים ולנוער בסיכון זה בעצם שרוב המערכות, חוץ מהפנימיות, מפסיקות לטפל בילד בשעות הכי קשות של היום, דהיינו, בלילה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: רוב המערכות מפסיקות עם שעות העבודה הרגילות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: שוב אני אומר, חוץ מהמסגרות החוץ ביתיות, מסגרות בודדות שמתעסקות בנוער ובילדים בסיכון, שהוא סיכון גבוה, בשעות הלילה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני גם חייב לציין שילד בסיכון זה לא תמיד ממצב סוציו-אקונומי נמוך, שזה יהיה לנו ברור.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ילד בסיכון אפשר למצוא בשכונות כביכול טובות ביותר, במשפחות במצב סוציו-אקונומי מאוד גבוה, ולא רק בשכונות וביישובים במצב הסוציו-אקונומי נמוך בקטגוריה 5-1, למרות שהתוכנית הלאומית – יש פה נציג מהתוכנית הלאומית?

<יוסי סילמן: זה אנחנו, אנחנו מנהלים את זה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: היה רצוי שהיושבת-ראש או המרכזת, המנהלת – כי קיבלתי דוח ממרכז המחקר והמידע שלנו בנושא הזה, היה מאוד רצוי שתתאמצו לתת יותר דיווחים ויותר נתונים בכלל.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הדיון הזה בעקבות כתבה וערנות של חברי הכנסת, אבל אני בטוח שזה נושא שיעזור לגדול בוועדה הזאת וזה אחד הנושאים הקשים, יוסי, אני בטוח שתגיד את המספרים, הם מספיק מזעזעים כדי שתהיה יותר מישיבה אחת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אחד הדברים שהוועדה הזאת לקחה על עצמה, לפי חוק, זה לא רק חקיקה, אנחנו רוצים לעקוב אחרי ביצוע פעולות הממשלה בתחומים שאמורים להיות בטיפול הוועדה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז, ברשותכם, יפעת פותחת, בבקשה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מי שרוצה שיירשם, זה דיון פתוח.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, בוקר טוב לכם, אכן הדיון הזה בעצם התבקש בעקבות תחקיר שפורסם, והתחקיר מעלה תמונה קשה.

יפעת שאשא ביטון: תמונה קשה של ילדים שבעצם מגיעים לפנימיות לאחר חוויות טראומטיות מאוד מאוד קשות, ואנחנו כחברה אמורים לעזור להם להרים את הראש, לתת להם ביטחון, להחזיר להם את האמון.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, ליצור איזושהי מעטפת שתחזיר אותם לחברה בצורה נורמטיבית, שלמה יותר.

יפעת שאשא ביטון: ובפועל, אנחנו פוגשים מציאות קשה דווקא בתוך המקום שאמור להיות מאוד מגן ומכיל.

יפעת שאשא ביטון: ובעצם, אחת הבעיות היותר קשות שצצו לי זה העניין של המקצועיות של הצוות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פוגשים צוות שהוא לא תמיד מוכשר, אני מדברת בעיקר על המדריכים, אנחנו רואים בעקבות כך שבעצם לא מגייסים אנשי מקצוע, אנשים שמוכשרים לכך.

יפעת שאשא ביטון: אז יש תחלופה רבה בפנימיות, ואז בעצם משתנות הדמויות לאותם ילדים שדווקא צריכים את היציבות ואת הביטחון.

יפעת שאשא ביטון: ואם אנחנו לוקחים את מה שמופיע בתחקיר ומשווים אותו לדוח שפורסם ב-2012, אז אנחנו רואים שכבר בדוח אי-אז לפני שלוש שנים עמדו על אותן תופעות.

יפעת שאשא ביטון: דיברו על כך שיש להוסיף מדריכי יום ולילה, דיברו על כך שנדרשת הכשרה מקצועית, במיוחד כשאנחנו מדברים על מסגרות שהם בפרופיל שיקומי וטיפולי, דיברו על תוספת של אחיות.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, נתנו את הדגש על הפן המקצועי של האנשים שנמצאים בתוך הפנימיות, ולצערי, לפחות מתוך ההתרשמות שבתחקיר, אנחנו רואים שהדברים לא השתנו, ובפועל, אנחנו עדיין נמצאים במקום שעומד סימן שאלה מאוד מאוד גדול לגבי האנשים שעוטפים את האנשים שלנו באותן פנימיות.

יפעת שאשא ביטון: אז אשמח במהלך הדיון אם תהיה התייחסות גם לפן הזה, כמו לדברים נוספים שעוד נעלה בהמשך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בקשת הדיון גם הוגשה על-ידי חבר הכנסת איציק שמולי, אז, לרשותך, איציק.

איציק שמולי: תודה רבה לכם, אדוני יושב-ראש ועדת הרווחה, וגבירתי יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, אני אומנם די מודאג מהמדיניות הכללית של התקצוב של הצרכים החברתיים בשנים האחרונות במדינת ישראל.

איציק שמולי: אבל גם כשסד התקצוב כה קצר ומועט, אם כבר יש ידיים נכונות שהתחומים האלה נמצאים בידיים שלהם, אנשים נכונים שהתחומים האלה הם בידיים שלהם, זה אתם, וזאת הזדמנות נוספת לברך אתכם, ואותך, שעוד לא יצא לי לברך.

איציק שמולי: הדיון הזה באמת בעקבות תחקיר שהיה בערוץ 10, שהעלה נתונים מאוד מאוד מדאיגים על האופן שבו הרשויות מטפלות בילדים חסרי עורף משפחתי.

איציק שמולי: אנחנו צריכים לזכור על מי אנחנו מדברים.

איציק שמולי: אנחנו מדברים באמת על החוליה החלשה ביותר בשרשרת, והפגיעה כפולה.

איציק שמולי: קודם כול, על הפגיעה של הסיכוי של אותו ילד להגיע ולהיות מישהו ומשהו, לספק לו איזשהו – אתם יודעים מה, בכלל לא לדבר עוד על קו הזינוק, זה המקומות שאמורים לעצור בהם את הנסיגה ואת ההידרדרות.

איציק שמולי: אני חושב שעל כל ילד כזה שנפגע, שנמצא במצב כזה ולא מקבל את הטיפול הנכון, או כי אין כסף או כי אין מקום, אז הקירות במשרד הרווחה צריכים לרעוד.

איציק שמולי: תכף נשמע את ההתייחסות של המנכ"ל, אבל כבר בשנת 2011 מונח על השולחן שלי ושל הכנסת כולה דוח של מרכז המחקר והמידע שמדבר על הבעיות האלה, על מחסור במקום ובמכסות, ועל סוגיית הפיקוח שעליה דיברה יושבת-הראש.

איציק שמולי: אני יותר מאשמח לשמוע מה נעשה מאז שנת 2011 ועד היום, ועד לתחקיר של ערוץ 10, שנראה שהבעיות הן אותן בעיות ועולם כמנהגו נוהג, ולמדינת ישראל נוח להפנות את המבט ולהסתכל לכיוונים אחרים כאשר מדובר על הילדים האלו ועל בני-הנוער שכל כך פגיעים.

איציק שמולי: התחקיר המצוין נגע בכמה נקודות, ואנחנו, כמה חברי כנסת חשבנו שיהיה נכון לבקש מכם להעלות את זה על שולחן הוועדה, וטוב שעשיתם זאת.

איציק שמולי: הנקודה הראשונה, כאמור, קטינים שאין להם מקום במסגרות טיפוליות ונאלצים לחכות יותר מדי זמן כדי לקבל מקום במסגרות כאלו.

איציק שמולי: הדבר השני, הועלו טענות קשות מאוד לגבי האופן שבו הילדים ובני-הנוער מטופלים באותן המסגרות, עד כדי כך שהיו דיווחים על אלימות, על אונס, שלי אין את הכלים מכאן לבדוק אם היה או לא היה, אבל בוודאי שהדברים האלה לא יכולים להישאר באוויר ולא לקבל אוזן קשבת מצד הרשויות המתאימות.

איציק שמולי: בין השאר, הועלו גם טענות לגבי השמה של מדריכים שהם ללא הכשרה מתאימה, ועוד דברים שנוגעים לאיכות הליווי והפיקוח באותם המקומות.

איציק שמולי: אז אני מקווה שבזכות הדיון שנעשה כאן היום, ונשמע את ההתייחסות של הממשלה וגם של הגורמים בשטח, נוכל לתת איזשהו מענה לאוכלוסייה הזאת.

איציק שמולי: אני מברך על הדיון ומבטיח לכם שאנחנו חברי הכנסת לא נרפה מהעניין הזה.

איציק שמולי: ותודה גם לערוץ 10 שהביא בפנינו את המצב המדאיג הזה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חברי הכנסת מבקשים להתערב יותר מאוחר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מנכ"ל המשרד, בבקשה, יוסי סילמן.

<יוסי סילמן: בוקר טוב, תודה, חבר הכנסת אלי אלאלוף על הדיון, אכן דיון חשוב ביותר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: וגב' יפעת שאשא.

<יוסי סילמן: וגב' יפעת.

יפעת שאשא ביטון: חברת כנסת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חברת הכנסת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אנחנו בין מרוקנים, אם לא מכבדים, חוטפים.

<יוסי סילמן: לא, זה נכון.

איציק שמולי: גם אצלנו העיראקים זה ככה.

<יוסי סילמן: ואללה, עיראקי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הוא גם עיראקי, תיזהר.

איציק שמולי: למה לא אמרת קודם?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: סליחה, זה מותר, הומור זה מותר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: רק בהומור.

<יוסי סילמן: ברשותכם, אפרוס ברמה הכללית את הסוגיה שמאוד מטרידה אותנו, זה ילדי ה"נועם", זה "חסרי עוגן משפחתי", אנחנו קוראים לזה, כי לפעמים זה לא רק המשמעות של קורת גג, אלא בכלל כל התפוררות התא המשפחתי.

<יוסי סילמן: אדבר על הסוגיה, ברשותכם, אפריד את זה, אלי, לשני מישורים: עד גיל 18 ומעל גיל 18.

<יוסי סילמן: ולמה אני עושה את ההפרדה?

<יוסי סילמן: כי עד גיל 18 אנחנו יכולים להשתמש בצווים בחוק, ואנחנו מחויבים תחת האחריות של המדינה לדאוג לכל ילד עד גיל 18.

<יוסי סילמן: מעל גיל 18 הסגנון והשיטה שונים לחלוטין, כי תזכרו שילד או נער בגיל 19 לא חייב לשתף פעולה והוא יכול להגיד: לא רוצה.

<יוסי סילמן: דהיינו, המצב שם שונה בסיטואציה, ולכן, אפריד את זה, עד גיל 18 ומעל גיל 18, ומה הכיוון של המשרד.

<יוסי סילמן: ובסוף אתייחס גם לדברים הספציפיים שהעלו פה.

<יוסי סילמן: אז אני יכול להגיד ולקבוע כמעט בוודאות שעד גיל 18 התופעה כמעט לא קיימת.

<יוסי סילמן: דהיינו, אנחנו לא מזהים ילדים נטושים שלנים בפארקים.

<יוסי סילמן: אני אומר שעד גיל 18 התופעה כמעט ולא קיימת, ואיפה שאנחנו מאתרים אותם אנחנו יכולים להפעיל גם צווים וחוק נוער, והשליטה שלנו הרבה יותר גדולה.

<יוסי סילמן: התופעה יותר משמעותית מעל גיל 18.

<יוסי סילמן: עכשיו אתן לכם כמה נתונים, היום במשרד הרווחה קיימים - - -

<וילמה מאור: - - - על ילד בן 11 - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, הם מדברים על הילדים הצעירים.

<יוסי סילמן: דקה, תנו לי רגע, אני מדבר על ילדים שמסתובבים בקהילה.

<יוסי סילמן: זה לא שאין חסרי - - -

<יוסי סילמן: דקה, תנו לי רגע לתת את כל התמונה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני בטוח שיש תמונה שתאזן, שתשלים, אבל בוא ניתן למנכ"ל לגמור.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, תמשיך.

<יוסי סילמן: אני רוצה רגע לחדד למה כוונתי.

<יוסי סילמן: היום יש לנו בשירותי הרווחה קרוב ל-11,000 ילדים עד גיל 18 שנמצאים בפנימיות ובמשפחות אומנה.

<יוסי סילמן: אני אומר עוד פעם, היום יש לנו כ-11,000 ילדים שנמצאים במשפחות אומנה ובפנימיות.

<יוסי סילמן: כ-1,000 מהם כן נעדרי עוגן משפחתי, הם נמצאים אצלנו בפנימיות או באומנה – וסליחה, לא דייקתי, 2,000.

יפעת שאשא ביטון: מה המשמעות?

<יוסי סילמן: 2,000 ילדים שהוצאו מתוקף צו או שהם יתומים ממש חסרי כל, או שבעצם התא המשפחתי התפרק ולמעשה הם "חסרי קורת גג", נקרא לזה בשפה שלנו.

<יוסי סילמן: אז יש לנו כ-1,000 במשפחות אומנה ו-1,000 בפנימיות.

<יוסי סילמן: ה-1,000 במשפחות אומנה למעשה מצאו בית.

<יוסי סילמן: הם מצאו בית, ולמעשה יש להם משפחה חדשה.

<יוסי סילמן: אני יכול להגיד בנתונים ש-83% מהם גם אחרי גיל 18 נשארים במשפחות האומנה, ועוד 17% מגיעים לשאר השירותים.

<יוסי סילמן: כל הנושא הזה של משפחות אומנה והעדפה שלנו, של משרד הרווחה, להפנות ילדים חסרי קורת גג למשפחות אומנה בעדיפות ראשונה, כי באמת הפתרון הזה הוא פתרון.

<יוסי סילמן: ואני מאוד שמח ואני מקווה שזה יאושר בוועדת השרים, חוק האומנה.

יפעת שאשא ביטון: זה חוק שלנו.

<יוסי סילמן: נכון.

<יוסי סילמן: הוא מאפשר לנו גם להאריך את הזמן עד גיל 21 לילדים טיפוליים שמהווים את מרכיב הבעיה.

<יוסי סילמן: לגבי אותם 1,000 ילדים בפנימיות שהם חסרי עוגן משפחתי - - -

חנין זועבי: 1,000 מתוך 2,000.

<יוסי סילמן: לא, 1,000 מתוך 7,500 שבתוך הפנימייה.

<יוסי סילמן: ובאומנה יש לנו 3,300, מתוכם 1,000 חסרי עוגן משפחתי.

<יוסי סילמן: אני מפריד - - -

יפעת שאשא ביטון: בוא ננסה להתמקד בפנימיות, כי הרי הסיפור - - -

<יוסי סילמן: לא, אני נותן את כל התמונה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: דווקא הפנימיות והאומנה זאת לא הבעיה.

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הבעיה זה אלה שלא נמצאים שם.

<יוסי סילמן: דקה, תנו לי רגע להשלים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תנו לו, כי אני בטוח שהוא ייתן לנו תשובות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נשלים בשאלות.

<יוסי סילמן: בדיוק.

<יוסי סילמן: אני חייב להגיד שלגבי הפנימיות, אותם ילדים שלמעשה אין להם לאן לצאת לחופשות, זה דבר מאוד מטריד.

<יוסי סילמן: יש לנו פרויקט מאוד מאוד יפה עם "ילדים בסיכוי" ומציאת משפחות מארחות, אני חייב להגיד לכם - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אתה יכול להמשיך.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: שלום, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני יודע מה זה להגיע מהפריפריה הרחוקה, אז ככה קרה גם לי הבוקר, והפקקים לא תמיד מתזמנים את זה יחד אתנו הנהגים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ברוכה הבאה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: שגם זימנתי את הדיון.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אמרתי את זה, פתחנו עם זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה.

<יוסי סילמן: כמו שאמרתי, אותם 1,000 ילדים שבעצם אין להם לאן לצאת לחופשות – עוד פעם אזכיר לכם, עד גיל 18 – בהחלט יש לנו פרויקט מאוד מאוד טוב של גיוס משפחות מארחות.

<יוסי סילמן: אני חייב להגיד לכם שעד היום גייסנו כ-360 משפחות, ואנחנו כל חודש מגייסים בין 10 ל-20 משפחות נוספות, והמטרה היא שכשהילד יוצא בסופי שבוע תהיה לו משפחה מארחת.

<יוסי סילמן: עד גיל 18 אנחנו באמת לא מזהים היקף תופעה, ובמידה ואנחנו מזהים יש לנו את כל הכלים המשפטיים לקחת אותם על-ידי צווים.

<יוסי סילמן: אני לא אומר שאולי אין ילדים מתחת לרדאר שלא אתרנו, יכול להיות בהחלט שכן.

<יוסי סילמן: מה קורה מעל גיל 18?

<יוסי סילמן: פה המצב הרבה יותר מורכב.

<יוסי סילמן: ילדים מעל גיל 18שסיימו פנימיות ופתאום נזרקים לחיים העצמאיים, בהחלט יש פה משבר.

<יוסי סילמן: יש פה משבר, ואפשר להגדיר אותם כחסרי עוגן משפחתי.

אורלי לוי אבקסיס: וזה קורה היום, בתום שנת הלימודים בגיל 18 לילדים האלה אין לאן לחזור.

אורלי לוי אבקסיס: זה שלא היה להם עורף משפחתי קודם, אין להם גם עכשיו, זה מועצם.

אורלי לוי אבקסיס: אין להם מסגרת, אין להם מקום לשים את הראש בלילה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: סיכמנו כמה דברים לפני שהגעת.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על אותן נערות בנות 18.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נאפשר עוד חמש דקות למנכ"ל לסיים את דבריו, ואחר כך ניתן זמן לכולם לשאול כמה שרוצים.

<יוסי סילמן: מה קורה מעל גיל 18 – ומה שחברת הכנסת אורלי אמרה זה בהחלט נכון – אני יכול להגיד בכמה תחומים.

<יוסי סילמן: זיהינו שפרופיל הילדים הפוסט-אשפוזי הוא המאתגר ביותר.

<יוסי סילמן: צריך לזכור שבביטוח לאומי אתה יכול להתחיל במהלך של הכרה כפגוע נפש רק מגיל 18 ושלושה חודשים.

<יוסי סילמן: קרה מצב אבסורדי, וזה הפרופיל הכי קשה, שהוא סיים בגיל 18 ולקח לו שנה שהוא התגלגל ברחובות עד שהכירו בו כפגוע נפש וקיבל את סל השיקום.

<יוסי סילמן: פתרנו את זה לחלוטין.

<יוסי סילמן: היום – ועשינו את זה השנה בשלוש פנימיות ובשנה הבאה זה יהיה בכל הפנימיות הפוסט-אשפוזיות – בגיל 17.5 מגיעים נציגי הביטוח הלאומי לפנימיות, ועד גיל 18 יש כבר הכרה כפגוע נפש, הוא מקבל סל שיקום ואנחנו מקפידים על העברת המקל לבריאות הנפש.

<יוסי סילמן: מעבר לזה, פתחנו עם "ילדים בסיכוי" 28 דירות שיש שם כ-170 נערים שסיימו פנימיות, ולמעשה הם זוכים במעטפת ראויה.

<יוסי סילמן: דרך אגב, מי שמשרת בצבא, הצבא היום מממן 1,200 שקל לשכירות לחייל בודד, ולמעשה אנחנו יודעים לטפל ב-170 ילדים.

<יוסי סילמן: אנחנו זקוקים לפי שלושה.

<יוסי סילמן: אנחנו מזהים כ-100 ילדים כאלו חסרי עורף משפחתי שמסיימים את מחזור גיל 18, אנחנו יודעים לטפל ב-170, אנחנו צריכים להגיע לרמה של 100 דירות.

<יוסי סילמן: אני חייב להגיד שבתקציב הקרוב יש לנו דרישה חד-משמעית לפי שלושה על מנת לפתוח ולפתח את המיזם הזה ולהגיע למערך של 100 דירות שנותן לנו מענה ל-500-400 ילדים, וזה מענה בהחלט סביר.

<יוסי סילמן: הבעיה, רבותי, זה לא אלו שגדלו בפנימיות ולקחנו את המקל.

<יוסי סילמן: צריך להבין שמעל גיל 18 האוכלוסייה הטרוגנית: טרנסג'נדרים, להט"בים פתאום שיוצאים מהארון והכל מתנפץ להם, ילדים שהמשפחה כן הצליחה להכיל אותם עד גיל 18, גם עם עבריינות, רקע עברייני וכו'.

<יוסי סילמן: השתחרר מהצבא על פרופיל נפשי, ופתאום מעל גיל 18 אנחנו מזהים התפוצצות של ילדים שעד גיל 18 מישהו החזיק אותם - לא משנה כרגע, יותר טוב, פחות טוב.

<יוסי סילמן: נוער חוזרים בשאלה.

<יוסי סילמן: תארו לעצמכם נער שחוזר בשאלה, זה חסר קורת גג.

מיכל רוזין: שאין להם שום מעטפת של עזרה מהמדינה.

<יוסי סילמן: יש לנו מיזם עם "ה.ל.ל", עוד מעט אדבר על זה.

מיכל רוזין: נכון, אני מכירה אותו, הוא מאוד - - -

<יוסי סילמן: נושא של "נחם" - נוער חרדי מנותק.

<יוסי סילמן: צעירים בזנות שמתחילים לעסוק בזנות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יש היקף ידוע?

<יוסי סילמן: אנחנו יודעים כרגע על 600.

<יוסי סילמן: אצלנו בתל-אביב מטופלים 170 במערך דיור שפתחנו, אבל דרך אגב זאת - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בפריסה ארצית וחסרים המון מסגרות בפריפריה.

<יוסי סילמן: מסכים אתך, מסכים.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מסגרות כאלו בעצם יש?

<יוסי סילמן: צעירים בזנות?

אורלי לוי אבקסיס: יש באילת.

<יוסי סילמן: יש נשים בזנות, שזה סך הכול הפריסה.

<יוסי סילמן: צעירים בזנות יש לנו רק בתל-אביב.

אורלי לוי אבקסיס: רק בתל-אביב, שוב.

<קריאה: ובאילת.

<יוסי סילמן: ובאילת.

<יוסי סילמן: אבל תנו לי רגע להסביר את היקף התופעה.

<יוסי סילמן: האוכלוסייה ההטרוגנית הזאת, ממה היא סובלת?

<יוסי סילמן: א', אופן הפעילות מולם צריך להיות שונה.

<יוסי סילמן: זה לחפש אותם.

<יוסי סילמן: דהיינו, הנושא הזה של האיתור והשכנוע, לבוא ולקבל טיפול הוא קריטי.

<יוסי סילמן: אני רוצה להסביר לכם את היקף התופעה.

<יוסי סילמן: אנחנו מטפלים היום ב-11,000 נוער מעל גיל 18 ש-1,000 מהם חסרי קורת גג, זה הנתון שידוע במשרד.

<יוסי סילמן: 1,000 חסרי קורת גג, מתוך מעל גיל 18.

<יוסי סילמן: תבינו את היקף התופעה.

<יוסי סילמן: אין להם ביטוח בריאות.

<יוסי סילמן: דהיינו, הוא לא רשום ב"מכבי" או בקופות-החולים מעל גיל 18.

<יוסי סילמן: פתאום אנחנו נתקלים בהיקף של ילדים מעל גיל 18 שלא יכולים להגיע לקבל טיפול רפואי.

<יוסי סילמן: השלמת השכלה בעייתית.

<יוסי סילמן: בקיצור, ה-11,000 האלו, שוויון הזדמנויות היא מבחינתם סיסמה, אין סיכוי שהם ישתלבו.

<יוסי סילמן: בזמנו, בשביל ההגינות אגיד, הוקם שולחן עגול במשרד רוה"מ, אני מקווה שאת זוכרת, חברת הכנסת אורלי, שניסו לבנות תוכנית כוללת.

<יוסי סילמן: צריך פה את משרד השיכון.

<יוסי סילמן: אחד מהרעיונות היה שכמו שהוא משלם - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תוכנית כוללת ל-18 פלוס.

<יוסי סילמן: כן, כן.

אורלי לוי אבקסיס: 18 עד 21, ויש שמדברים על 23.

<יוסי סילמן: עד 25.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אתם כבר מדברים על 25.

אורלי לוי אבקסיס: מצוין.

<יוסי סילמן: אלו, דרך אגב, הגילאים שלנו.

חנין זועבי: גם לפרט סיבות של ילדים שנמצאים בפנימיות?

חנין זועבי: כלומר, יש הבדל שהם - - -

<יוסי סילמן: לא, עברנו עכשיו לילדים בקהילה.

<יוסי סילמן: אבל תנו לי רגע להשלים את התמונה.

חנין זועבי: תן לי גם להשלים.

<יוסי סילמן: מה קרה במשרד הרווחה בארבע השנים האחרונות, ואני מודה, זה אופטלגין ולא פתרון מערכתי.

<יוסי סילמן: אנחנו נותנים אופטלגין.

<יוסי סילמן: פתחנו עסק - - -

חנין זועבי: אני לא מצליחה להבין, סליחה, כבוד המנכ"ל.

חנין זועבי: אני רוצה להבין, שאלתי שאלה, אני רוצה תשובה.

חנין זועבי: לפרט קצת במשפט אחד או שניים את הסיבות, והאם יש הבדלים בין קבוצות לאומיות ברקע או בסיבות של הילדים שנמצאים בפנימיות.

<יוסי סילמן: את מדברת עכשיו על איך מגיעים ילדים לפנימיות?

חנין זועבי: כן.

<וילמה מאור: זה מתחת לגיל 18.

<וילמה מאור: הוא מתייחס למעל לגיל 18.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: וצריך למסגר את זה, צריך למסגר מחדש את - - -

חנין זועבי: רק מעל לגיל 18?

<יוסי סילמן: לא, כרגע.

<וילמה מאור: עכשיו הוא מדבר על מעל גיל 18.

חנין זועבי: אבל הוא כבר דיבר והתאפקתי והתחרטתי, למה אתה - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל יהיו שאלות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אל תדאגו, ניתן זמן לשאלות, אוקיי, חנין?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ברשותך, תתמקד.

<יוסי סילמן: אנסה להתמקד לסוף.

<יוסי סילמן: מה משרד הרווחה פתח?

<יוסי סילמן: פתחנו עשר דירות בקהילה, הוסטלים, כולל במגזר הערבי; פתחנו מיזם מאוד גדול עם עמותת "ה.ל.ל" לחוזרים בשאלה על מנת לקלוט ולטפל באותם ילדים שחוזרים בשאלה; פתחנו דירה לטרנסג'נדרים כרגע בתל-אביב; פתחנו מרחב פתוח בתל-אביב, כולל דירות מעבר לצעירים שעוסקים בזנות, אתרנו 160 כרגע באזור תל-אביב.

<יוסי סילמן: אנחנו יודעים לתת היום פתרון ל-150 נערים מעל גיל 18, יש לנו קורת גג - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נערים ונערות או רק נערים?

<יוסי סילמן: נערים ונערות.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מסיימים בכל שנה מחזור של גיל 18?

אורלי לוי אבקסיס: מה שמעניין אותי, כמה יוצאים החוצה?

<יוסי סילמן: את מדברת על הפנימיות?

אורלי לוי אבקסיס: על הפנימיות, כמה יוצאים החוצה?

<ירון בראון: חסרי עורף או בכלל?

אורלי לוי אבקסיס: שנדע, חסרי עורף.

<יוסי סילמן: 100.

אורלי לוי אבקסיס: 100 במחזור?

אורלי לוי אבקסיס: זה נראה לי תלוש.

<ירון בראון: לא, לא, יוסי, סדר גודל של 350.

<ירון בראון: 350 חסרי עורף כולל אומנה.

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: סליחה, דקה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: רגע, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש כאן גם אנשים מהמשרד.

<וילמה מאור: אתה לא יכול להירשם בפרוטוקול.

אורלי לוי אבקסיס: כי המספרים שלי קצת לא תואמים את מה שהמנכ"ל מציג.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יהיה לך זמן להגיד את כל המספרים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ברשותכם, אתם לא מוכרים לאיש הפרוטוקול שלנו, אז מי שרוצה להעיר, עוד לא לקבל את רשות הדיבור, גם שיגיד את שמו ותפקידו כדי שזה יירשם בפרוטוקול, במיוחד כשאלו תשובות טובות.

אורלי לוי אבקסיס: במיוחד שזה פי שלושה ממה שנותן המנכ"ל.

מיכל רוזין: - - -

<יוסי סילמן: אני יודע נתונים על 400 מסיימים, 100 חסרי קורת גג.

<יוסי סילמן: אני לא מדבר על נתונים של משרד החינוך.

<יוסי סילמן: צריך לזכור שגם ממסיימי כפרי הנוער ופנימיות החינוך יש תופעה של קורת גג.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אמת.

<יוסי סילמן: לכן, אני אומר, אני יודע על 100.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע על 100.

אורלי לוי אבקסיס: מי שאחראי על זה במשרד, כמה אומר?

אורלי לוי אבקסיס: 400.

<דליה לב שדה: יש לנו כ-400 מסיימים מתוך ה-7,000, שזה כל רצף הילדים.

<דליה לב שדה: 400 בוגרים כל שנה, מתוכם אנחנו מעריכים שכ-15% הם חסרי עורף, אבל זה רק של הרווחה.

<דליה לב שדה: מתוכם יש גם ילדים נוספים שצריך לקחת בחשבון בפנימיות של המינהל ובאומנה של בוגרים, שחלקם גם כן חסרי עורף.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ומישהו ממשרד החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: ואומנה, זה נגמר בגיל 18.

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר שלא לספור את ילדי האומנה, כי לילדי האומנה אין עורף משפחתי, הבית שמשמש להם כבית זה האומנה.

<יוסי סילמן: אבל 83% נשארים שם.

יפעת שאשא ביטון: חלקם ממשיכים במשפחות אומנה, אבל בואו נמסגר את זה.

<קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, תקשיבו, אם הם ממשיכים במשפחות אומנה, חייבים לשים לזה מסגרת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חבר'ה, אורלי, עם כל הכבוד, דיברנו מספיק, זה לא מאפשר דיון מסודר, מצטער להגיד לך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זאת בדיוק הנקודה שאליה התכנסנו פה היום.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: עוד שתי דקות תקבלי.

אורלי לוי אבקסיס: אלו שנמצאים באומנה אין להם לחזור בגיל 18.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הבנו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: עד כאן.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הרווחה או המדינה מצפה ממשפחות האומנה להיות משרד הרווחה ולהמשיך להחזיק אותם בלי לקבל על זה כלום.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא הילדים הביולוגיים שלהם, ואם חשבתם שנהפוך אותם לכאלו תנו להם גם זכויות אחרות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: למה נאום?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כרגע אנחנו מנסים להתכנס לנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: אלו נתונים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מי נציג משרד החינוך?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: דדון?

<יוסי סילמן: אברהם.

<יוסי סילמן: תן לי רק לסיים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: רק שנייה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מספר על הבוגרים, בבקשה.

<אברהם לוי: ההערכה שלנו, רק בכפרי הנוער יש לנו בערך 375 חסרי עורף משפחתי בדרגה כזאת או אחרת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מתוך מחזור שיוצא?

<אברהם לוי: מתוך מחזור של 1,500 תלמידים שמסיימים כפרי נוער בשנה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זאת אומרת שאם נוסיף את המספר 350 - - -

<אברהם לוי: 400 פלוס.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ל-450 איש בשנה אין עורף משפחתי.

<קריאה: ומה עם המעונות הנעולים וההוסטלים?

אורלי לוי אבקסיס: וכמה מתוך האומנה?

<יוסי סילמן: 83%.

אורלי לוי אבקסיס: אז תוסיפו גם את האומנה.

<יוסי סילמן: לא, אבל הם נשארים במשפחות.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: המשפחות בגיל 18 לא אמורות להחזיק אותם.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אנחנו לא מנהלי החשבונות של המערכת כרגע.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תסיים, בבקשה, יוסי.

יפעת שאשא ביטון: ברשותך, רגע, עוד לפני שאתה מסיים, כי התקדמת לכיוון אחר, הנושא שעליו אתה מדבר חשוב, אבל לא התייחסת בחצי מילה לנושא שדיברנו עליו בהתחלה, למצב המאוד בעייתי שיש בתוך הפנימיות.

<יוסי סילמן: אתייחס.

יפעת שאשא ביטון: ילדים שכבר מגיעים לתוך מסגרת ואנחנו אמורים להגן עליהם ולתת להם את המעטפת, אנחנו לא נותנים, סוגיה של המדריכים, ברחת קצת למקום - - -

<יוסי סילמן: לא.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חבר'ה, אני רוצה להגן על הדובר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, תסיים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מדברים על המספרים.

<יוסי סילמן: בקיצור, כמו שאמרתי, לנערים מעל גיל 18 הפתרון שלנו הוא בהחלט אקמול בלבד.

<יוסי סילמן: אנחנו מתכוונים במשרד להעלות הצעת חקיקה, או בעצם הצעת ממשלה שהתוכנית לילדים ונוער בסיכון תתרחב: א', לכל האשכולות, אלי, כמו שדיברת, עד אשכול עשר כולל; ב', להכניס נתח מהתוכנית הלאומית לילדים בסיכון, להרחיב אותה לאותם חסרי קורת גג מעל גיל 18 עד 25, כי הפלטפורמה הקיימת - -

אורלי לוי אבקסיס: לא מספקת.

<יוסי סילמן: - - בתוכנית של כל משרדי הממשלה והמנגנון שכבר הקמנו בשטח – להערכתי אנחנו דורשים 50 מיליון שקל להרחבת התוכנית הלאומית לילדים בסיכון, לחסרי קורת גג, ולהערכתי במעטפת הזאת נוכל לפתור את הבעיה.

<יוסי סילמן: עכשיו אתייחס ספציפית.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה משפט הסיכום שלך.

<יוסי סילמן: כן.

<יוסי סילמן: א', לגבי מה שעלה, יש פה הרבה אי דיוקים, אחיות כבר נכנסו, יש מדריך לילה, ואנחנו בשלוש פעילויות - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זה מדריך לילה?

אורלי לוי אבקסיס: על כמה ילדים?

אורלי לוי אבקסיס: כמה מדריכים?

<קריאה: זאת בדיוק הבעיה.

<יוסי סילמן: מדריכי לילה על כמה ילדים?

<קריאה: תדברו על תוספת, לא על - - -

<דליה לב שדה: יש לנו על כל קבוצה מדריך לילה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה קבוצה?

<דליה לב שדה: קבוצה זה בערך כ-15 ילדים.

<דליה לב שדה: זה יכול להיות - - -

אורלי לוי אבקסיס: 15 ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו יודעים שיש מקרים של התעללות בתוך המקום.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו זימנו דיון כדי לשאול את השאלות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, אורלי, לאפשר דיון מסודר, ברשותך.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי הרבה שאלות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בסדר, אז תתאפקי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: גם באיחור וגם רשות הדיבור מתי שאת רוצה, יש גבול.

אורלי לוי אבקסיס: זימנתי את הוועדה הזאת, זה נושא שנוגע ללבי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז מה את רוצה?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז, בבקשה, בואי תשבי, תנהלי אותם.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תשבי פה, אני מסכים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יכולים לעשות פרובוקציה.

אורלי לוי אבקסיס: אין בעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל השאלות יישאלו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז שיישאלו בזמן.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם לא מוצא חן בעיני אדוני, סלחו לי, יושבי-הראש.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יישאלו בזמן כדי לאפשר דיון מסודר.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רק רוצה לאפשר דיון מסודר, אני רוצה תשובות נכונות, מדויקות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תקבלי את זה בדיון מסודר.

אורלי לוי אבקסיס: ואם לא הייתי מעירה את ההערות, הייתם חושבים שיש רק 100 חסרי עורף משפחתי שעוברים את גיל 18.

<יוסי סילמן: אמרתי, ילדי רווחה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הגענו כמעט ל-500, ואולי זה לא 500, כי האומנה - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אולי תיתני לסיים?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בין שאלות הבהרה לבין נאומים יש הבדל.

<יוסי סילמן: אז כמו שאמרתי, ממש אסיים, הכנסנו את מרכיב האחיות, הכנסנו את מדריכי הלילה.

<יוסי סילמן: דרך אגב, הייתה ועדה משותפת עם הפנימיות, ועדת גדעון, 50 מיליון בשלוש פעימות, עכשיו אנחנו משלימים את הפעימה השלישית.

<קריאה: - - -

<יוסי סילמן: אתייחס לזה.

<יוסי סילמן: אני רוצה להגיד לכם לגבי ההערה שלך, אין בעיית מכסות, זה אגדות.

<יוסי סילמן: לא יהיה ילד אחד - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל יש פה דוח שמעיד על - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש מחסור כמו שהיה בעבר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מבקש.

<יוסי סילמן: אין בעיית מכסות, אני חייב להגיד לכם שאני לא יודע על מה אתם מדברים.

<יוסי סילמן: דבר אחרון, הכשרת המדריכים, הכנסנו תהליך של הכשרת מדריכים.

<יוסי סילמן: תפרטי קצת על העניין הזה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא עכשיו.

<יוסי סילמן: זאת ההתייחסות של המשרד.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מתעקשת שהוא יחזור לדוח.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, מתנצלת שהתפרצתי קודם, הנושאים האלו כל כך נוגעים ללבי.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהתיקונים באמת נבעו מכך שהייתי כזאת רגשית, שפשוט העליתי את הנושאים האלה לסדר-היום כשלא עניין כמעט אף אחד, ועדיין נשארנו עם בעיה אקוטית.

אורלי לוי אבקסיס: כשמגיע מנכ"ל משרד הרווחה – תסלח לי, יכול להיות שהחבר'ה שלך, הפקידים לא עדכנו אותך כראוי – ולא יודע את המספר המדויק של אותם ילדים בגיל 18 שסיימו את שנת הלימודים - - -

<יוסי סילמן: אורלי, בלי מניפולציות.

<יוסי סילמן: אמרתי, 100 ילדי רווחה, זה המספר.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, אם הוא באומנה, הוא לא שייך לרווחה.

<יוסי סילמן: אבל יש לנו פתרון שם.

אורלי לוי אבקסיס: מה הפתרון?

<יוסי סילמן: דרך אגב, גם חוק האומנה מאריך את משפחות האומנה עד גיל 21, תלמדי את החומר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יוסי, אני מבקש, ניסיתי להגן עליך.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגיד לי ללמוד את החומר, אני קצת יותר מעורה ממך בפרטים ובמספר הילדים, במקרה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, קיים מחסור - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: סליחה, שנייה, ברשותך, נכנסו שני חברי כנסת מאוד מכובדים, לא פחות מכולנו, אז החברים מאיר כהן וחברתי קארין אלהרר שהיא גם בין היוזמות של הדיון הזה.

מירב בן ארי: וחברתך פה מאחור.

מירב בן ארי: לא נורא.

מירב בן ארי: אנחנו חברים כל כך הרבה שנים, אלי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ומירב, היא חברת הכנסת גם מהסיעה שלנו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה לומר כמה דברים: יש מחסור אמיתי במכסות להשמה חוץ ביתית, זה היה גם בכנסת השמונה-עשרה, ניסינו לקדם את החוק, הצלחנו אז בקריאה טרומית.

אורלי לוי אבקסיס: מי שהיה אז שר הרווחה היה משה כחלון, והתחלנו בקידום, הכנסת התפזרה, זה היה בטרם כניסתך, סילמן.

אורלי לוי אבקסיס: בכנסת הקודמת הייתה באמת בעיה, אבל משרד האוצר התחייב, והמשרדים הרלוונטיים, שלא יישאר ילד אחד מתוך אותם ילדים שזקוקים לאותה מסגרת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים באמת על הילדים שנמצאים בקצה הרצף החברתי של המדינה, ואנחנו מדברים רק על הפוסט-אשפוזי, וגם בפוסט-אשפוזי יש בעיות כל כך גדולות, כי יש ילדים שמוגדרים פוסט-אשפוזי אבל לא מקבלים את המכסה הפוסט-אשפוזית, שזה אומר טיפולים נלווים, זאת אומרת, סל יותר גדול.

אורלי לוי אבקסיס: ומה שקורה, הם נכנסים לתוך הפנימיות על תקן של חסרי עורף משפחתי ולא על תקן של פוסט-אשפוזי.

אורלי לוי אבקסיס: מראש, הפנימיות צריכות להתגייס ולהביא כספים כדי להשלים.

<קריאה: זה לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגידו לי, הרבה - - -

<יוסי סילמן: סיימתי ביתרות של מכסות.

<יוסי סילמן: לא מיציתי את כל המכסות.

<דליה לב שדה: והשנה יש עוד ירידה בהיקף ההשמות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז למה סגרת לנו את כפר הילדים השנה?

<יוסי סילמן: אני סגרתי?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כן, סגרת אותו.

<יוסי סילמן: טוב, מה עכשיו?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מבקש, בוא לא נתחיל, אתה יודע, דברי אמת, בוא.

<דליה לב שדה: יש מכרז.

<יוסי סילמן: לא, אבל יש לי יתרת מכסות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נו, באמת, בוא.

אורלי לוי אבקסיס: המגמה היום או הרצון של משרד הרווחה היא להעביר את הטיפול בילדים לטיפול הקהילתי.

אורלי לוי אבקסיס: עם כל הכבוד בטיפול הקהילתי, ואני מאוד בעד, אבל הטיפול הקהילתי הוא בחוסר גדול מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: לראש רשות שווה מאוד גם מבחינה כלכלית, גם אלו שמתאימים למסגרות חוץ ביתיות, גם אלו שעוברים התעללות, אבל לאותה רשות, בעיקר אם היא חלשה, שווה להעדיף את הטיפול הקהילתי, גם אם הוא לא טוב.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נזכור שגם כשילד נכנס לשם לתוך המערכת, תוך כמה שנים הוא צריך לצאת החוצה, לפנות מקום למישהו אחר, ולפעמים זה אפילו לאחיו.

אורלי לוי אבקסיס: אז עד שהוא נכנס לאיזושהי מסגרת, עד שהוא מתחיל לקבל את אותה שגרה בונה, כי הבית לא יכול לספק לו את זה, הוא נפלט החוצה אחרי שלוש שנים אם אינני טועה, וזה בעייתי מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: נוסף על כך, יש גם את המחקר של מכון "ברוקדייל" שגילה שיש כאלו שאין שם מוטיבציה בתוך המשפחה, ולאלו שחסרי מוטיבציית שיקום אנחנו קובעים את העתיד בזה שאנחנו לא מכינים להם ולא באמת תופרים להם את החליפה המתאימה.

אורלי לוי אבקסיס: באמת העליתי כמה פעמים טענות שקיבלתי דווקא ממפקחת ארצית, דבורה, של אותם מסגרות בקהילה שמדברת על כך – ואני יכולה לתת לכם דוגמאות – על ילדה בת שמונה שבמקום להעביר אותה, נמצאת בתוך הקהילה, מסתובבת בעשר בלילה ברחובות של העיר כי הבית שלה נעול כי אימא שלה הלכה לאנשהו ואף אחד לא חושב עליה.

אורלי לוי אבקסיס: והיא אומרת, הילדה הזאת תיאנס, אם לא היום אז מחר.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו מדברים על ילדים שאין להם לאן לחזור.

אורלי לוי אבקסיס: וכשהיא אומרת לי וכותבת את זה במכתב עם שמה, והיא לא מפחדת לומר את שמה: חבר'ה, כשאנחנו יוצאים לסוף שבוע או כשאני שולחת אותם הביתה ואני דואגת שהם יאכלו את ארוחת הערב אני מתה מפחד מהטלפונים, כי אני יודעת שיש סיכוי סביר מאוד שאותה ילדה או ילד ייפגעו במהלך החופשה.

אורלי לוי אבקסיס: הגיעה חופשת שנה, זאת כבר לא חופשה של סוף שבוע או של חגים, הטיפול בקהילה לא מספק מענים, בטח לא בתקופות כאלו.

אורלי לוי אבקסיס: עוד משהו, אם נכון הדבר ואתם לא מעדיפים את – משיקולים כלכליים, מדוע לא קידמתם את החוק שאומר לא לפי מכסות אלא לפי צורך.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, שלא יגיע הילד האחרון ויגידו, הופ, נגמרו לנו המכסות.

<יוסי סילמן: אין בעיית מכסות.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אז תקדמו את החוק שיבטיח את זה שלא יהיו גם בעיות של מכסות.

<יוסי סילמן: אין בעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר משהו.

אורלי לוי אבקסיס: לא נתנו את הדגש על אותם דרי רחוב ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: והילדים דרי הרחוב האלו, מי מנהל רישום?

אורלי לוי אבקסיס: איך רואים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: לאן הם מגיעים?

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם נמצאים?

אורלי לוי אבקסיס: זה כאילו, אוקיי, פספסנו אותם בדרך וויתרנו עליהם.

מירב בן ארי: על איזה עיר את מדברת על דרי רחוב?

מירב בן ארי: כי בתל-אביב יש מחלקה מצוינת לדרי רחוב, אגב.

אורלי לוי אבקסיס: תגידי לי, תל-אביב זה המדינה?

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי.

מירב בן ארי: על מה את מדברת?

מירב בן ארי: האמת שרוב דרי הרחוב - - - בתל-אביב.

אורלי לוי אבקסיס: כל דבר שאנחנו שואלים, יש לנו טיפול בתל-אביב, יש לנו טיפול בתל-אביב, גם דירות הבוגרים בתל-אביב.

מירב בן ארי: יש גם בירושלים.

מירב בן ארי: קודם כול, לציין את חבר הכנסת מאיר כהן שהעביר חמישה מיליון שקל כשהיה שר הרווחה לטובת ההוסטל, שבמקרה גם הייתי בו לפני שבועיים ונבנה לזנות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נוותר פה על הדיון, כאילו מה?

מירב בן ארי: אבל, אורלי, סליחה, אני לא בוויכוח אתך, כי את יודעת שאנחנו בדרך כלל - - -

אורלי לוי אבקסיס: מירב – סליחה, אדוני, כשלי נכנסים לדברים אתה לא מעיר לאף אחד.

מירב בן ארי: אבל אני רוצה להבין.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חשבתי שזה דו-שיח יפה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על מדינת תל-אביב.

אורלי לוי אבקסיס: יש דרי רחוב בפריפריה.

מירב בן ארי: רק שאלתי אותך שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אז עניתי לך, אני לא מדברת על מדינת תל-אביב.

מירב בן ארי: אבל לא ענית.

אורלי לוי אבקסיס: אז מצוין שיש מחלקה בעיריית תל-אביב, שהיא עירייה עשירה, שמכניסה מאות מיליוני שקלים ממסים ויכולה להפנות כסף - -

מירב בן ארי: זאת לא מחלקה, אגב.

מירב בן ארי: רוב דרי הרחוב הם בתל-אביב.

אורלי לוי אבקסיס: - - ועדיין יש לך דרי רחוב בתל-אביב שלא מטופלים ולא מפוקחים.

<קריאות: - - -

<קריאה: יש דרי רחוב בפריפריה.

מירב בן ארי: יש דרי רחוב בפריפריה, אין לי ויכוח, אבל - - -

אורלי לוי אבקסיס: נו, באמת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, מירב, - - -

מירב בן ארי: בסך הכול שאלתי שאלה, על מה היא מדברת.

<יוסי סילמן: אני רק רוצה להעיר - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, לא, אל תכנס למשחק, בבקשה.

<יוסי סילמן: לא להעיר?

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מבקש, מירב, תאפשרי עוד שתי דקות או שלוש לאורלי לסיים ותעלי מה שאת רוצה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חשבתי שזאת הערת ביניים.

מירב בן ארי: רק שאלתי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בין הערת ביניים לבין לעבור לנאום מלא זה מפריע.

מירב בן ארי: צודק, אין בעיה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, חבר'ה, אנחנו לא מדברים על מדינת תל-אביב, אנחנו מדברים על - - -

מירב בן ארי: נו, באמת, די עם המדינת תל-אביב.

מירב בן ארי: זאת הערה לא מתאימה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, לא, תל-אביב.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תעברי לבאר-שבע, הכול פתור שם.

מירב בן ארי: זאת עיר, וזו לא מדינה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, מדינת באר-שבע, תגידי - - -

מירב בן ארי: אין לי בעיה עם מדינת באר-שבע.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תבואי למדינת באר-שבע, תראי כמה זה יפה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: סליחה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים לעטוף את הכול בוורוד, ולהגיד: סבבה, אז בוא נפזר את – בוא, יש לי פה גם כמה בשורות, בשיחה אישית עם שר הרווחה הובטח לי שיהיו שיפוצים של אותם חדרים סלש מקומות שהילדים נמצאים שם בפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: זה קטסטרופה מה שקורה שם.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, גם התנדבתי בפנימיות כאלה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל זה לא הנושא, באמת.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה אותו נושא, כי זה הבית של הילדים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הוא מצב הפנימיות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה קורה לגבי התקציב לביגוד, התקציב לבילוי, התקציב של הילדים לחולצות בית-ספר.

אורלי לוי אבקסיס: הפנימיות צריכות לארגן כספים לקנות, אתה יודע את זה?

אורלי לוי אבקסיס: כמה פעמים בשנה ילד מקבל ביגוד?

קארין אלהרר: "סל לאור", אבל זה נושא נפרד.

אורלי לוי אבקסיס: זה הכול ביחד.

אורלי לוי אבקסיס: לא נכון, זה כל המעטפת גם לגבי הנושא של הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים להבין את זה שילדים שנמצאים בפנימיות לא מבוטחים בביטוחים משלימים כי האפוטרופוס שלהם הם ההורים הביולוגים שמהם הוציאו את הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: מי שיכול לבטח - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הם לא מבוטחים?

אורלי לוי אבקסיס: לא, אדוני, יש מסלול שניסיתי להעביר והוא מתקדם מול שר הבריאות, כי מה שקורה הוא ככה, אין לך ביטוח משלים, התרופות עולות 100%.

אורלי לוי אבקסיס: אם מנהל פנימייה אומר לי: תקשיבי, אורלי, לפעמים אנחנו עושים הערכות ובגלל המחסור שלנו בתקציבים, למשל לילדים עם הפרעות קשב וריכוז לפעמים אנחנו נותנים ריטלין ולפעמים הריטלין לא מתאים לאותו ילד, ואנחנו צריכים לשבת ולעשות הערכה אם יש לנו יותר מילד אחד, להעביר אותם למשהו שאין עליו סבסוד.

אורלי לוי אבקסיס: גם הריטלין, דרך אגב, לא כולו מסובסד.

מירב בן ארי: הוא מסובסד.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כולו מסובסד.

מירב בן ארי: גם קונצרטה.

אורלי לוי אבקסיס: אוי, נו, באמת.

אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, אני יודעת ממקום אישי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך - - -

מירב בן ארי: אבל למה את - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מירב, אתם רוצים שהדיון יימשך עד 11:00 בצורה כזאת?

אורלי לוי אבקסיס: אם יש לך ביטוח משלים הסבסוד גדול וחוסכים כספים.

אורלי לוי אבקסיס: אין ביטוח משלים, יש ביטוח בסיסי, אין לך את האופציה, כי זה עולה הרבה.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, זה נושא שקיבלתי בביקור ב"אשלים" בבאר-שבע, אדוני היושב-ראש.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בינתיים סגרו אותו.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אחד מהדברים, הם אמרו, אין לנו גם כסף, אנחנו לא מתכללים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מי אמר שאין?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מבקש, אורלי, ברשותך, - - -

אורלי לוי אבקסיס: גם בבאר-שבע, אז אני אומרת כמה דברים - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בואי, תסיימי, תאפשרי לאחרים.

אורלי לוי אבקסיס: התרופות עולות יקר, ומי שצריך להמשיך את המימון זה מי שמפעיל את הפנימייה, ואף אחד לא יגיד לי שלא, כי לא מקבלים באופן באמת שנכון מבחינת התמחור יחסית למה שעולה בפועל.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אותו ילד לא מקבל את התחליף, כי התחליף יקר ומשאירים אותו עם תופעות הלוואי זאת טרגדיה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא נורמלי, תאמין לי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, את מבינה שיש הרבה אנשים שבאו כדי לשאת דברים?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה דיון שאת הזמנת אז בואי נכבד אותם.

אורלי לוי אבקסיס: בסדר, יאללה, בבקשה, לא אגיד עוד כלום.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה.

מירב בן ארי: גם אני, אגב, הזמנתי את הדיון הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה שהצטרפת אלי.

מירב בן ארי: הצטרפנו.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: קארין אלהרר היא גם מהיוזמות של הדיון הזה, בבקשה, קארין.

קארין אלהרר: תודה, אדוני היושב-ראש, קודם כול אני מאוד מעריכה ומכבדת את זה שבאמת מתקיים הדיון בנושא הסופר חשוב הזה.

קארין אלהרר: באמת היוזמה לדבר הזה באה אחרי אותה סדרת כתבות שהתפרסמה בערוץ 10.

קארין אלהרר: הנושא של ילדים בסיכון הוא כמובן נושא שאני עוסקת בו רבות, גם אחרי גיל 18, ואני מקווה שבאמת יש חשיבה גם על מה שקורה אחר כך.

קארין אלהרר: אבל אם נתמקד רגע בנושא עצמו, תראו, הכתבה העלתה ממצאים שהם יותר ממדאיגים.

קארין אלהרר: בסוף, מדינת ישראל מוציאה מבתי הוריהם ילדים מסיבות כאלה ואחרות, ואני רוצה לקוות ומאמינה שהוצאת הילדים לא נעשית כלאחר יד ולא בקלות ראש.

קארין אלהרר: ואז בעצם הילדים האלה שהיו הילדים של ההורים שלהם הופכים להיות הילדים של כל אחת ואחד מאתנו, יש לנו אחריות מאוד מאוד גדולה לגבי מה קורה להם בפנימיות, איזה פיקוח אנחנו כמדינה עושים על מנת שהילדים האלה יקבלו את הטיפול המיטבי, שיקבלו באמת מענים לכל הצרכים שלהם.

קארין אלהרר: ויש להם צרכים כמו לכל ילד וילדה במדינת ישראל, וזה לא צריך לשנות שהם נמצאים במסגרת שהיא כוללנית, בין אם אנחנו משווים את זה לילד שנמצא במסגרת המשפחתית.

קארין אלהרר: אני מבינה שכל הנציגים הרלוונטיים נמצאים כאן, באמת הייתי שמחה לשמוע מה אנחנו עושים, א', כדי שלא יישנו מקרים כפי ששמענו עליהם; ו-ב', אם יש לנו איזושהי תוכנית מסודרת, מלאה, שהיא תוכנית חומש.

קארין אלהרר: לטפל במקרה הפרטני זה טוב ונכון וחשוב, אבל מה שחשוב יותר בעיני לנו כמדינה, לנו לכנסת שאמורה לפקח על עבודת הממשלה, הוא לוודא שבאמת הדברים גם נלמדים עם ראייה עתידית.

קארין אלהרר: לראות שאוקיי, נחשף עכשיו המקרה הזה, הוא טופל ביסודיות, אבל אנחנו גם רוצים למנוע את המקרה הבא, וזו בעיני הנקודה החשובה ביותר.

קארין אלהרר: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: והטיפול ההוליסטי במשפחות, כי אותו ילד שחוזר הביתה חוזר לאותה משפחה.

אורלי לוי אבקסיס: לא טיפלת במשפחה, החזרת אותו לאותה קטסטרופה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: תראו, חבריה, אנחנו כל פעם יכולים לכנס את הוועדה הזאת אחרי תוכנית כזאת או תוכנית אחרת, זה צריך להיות בנשמה של משרד הרווחה.

מאיר כהן: אני חושב שמההיכרות שלי עם המשרד, לפחות עד לפני שמונה חודשים, לא אתבייש ואומר שזה היה אחד הנושאים הבולטים שהכנסנו, קארין, לתוכנית חומש.

מאיר כהן: ואני חושב שזה היה הרבה מאוד בזכות השיחות שלנו, בזכות הפעולה הברוכה של אורלי בוועדה.

מאיר כהן: בתפיסת עולמי אמרתי את זה, והיום אני כבר לא שר, אני מקווה שאת הלקונה החברתית הזאת יסיימו.

מאיר כהן: זה לא נורמלי שילדים נמצאים בפנימיות.

מאיר כהן: זה נורמלי שילדים יהיו יותר במשפחות אומנה.

מאיר כהן: כמו שמשפחות האומנה מתנהלות היום קשה מאוד כי התעריף הוא לא תעריף, כי כל שנה יש 100 ילדים שיוצאים ממשפחות אומנה בגיל 18, סליחה, מהפנימיות שלנו, ואתה צריך לחפש להם עורף עד גיל 21.

מאיר כהן: בחוק תקצבנו את זה, שמנו את זה, הכרה עד גיל 21 - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה לא עבר.

<יוסי סילמן: זה עולה ביום ראשון.

קארין אלהרר: ביום ראשון זה עולה לוועדת שרים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הצעת חוק של הכנסת.

מאיר כהן: זה עולה ביום ראשון.

מאיר כהן: צר לי מאוד, אני אומר כאן אדוני היושב-ראש, ואולי יבינו חברי הכנסת החדשים, במה אנחנו יכולים להיות יותר יעילים?

מאיר כהן: בזה שחוקים או רעיונות שלפני שנה וחצי היו על השולחן, אפילו לא התגבשו לכדי – חלק מהדברים נחתכו, איזה רגולציה ואיזה ביורוקרטיה כשאנחנו מתעסקים עם ילדים.

מאיר כהן: אז שני דברים, ובזה אני מסיים את דברי.

מאיר כהן: האחד, אני מאוד מקווה שיש עין בוחנת היום, יש פנס בכל פנימייה.

מאיר כהן: צודקת חברת הכנסת לוי, אני חייב להגיד, ביקרתי בפנימייה, לא משנה, כשהייתי השר, אתה גם יודע, וראיתי ילדים עם בגדים בלויים.

מאיר כהן: לצערי הגדול הסתבר שאנחנו המשרד עמדנו בתעריף, אבל, וזאת אחת הלקויות הגדולות של משרד הרווחה, אני מודה ומתוודה, התחלתי לטפל, לא מספיק, שאלת הפיקוח.

מאיר כהן: הילדים האלה נמצאים בפנימיות, חלק במקום שהפנימייה מפוקחת היטב ושיש שם מפקח שנותן את נשמתו, הוא יורד לרזולוציות הקטנות; ובמקום שלצערי, ויודעים אנשי המשרד איזו מלחמה ניהלתי כנגד הדבר הזה, ובמקום שאין פיקוח אז אפשר לראות את התופעות האלה שאורלי מדברת עליהם.

מאיר כהן: אסכם את דברי, יוסי, אני מקווה שאתה והשר תמשיכו במדיניות הזאת של לקחת, להוציא ילדים כמה שיותר מפנימיות, להביא אותם למשפחות אומנה.

קארין אלהרר: בשלב הראשון תעבירו את זה בוועדת שרים.

<יוסי סילמן: אתמול בערב התחלנו את הקמפיין, ואני מקווה שזה יגייס עוד משפחות.

מאיר כהן: חבריה, זה לא נורמלי שבארצות אירופה 80% מהילדים נמצאים במשפחות אומנה ו-20% בפנימיות, ואצלנו בדיוק ההפך.

<שחר שומן: שם יש פחות ילדים ברחובות.

מאיר כהן: ואסיים בנקודה הכאובה.

מאיר כהן: השארתי תקציב של 320 מיליון שקלים בכדי לפתור את הבעיה הסוציו-אקונומית ביישובים, אלי, דיברנו על זה בוועדה ודיברנו על זה עם אורלי ועם קארין ועם יוסי.

אורלי לוי אבקסיס: על המצ'ינג, נכון.

מאיר כהן: 1 עד 4 ואפילו 5 חייבים להוריד את המצ'ינג.

מאיר כהן: בפריפריה או במגזר הערבי אין - - -

<יוסי סילמן: בשביל זה נשארו לנו מכסות.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה אמרתי, ראש הרשות מעדיף את הטיפול הקהילתי.

מאיר כהן: שנייה, אורלי.

מאיר כהן: היה צריך לתרגם את המכסות האלה לכסף ולחפש את הדרך איך להעביר אותם.

<יוסי סילמן: אנחנו עושים המרה לפתרון בקהילה.

מאיר כהן: בסדר גמור.

מאיר כהן: עושים המרה.

מאיר כהן: זה יעלה כחוק, אני מקווה שכולם יתמכו - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל הפתרון בקהילה לא מספק.

מאיר כהן: - - בפטור סוציו-אקונומי, נחליט 1 עד – נחליט כמה - - -

<קריאה: חמש.

מאיר כהן: לפטור ממצ'ינג, כי אחרת, לא בדימונה ולא בחצור ולא ביישובים הערבים, לא נצליח לפתור את זה.

קארין אלהרר: נכון, זה לא יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: הילדים לא יצאו למה שמתאים להם.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא ישלחו אותם למסגרות.

אורלי לוי אבקסיס: לא ישלחו אותם למסגרת שמתאימה להם.

אורלי לוי אבקסיס: ישלחו אותם למסגרת הכי זולה.

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה, מאיר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה אגיד לך.

מאיר כהן: יש לנו עבודה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ודאי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מותר ליושב-ראש לשאול שאלה?

מאיר כהן: אליהו, רק צריך להגיד מילה טובה.

מאיר כהן: תמיד בוועדות מהסוג הזה מגיעים לכאן אנשי משרד הרווחה והם מתכנסים בתוך הכיסאות שלהם, אז אפשר להגיד מילה טובה.

מאיר כהן: אתם עושים עבודה טובה.

<קריאות: תודה רבה.

<קריאה: כפיים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא מקובל בכנסת למחוא כפיים, אבל הפעם בלב שלנו זה כן.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מירב, היא גם בין היוזמות, בבקשה.

מירב בן ארי: קודם כול, אני לא מבינה למה אורלי כל כך כועסת, כי הצטרפתי אלייך מתוך - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, כשאת אומרת בתל-אביב יש הכול, אז מה אנחנו מדברים, בתל-אביב יש פתרון.

מירב בן ארי: יפה, קודם כול, אין מה לכעוס, כי אני בעד הנושא הזה, אני גם מגיעה מהתחום הזה, אני עשר שנים עבדתי עם נוער בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול, אם זה התפרש ככה, אני מתנצלת.

מירב בן ארי: ואני רוצה להגיד משהו אחד.

מירב בן ארי: קודם כול, אני מסתייגת מהביטוי "מדינת תל-אביב", אני לא יודעת אם זה מזלזול או מפרגון, זה לא בדיוק רלוונטי, זו עיר, אנחנו בוועדה, ואני מבקשת באמת להפסיק עם הביטוי השגור והמיותר הזה.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין למה זה נכנס, זה כהערת אגב.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה מהירושה של ברוורמן, השאיר לנו משהו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה נכון.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם דווקא בעניין של תל-אביב.

מירב בן ארי: ועם כל הכבוד, אני מניחה שאת מכירה את החומר, אבל גם בגלל שהייתי חברת מועצת העיר תל-אביב לפני שהגעתי והייתי אמונה על התחום של קידום נוער, יש לי קצת ידע בעניין.

מירב בן ארי: ואין מה לעשות כיום, תקן אותי אם אני טועה, שר הרווחה הקודם, במדינת תל-אביב או בעיר תל-אביב, מעכשיו נתייחס אליה ככה, יש הכי הרבה דרי רחוב במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אז גם שם.

מירב בן ארי: סטטיסטית, מנכ"ל המשרד מסכים אתי, תודה רבה.

מירב בן ארי: אסביר לך את הבעיה, הבעיה שלנו כעיר - - -

<יוסי סילמן: דרך אגב, הם מגיעים מהפריפריה.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: הנה, בדיוק מה שבאתי להעיר.

אורלי לוי אבקסיס: לא כולם מגיעים לתל-אביב.

מירב בן ארי: חבר'ה, אני מכירה את החומר טוב, באמת.

מירב בן ארי: רק ביקשתי גיבוי מהמנכ"ל.

<יוסי סילמן: אל תתייחסי.

אורלי לוי אבקסיס: לא כולם מגיעים לתל-אביב.

מירב בן ארי: אבל אני מתייחסת, כי אתה מכיר, אני קשובה.

מירב בן ארי: אבל אני רוצה להגיד, יש הכי הרבה דרי רחוב בעיר תל-אביב כי הם מגיעים מהמטרופולין.

מירב בן ארי: והעיר תל-אביב, לצורך העניין, היא עיר מטרופולין של כל מדינת ישראל.

מירב בן ארי: מדינת ישראל מגיעה לתל-אביב, למה?

מירב בן ארי: כי אותם דרי רחוב שנפלטים מהמסגרות כנראה מרגישים בנוח וכנראה שיש להם תמיכה.

מירב בן ארי: ובעניין הזה הוספתי את ההערה שלי לחבר הכנסת מאיר כהן, באמת על אותה תמיכה והקמה של המרכז הזה לפתרון גם לזנות וגם לנושא של התמכרויות של דרי רחוב.

מאיר כהן: אני רוצה להוסיף משהו לחזק אותך.

מירב בן ארי: תוסיף, כן.

מירב בן ארי: זה מקום מקסים, דרך אגב.

מאיר כהן: בפגישה עם עשרה טרנסג'נדרים בשעה אחת בלילה, אני לא יודע, אינני זוכר מי היה אתי, כל העשרה גרים בתל-אביב, אף אחד מהם, אגב, לא מתל-אביב, וסיפרתי את זה כאן ומותר לי לספר את זה עוד פעם כי זה אחד מהרגעים המכוננים של החיים שלי.

מאיר כהן: אחרי שאני שואל את כולם מאיפה אתם, מגיע לעשירי, ואני אומר לו: ואתה מאיפה?

מאיר כהן: אז הוא מסתכל עלי, אומר לי: מה, מאיר?

מאיר כהן: היית המורה שלי בכיתה ז'.

מאיר כהן: אז אפשר להבין את זה, אבל זה לא סותר את זה שיש דרי רחוב במקומות אחרים ואין לנו פתרונות בשבילם.

מירב בן ארי: לא סותר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא בבאר-שבע, אני חוזר.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבאר-שבע יש פתרון.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: פתרון יפה.

מאיר כהן: בבאר-שבע הם עובדים יפה מאוד.

מירב בן ארי: נכון.

<יוסי סילמן: בחיפה יש לנו קורת גג, אבל צריך עוד, אני לא אומר שלא.

מירב בן ארי: וגם בירושלים, אגב, יש את "גלגל" של "עלם", ובעניין הזה יש לי שני דברים להוסיף לדיון הזה.

מירב בן ארי: א', לא יכול להיות שהפתרונות לדרי רחוב יהיו כל הזמן על העמותות, על "בית השאנטי", על "מישהו לרוץ אתו" בתל-אביב, על "גלגל" בירושלים, זה לא יכול להיות.

מירב בן ארי: נכון שיש ואקום אז נכנסות אותן עמותות וארגונים, ואלי, שהיה גם מנכ"ל קרן "רש"י", יודע על ההתערבות של העמותות בנושא הזה, וזה מבחינתי אחד הדברים המטרידים.

מירב בן ארי: ואגב, אחד הדברים הראשונים שעשיתי כשנכנסתי לעיר תל-אביב זה באמת להקים מרכז לדרי רחוב של העירייה, לא של עמותה.

מירב בן ארי: ציינתי פה את מה שמאיר כהן עשה.

מירב בן ארי: ודבר שני שרציתי להגיד שגם היה בכתבות, וזה גם בעניין הזה למנכ"ל המשרד.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שצוות שעובד באמת עם נערים שעברו כל כך הרבה חוויות טראומטיות בחיים לא יוכשר ואין לו את האפשרות לטפל.

מירב בן ארי: תראו, אני רוצה להגיד לכם, היינו בכלא "אופק" - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: חנין, חבל שאת הולכת, כי רציתי להתייחס לחלק מהדברים הקשורים - - -

חנין זועבי: בסדר, יש לי ועדה, אז אני אאחר אליה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משפט לעניין של ההכשרה של הסגל, של הצוות באותם הוסטלים ובאותן משפחות אומנה ובאותן פנימיות.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שצוות שמתמודד עם נוער כזה אין לו הכשרה מתאימה להתמודד אתם.

מירב בן ארי: תראו, היינו בביקור בכלא "אופק" – וזה כבר השלב האחרון של דרי הרחוב, מה שנקרא, ואותם פליטים של המערכת, רוב אלה שמגיעים לכלא "אופק" בוא נגיד שהם מגיעים מאותם מקומות – וגם שם, גם לסוהרים אין את ההכשרה לעבוד עם הנוער הזה.

מירב בן ארי: אז אני אומרת לעצמי, הרי בסופו של דבר תקציבית אתה מעביר אותו מפנימייה לפנימייה ועוד כסף של המדינה ועוד כסף, למה לא להכשיר צוות ראוי שעבר את התואר המתאים, את ההכשרה המקצועית, ראינו את זה גם בכתבה.

מירב בן ארי: אני לא צריכה לראות את הכתבות כדי לראות את זה, אנחנו רואים את זה יום יום כשאתה בא להתקבל להוסטל של "חסות הנוער" או "מסילה" ושואלים אותך מה הניסיון שלך בעבודה עם נוער בסיכון, אגב, כמו שעשיתי בתור מנהלת של מרכז נוער בסיכון, והוא אומר לי: אני מאוד אוהב ילדים.

מירב בן ארי: סליחה, נפסלת, אתה לא מתאים לתפקיד.

מירב בן ארי: ואני מצטערת, נכון, אולי יש – אי-אפשר לקבל אנשי מקצוע לא מוכשרים לתפקיד כל כך חשוב, כי אחרי זה זה עולה לנו יותר.

אורלי לוי אבקסיס: זה להסדיר את המסלול של המדריכים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה.

מירב בן ארי: לעובדים הסוציאליים דווקא טיפלו בשכר, יפה מאוד, דרך אגב, בניגוד לעובדי פנימיות.

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, חברים, יש שתי נקודות שלא התייחסנו אליהן מספיק.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: א', הקשר בין משרד החינוך לנושא של ילדים ונוער בסיכון.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כולם מדברים על זה וכאילו הבעיה היא רק של משרד הרווחה והשירותים החברתיים ולא של משרד החינוך.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא לשכוח שבמשרד החינוך יש 17,000 ילדים במסגרות.

<סער הראל: לא מדויק.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני שואל.

<סער הראל: בפנימיות 22,000.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד שנכניס לתת ההכרה של חברי הכנסת שהמסגרת היא לא רק שם.

אורלי לוי אבקסיס: לחלוטין.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אורלי, פליז, אל תחזקי את מה שאנחנו מסכימים לו.

אורלי לוי אבקסיס: כי ילדי רחוב נמצאים גם במסגרות של החינוך.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל הם גם נפלטים משם.

אורלי לוי אבקסיס: לגמרי.

<יוסי סילמן: אני מתנגד גם להגדרה "ילדי רחוב".

אורלי לוי אבקסיס: תגדיר אותם איך שאתה רוצה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כרגע אנחנו לא עובדים על זה.

<יוסי סילמן: יש להם ממשק.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נקודה שנייה, ובשביל זה ביקשתי שתישארי, חנין, ברשותך, אנחנו לא יודעים מספיק נתונים, ואני מדבר במיוחד על האזור שבו אני גר, הנגב, על ילדים שאינם במסגרת במגזר הבדואי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מפני שהם לא באים לרחוב המרכזי להסתתר, הם לא נמצאים במרכז הערים, ואין לנו שום מערכת – אני אומר באחריות מלאה – שום מערכת שבודקת את הילדים הנטושים במגזרים האלה, במגזר הזה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה לא כמו בתל-אביב, בבאר-שבע שהילדים יודעים לאן ללכת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ולכן, שם המצב עוד יותר חמור.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אנחנו במצב הרבה יותר חמור, למיטב ידיעתי, למרות כל הניסיונות שלי לא הצלחתי, ואני לוקח חלק מהאשמה במערכת הזאת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אין לנו מספיק מסגרות לטיפול בילדים ונוער בסיכון במגזר הערבי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ועל זה אני חושב שרצוי שנעשה תוכנית מיוחדת, אם זה במסגרת תוכנית החומש, ואם זה בתוכניות אחרות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נקודה שלישית ואחרונה שלי, שאני שואל על מנת לקבל תשובה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא שמעתי שום דבר על ילדים ונוער בסיכון במסגרות שעליהם התכנסנו, אלה שנמצאים ברחוב – דיירים, לא דיירי רחוב, תקרא להם איך שאתה רוצה – שהתוכנית הלאומית התמודדה אתם ורב-שנתית.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: קראתי את הדוח האחרון שקיבלתי ממרכז המחקר והמידע שלנו, אין התייחסות בכלל.

<יוסי סילמן: לא הבנתי את השאלה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה לדעת, התוכנית הלאומית שמתגאים בה, שהיא כוללת כ-200 מיליון שקל בשנה, עם מנגנון שלפי מה שקראתי אוכל לא מעט כסף, לא מתייחסת למצב החמור ביותר בקצה הרצף, אשתמש גם במושגים של אורלי, בקצה הרצף אני לא רואה אותם מטופלים במסגרות האלה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לכן, אני גם לא מבין היום, ויש לי את האצבעות להשפעה כמו כל חברי הכנסת, לא רואה שום סיבה להגדיל היום את התקציב של הילדים והנוער בסיכון במסגרת שנקראת "תוכנית שמיד".

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כל עוד שלא נקבל תוכנית מטעם המשרד, שהוא האחראי, וחסר לי פה החבר שלי 35 שנים מוטי וינטר, היינו מתווכחים עוד שעה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אדוני אומר שיש בזבוזים למקומות לא נכונים?

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, הניהול לא תקין?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא אמרתי, לא הלכתי עד לשיפוט.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אין מענה, אין התמודדות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כי בדרך כלל הפנייה באה מהיישוב ולא באה מראייה כוללת של המשרד או של משרד החינוך.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז יש פה, לא בזבוז, יש חוסר התמודדות, אני יותר זהיר.

<יוסי סילמן: לענות, אלי?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תענה בסוף.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: עכשיו, ברשותכם, יש לנו מעט זמן, נאפשר ליצחק קדמן ונמשיך הלאה.

<קריאה: אלי, מהשלטון המקומי חשוב מאוד.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה רשום לך.

<יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש, אהיה מאוד קצר.

<יצחק קדמן: קודם כול, אני רוצה לומר כדי שהביקורת שלי לא תישמע מופרכת, שבחלק גדול מהפנימיות עובדים אנשים נהדרים, מסורים לילדים, מצילים נפשות, אני מכיר רבות מהפנימיות ומהמנהלים שלהם, והם באמת עושים עבודה נפלאה.

<יצחק קדמן: אבל יש תופעות קשות מאוד בפנימיות, ולא שמעתי שמישהו הזכיר אותם פה.

<יצחק קדמן: אני מדבר על פנימיות שבהן יש אלימות כלפי הילדים, ואני מדבר על פגיעות מיניות בילדים גם מצד אנשי צוות.

<יצחק קדמן: אנחנו חייבים לדבר על הדברים האלה.

<יצחק קדמן: אחד המקרים הכי מזעזעים שאני מכיר זה ילד שהוצא לפנימייה אחרי שאימא שלו פגעה בו מינית, הוא הגיע לפנימייה ומדריך פגע בו מינית בפנימייה עצמה.

<יצחק קדמן: זה דברים שלא יכול להיות שיתקיימו.

<יצחק קדמן: אני יודע על פנימייה מסוימת שקיבלתי אישור ממשרד הרווחה שמה שאני אומר זה נכון, שנבחר במכרז מנהל פנימייה שהיה לו רקע של אלימות במקום קודם שבו הוא עבד.

<יצחק קדמן: אלה דברים שלא יכולים לקרות.

<יצחק קדמן: אני אומר שוב, חלק גדול מהפנימיות הן פנימיות טובות, מיטיבות עם הילדים, מתמודדות עם מצבים קשים ביותר, אבל יש גם מקרים אחרים.

<יצחק קדמן: אני יודע שחבל לי שהשר הקודם עזב כי הוא אישית היה מטפל במקרים, פרטנית אפילו של פנימיות, הוא לא נתן מנוח עד שנחה דעתו מה קורה בפנימייה כזאת או אחרת שהיו לגביה תלונות.

<יצחק קדמן: הפיקוח לא מספיק אפקטיבי.

<יצחק קדמן: חלק מהבעיה הוא שאין מספיק תקציב כדי שייקחו לעבודה מדריכים ברמה נאותה.

<יצחק קדמן: נבחרים אנשים שמקבלים סכומים זעומים, גם בשביל עבודת לילה, לפעמים בעבודת לילה נשאר מדריך אחד או שניים בפנימייה עם הרבה מאוד ילדים.

<יצחק קדמן: אי-אפשר לפקח ככה על שלומם של הילדים.

<יצחק קדמן: הצעתי לשר הקודם – והוא קיבל את זה, אני מקווה שתהיה המשכיות בעניין – למנות אומבודסמן בלתי תלוי לילדים בפנימיות.

<יצחק קדמן: שתהיה לילדים כתובת, לכל ילד יהיה את הטלפון שלו, שהם יוכלו לפנות ישירות, לא דרך המערכת.

<יצחק קדמן: אותו אומבודסמן, והצעתי שהוא יהיה שופט נוער בדימוס, ואפילו הצעתי לשר הקודם שמות של אנשים שמתאימים לעניין הזה, שהם יהיו אקטיביים, הם לא יחכו לתלונות שמגיעות, אלא יעשו סיור בפנימיות, ידברו ישירות עם ילדים בלי מסננות, ישר עם הילדים.

<יצחק קדמן: אנחנו צריכים להבטיח שילד שהוצא מהבית על רקע של לפעמים פגיעות מאוד קשות לא ילך מן הפח אל הפחת.

<יצחק קדמן: ולכן, אני מאוד מבקש גם מאדוני המנכ"ל, תמשיכו את ההבטחה למנות אומבודסמן לילדי פנימיות.

<יצחק קדמן: תנו לילדים מקום להתלונן וסיגרו פנימיות שבהן יש אלימות כלפי ילדים, בוודאי פגיעות מיניות בילדים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה רבה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, גב' אסתי אשל.

<אסתי אשל: קודם כול, אני מאוד מברכת על הדיון הזה, כי באמת זה דיון מאוד מאוד משמעותי, וההסתכלות על הנושא של חסרי עורף משפחתי צריכה להיות על כל הרצף, ואני מתייחסת לדברים שגם המנכ"ל העלה פה, וצריך להרחיב את זה גם מעל גיל 18.

<אסתי אשל: אנחנו יודעים שעד גיל 18 יש לנו את החוק, ומעל גיל 18 בלי חוק.

קארין אלהרר: יהיה חוק.

<אסתי אשל: וצריך להוציא את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: נקדם אותו כבר שתי כנסות.

<אסתי אשל: זאת סוגיה שאנחנו מתמודדים אתה.

<אסתי אשל: ואני רוצה להתייחס באמת לנושא של פיתוח שירותים שצריכים להיות גם בקהילה וגם מחוץ לקהילה.

<אסתי אשל: כל הנושא הזה של הקצבות של שירותים פחות מיטיבים – כמו שאתה העלית, קדמן, וכמו שהעלו פה אחרים – זאת סוגיה שצריכים לטפל בה נקודתית, לדעתי, כי בסך הכול באמת השירותים טובים, אבל הם לא מספיקים.

<אסתי אשל: גם בקהילה עצמה זה לא מספיק, וזה מתחיל בכוח-אדם שלא יכול לתת את השירות הנכון, כולל עובדים סוציאליים, זה ממשיך לכוח-אדם מלווים.

<אסתי אשל: נפתחה עכשיו תוכנית נהדרת במשרד הרווחה שנקראת "נושמים לרווחה" בנושא של טיפול בעוני לטיפול ב-20 משפחות.

<אסתי אשל: בוא ניקח תוכנית כזאת ונעשה אותה בטיפול בנושא של ילדים במצוקה.

<אסתי אשל: אני מבטיחה לכם שיהיו תוצאות נהדרות, אבל לזה צריך תקציב.

<יוסי סילמן: ועדת סילמן.

<יוסי סילמן: התחלנו עם 200 ילדים, לטפל במשפחות ולא להוציא אותם לפנימיות.

<אסתי אשל: גם ילד שיוצא לפנימייה צריכים לחזק את המשפחה בקשר שלה, ולזה צריך גם מלווה.

<אסתי אשל: אם לעובד סוציאלי יהיה מלווה בטיפול בילדים בסיכון, ואללה, עשינו פה עבודה נהדרת.

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מתי המצב יגיע לילד?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מלווה של מלווה של מלווה, ומה עם הילד?

<אסתי אשל: זה טיפול בילד.

<אסתי אשל: מה המלווה עושה?

קארין אלהרר: לא הבנת.

קארין אלהרר: אבל ועדת תכנון ציבורית לא קשורה - - -

<קריאות: - - -

<אסתי אשל: חבל, תנו לי להמשיך.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לסיים, בבקשה.

<אסתי אשל: ולכן, כדי באמת לתת את המענים ולראות את הילד ולתת לילד את המענים, כי מלווה נותן לילד את המענים, כי אם הוא עושה קשר עם ההורים ואם הוא מלווה את הילד לכל מיני מקומות, זה לילד.

<אסתי אשל: ולכן, חובה, ואף אחד לא דיבר על זה, חובה להוציא חוק של סל שירותים.

<אסתי אשל: סל שירותים זה צירוף הכותרת שצריך להיות, משום שבלי סל שירותים רשויות - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אנשי מרכז השלטון המקומי אמרו לי אתמול שאתם מכינים מסמכים.

<אסתי אשל: נכון.

<אסתי אשל: זה הגיע השבוע.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כשנקבל אותם ניפגש.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה רבה, אסתי.

<אסתי אשל: רגע, שנייה, יש לי עוד - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, אין זמן.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אסתי, את לא מנהלת את הישיבה בינתיים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בבקשה, נציג משרד החינוך.

<אברהם לוי: אני רוצה להתייחס, כמו שהתייחס מר סילמן, עד גיל 18 ומעל גיל 18.

<אברהם לוי: עד גיל 18 אני מזהה שתי בעיות, וגם אתייחס עכשיו לסיפור של המדריכים.

<אברהם לוי: המדריכים מתוקצבים בעלות שכר מאוד נמוכה.

<אברהם לוי: לכן, אם נצטרך לקחת מי שיש לו BA, תואר בחינוך, בחינוך בלתי פורמלי - -

מירב בן ארי: יש לו פשרה מתאימה.

<אברהם לוי: - - כמעט בלתי אפשרי.

<אברהם לוי: בלתי אפשרי.

<אברהם לוי: לכן, זה סיפור של "סל לאור" שצריך לטפל בו פעם אחת בצורה מאוד מאוד מאוד משמעותית.

<יואב אפלבוים: מתי הוא עודכן?

<אברהם לוי: זה בדיוק הסיפור, "סל לאור" נבנה ב-78', הוא מעודכן היום - - -

מירב בן ארי: עברו כמה שנים מאז.

<אברהם לוי: עברו הרבה מאוד שנים.

<אברהם לוי: הוא מעודכן בשכר, אבל שכר של מדריך, בגדול, זה 5,000, 6,000 שקל, לא תקבל את מי שאתה רוצה, ולכן זאת בעיה מערכתית, אחד.

<אברהם לוי: עכשיו אני רוצה להתייחס לסיפור של המכסות.

<אברהם לוי: לנו במשרד החינוך חסר 1,000 מכסות.

אורלי לוי אבקסיס: הנה.

<אברהם לוי: עכשיו אתייחס לעניין של מר סילמן.

<אברהם לוי: חלק מהילדים שהיו אמורים להיקלט במשרד הרווחה עוברים למשרד החינוך, כי פשוט אין להם סידור.

אורלי לוי אבקסיס: והם ילדי רווחה, מוגדרים כילדים בסיכון.

<אברהם לוי: לא יודע, שלא תהיה מחלוקת, הם ילדים שהיו פעם ממומנים על-ידי הרווחה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בזכות תוכנית "הפנים לקהילה".

<אברהם לוי: בדיוק.

<אברהם לוי: זאת הדלת המסתובבת שמגיעה אלינו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זאת הדלת המסתובבת שמוציאה אותם ומחזירה אותם לשם, והעלות כמו שאמרת.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: והם מתוקצבים פחות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אם השר שלו – ואף פעם שתי המסגרות לא עושות דיון משותף.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לכן, אמרתי, בוא נעשה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: עשינו בשנה שעברה.

<יוסי סילמן: אני רוצה להתייחס למה שאמרת.

<סער הראל: אבל יש לנו דברים משותפים.

<אברהם לוי: אני רוצה גם להתייחס למה שאמרה חברת הכנסת אבקסיס, והיא צודקת, הסיפור של טיפול בקהילה הוא טוב לרשויות, לא טוב לילד.

<אברהם לוי: לא טוב לילד.

<אברהם לוי: אי-אפשר לטפל בקהילה - - -

<יוסי סילמן: אני מתנגד.

<קריאות: - - -

מירב בן ארי: כל דבר לגופו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מתאים לכל הילדים שנמצאים שם בגלל שיקולים כלכליים ולא בגלל שיקולים מהותיים, נקודה.

<קריאות: - - -

<קריאה: לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: כן, בהרבה מאוד מקרים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: זה פצע גדול מדי כדי להתמודד אתו במשפט אחד.

<אברהם לוי: נכון.

<אברהם לוי: אבל אני רוצה עכשיו להתייחס גם לבוגרים מעל גיל 18, וזאת בעיה גדולה שאנחנו באותו ראש עם משרד הרווחה.

<אברהם לוי: בעצם המנדט שלנו נגמר בגיל 18 וזאת בעיה מאוד גדולה.

<אברהם לוי: אי-אפשר לשלוח ילד אחרי גיל 18 הביתה, כל אחד מלווה את הילדים שלו עד גיל 30 אני חושב לפחות.

<אברהם לוי: אנחנו מנסים לטפל בזה בכמה אפשרויות.

<אברהם לוי: מינינו רכזי בוגרים.

<אברהם לוי: תפקיד של רכז בוגרים בתוך כפר נוער זה ללוות את הילד עד גיל 25, זאת המשימה שלו.

אורלי לוי אבקסיס: איזה כלים יש לו ללוות אותו?

<אברהם לוי: יפה מאוד.

<אברהם לוי: קודם כול אנחנו מכשירים אותו, מעבירים את הבוגר שלנו הסמכה, והוא צריך להכין אותו ליציאה מהפנימייה, הוא צריך ללוות אותו כל מהלך השירות הצבאי.

<אברהם לוי: ועכשיו התחלנו עם תוכנית - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואתם יודעים אם יש לו מיטה לשים עליה את הראש ברגע שהוא יוצא מהפנימייה?

<אברהם לוי: יפה.

<אברהם לוי: פתחנו בתי בוגרים.

<אברהם לוי: היום מתקצבים משהו כמו 40 בתי בוגרים בכפרי הנוער שלנו, שבעצם לאלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: בתוך כפרי הנוער.

<אברהם לוי: בתוך כפרי הנוער, למי שאין לו לאן ללכת.

אורלי לוי אבקסיס: ראיתי את זה איפה שעשה אבי נאור ואחרים.

<אברהם לוי: התחלנו את זה עוד הרבה לפני זה.

<אברהם לוי: יש לנו את זה בערך ב-40 כפרים.

<אברהם לוי: זאת אומרת, ילד בכיתה י"א יודע שיהיה לו איפה לשים את הראש בסוף כיתה י"ב.

אורלי לוי אבקסיס: יש לו לאן לצפות.

<אברהם לוי: בדיוק.

<אברהם לוי: אבל אנחנו משקיעים בעוד כל מיני דברים נוספים.

<אברהם לוי: למשל, החלטנו, יש לנו רכזת מסוימת - - -

אורלי לוי אבקסיס: והתקצוב הוא גם מהמדינה או שאתם הולכים לחפש את זה מהגורמים הפרטיים ואז זה חוסר ודאות.

<אברהם לוי: זאת הבעיה הגדולה.

<אברהם לוי: היום אנחנו משקיעים בכל תוכניות הבוגרים מעל גיל 18 משהו כמו 17 מיליון שקל.

<אברהם לוי: זה לא מתקציב מסודר, זה בא מפה ובא משם, וזאת בדיוק אחת המשימות שלנו עכשיו.

<אברהם לוי: קודם כול, לעגן את הזכות שלנו לטפל, כי בעצם המדד שלנו הוא גיל 18, אז צריך לשנות את החוק בשביל לתת לנו אפשרות לטפל בבוגרים מעל גיל 18, וגם לתקצב את זה, כמובן.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ברשות

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: כם, אני חייב להתחיל להתכנס לסיכום.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יש לך חמש דקות, אני יודע שזה זמן מאוד מוגבל, אין לי יותר זמן לאפשר לאף אחד לדבר, כי באמת אחר כך אקבל עונש, ובצדק.

<יואב אפלבוים: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה להעיר הערה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, זה לא יעזור.

<שחר שומן: אז זה לא דיון.

<שחר שומן: זה יותר דיון פנימי.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אתם רוצים לסכם בשבילי?

<שחר שומן: הזמנתם עשרות אנשים, זה דיון פנימי, עם כל הכבוד.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה אתה רוצה?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תן לי להגיד לכם, עלו - - -

<יוסי סילמן: אפשר לעשות עוד דיון.

<שחר שומן: בסדר, תקדיש עוד זמן לשמוע כי נפתחו פה סוגיות, זה לא מכובד.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: שומן, יש לי שבע דקות להוציא אתכם מהחדר, סליחה, אבל זה לא כדי שאני – אתם יודעים כמה אני אוהב כל אחד מכם פה, ואני מעריך כל אחד ועבדתי עם כל אחד, ויש לנו הרבה נושאים להעלות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה שאני יכול להבטיח, לפחות שניים עד שלושה דיונים מסודרים, מאורגנים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: התכנסנו בעקבות כתבה, זה די עצוב.

<שחר שומן: זה עצוב מאוד.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אבל זה כבוד לחברי הכנסת שהיו מאוד ערניים, מייד זה אושר ומייד התכנסנו עם זמן מוגבל.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז נעשה דיונים נוספים שיטתיים עם מעקב על כל נושא ונושא.

אורלי לוי אבקסיס: מצוין.

אורלי לוי אבקסיס: חשוב מאוד.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא העלינו הרבה נושאים כואבים - מה עם פנימיות פרטיות?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה עם פנימיות ציבוריות?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: מה קורה?

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: למה לא התקדמנו?

<קריאות: - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה רק להגיד משפט אחד לקראת הסיכום.

<קריאה: מה עם מעונות נעולים והוסטלים?

אורלי לוי אבקסיס: נכון, לא הגענו לזה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני מסכים, יש עוד נושאים.

<יואב אפלבוים: כבוד היושב-ראש, אני רוצה רק להסב את תשומת לבך - - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אתה לא תגיד, ואם תפריע לי, הדלת פתוחה.

<יואב אפלבוים: אני לא רוצה להפריע.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: לא, אל תפריע, בסיכום היושב-ראש לא מתערבים.

<שחר שומן: עזוב, תהיה עוד ישיבה ונתייחס לדברים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בסיכום היושב-ראש, קצת רספקט לכל אחד, אני מכבד כל אחד, אני מרגיש רע מאוד שלא סיימנו את הדיון.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יש לנו ביחד, ואני אומר "ביחד", וזאת הפנייה שלי למשרד הרווחה ולכל המשרדים, ומשרד החינוך, אין שום צורך להראות את התמונה הוורודה, היא לא מעניינת אותנו, מה שמעניין אותנו זה ה-black spot המטורף שיש על המערכת הזאת, המוסתרת, הבעייתית, כדי להתמודד ולפתור אותה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ואתם יודעים שיש לי רקע אישי לא קטן בנושא הזה, זה מה שאמרתי בפתיח כשלא היית פה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אם אני נמצא במערכת החברתית והחינוכית 50 שנה זה מפני שהתחלתי עם ילדים ונוער בסיכון במרוקו, בפנימיית ילדים שננטשו, וקראנו לזה "פנימיית יתומים".

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אז אני רוצה שתירגעו, לא נעזוב אתכם, נאפשר דיון, נאפשר מעקב, מאוד חשוב לי, אמרתי את זה גם בפתיח.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: ואני מבקש לתת רק למנכ"ל לסכם בשתי דקות, נתפזר ונחזור, אני אומר לכם, יותר מוקדם ממה שכל אחד מאתנו חושב.

יפעת שאשא ביטון: אני גם אעיר רק משפט.

יפעת שאשא ביטון: גם אנחנו בוועדה לזכויות הילד, חשוב לי לציין שגם אני לא מרגישה שמיצינו את הדיון - -

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: התחלנו אותו.

יפעת שאשא ביטון: - - בטח לא את הסוגיה שלשמה התכנסנו.

יפעת שאשא ביטון: במסגרת הוועדה לזכויות הילד נקיים דיון ממוקד בפנימיות היום, שמדברות על ילדים שהם עד גיל 18, כי אני חושבת שזה דיון שחשוב לעסוק בו.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: נעשה תיאום במה אתם תטפלו ובמה אני אטפל לניצול בצורה מרבית.

יפעת שאשא ביטון: נכון, שלא יהיו כפילויות.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: יוסי, יש לך זכות לסכם ולהגיד תודה.

<יוסי סילמן: א', אשמח באמת שנקיים עוד דיונים, כי רק גירדנו את הקליפה סביב ילדים בסיכון.

<יוסי סילמן: אנחנו מודעים לבעיה של ההכשרות.

<יוסי סילמן: אני רוצה להפריד שבחסות הנוער זה מובנה, מדריך לא יכול להיות מדריך אם הוא לא עובר הכשרה מסודרת.

<יוסי סילמן: בפנימיות התחלנו תהליך הכשרה, כמה קורסים עשינו עד היום?

<דליה לב שדה: השנה היו 400.

<דליה לב שדה: יש 100 של מדריכים, נכון?

<יוסי סילמן: 400 מדריכים הוכשרו?

<דליה לב שדה: 100 מדריכים הוכשרו בקיץ הזה, 400 מוכשרים.

<יוסי סילמן: התחלנו את זה, ואנחנו באמת הולכים למסד.

<יוסי סילמן: את מעלה בעיה מאוד עקרונית, זה נכון שמדריך הוא לא פרופסיה כי אין לו אופק קידום.

אורלי לוי אבקסיס: צריך ליצור לו את הפרופסיה.

<קריאות: - - -

<שחר שומן: על זה הדיון, זה חלק מהדיון שצריך להתקיים.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: בדיוק, זה לא מספיק הדיון - - -

<יוסי סילמן: בזמנו הייתה הצעת חוק של חברת הכנסת אורלי שזה יהיה מקצוע אקדמי.

<יוסי סילמן: אשמח באמת לקיים על זה דיון, כי אם לא ניצור להם אופק קידום - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: מי ילך לשם?

<יוסי סילמן: - - אנחנו יכולים לקשקש, הוא אחרי שלוש שנים גמר, הוא לא יכול להתקדם.

אורלי לוי אבקסיס: או שהם יבואו לפני טיול לצבא - - -

<שחר שומן: אם מחקים את אירופה אז אולי נחקה שם לא רק בתחום של המעבר לאומנה.

<קריאות: - - -

<יוסי סילמן: דרך אגב, זה כמו מלצרים, באירופה המלצר זה מקצוע, פה זאת חלטורה.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, יש פה ילדים בסיכון, אנחנו לא יכולים להשוות את מי שמטפל בהם למלצרים.

אורלי לוי אבקסיס: המלצר עשה פדיחות, הילד לא - - -

<יוסי סילמן: לא, אני אומר שזה מחייב דיון עמוק, וליצור באמת אופק קידום ולהפוך את זה לפרופסיה, אבל אני מאוד מקבל את זה, זה באמת מחייב.

<יוסי סילמן: לגבי מה שאמר יצחק קדמן, א', אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מצוין, אנחנו בודקים, דרך אגב, כל תלונה, אני אישית גם בביקורי פתע.

<יוסי סילמן: המערכת לא מושלמת.

<יוסי סילמן: תראו, יחס מפקחים - יש לנו 12 מפקחים על 180, זאת אומרת, אחד ל-15 שזה סביר.

<יוסי סילמן: יש לנו היום מפקח על 15 פנימיות.

<יוסי סילמן: כמו שאמר מאיר כהן, חלקם פרסונלים יותר טובים, חלקם פחות, אני לוקח את זה כמשימה, לראות איך אנחנו מגבירים את הפיקוח.

<יוסי סילמן: אין פה בעיות כוח-אדם.

<יוסי סילמן: אי-אפשר לדעת כל דבר, לא יעזור כלום, בסוף, נחשפים דברים וטוב שהם נחשפים, ויש לנו אפס סובלנות.

<יוסי סילמן: השעיתי כבר כמה מנהלים, ויש פנימייה שסגרתי, ויש פנימייה שאם עד יולי לא תשתפר אחרי שתי ביקורות פתע שלי היא תיסגר.

אורלי לוי אבקסיס: ומה יקרה עם הילדים?

<יוסי סילמן: אנחנו מוצאים כבר אלטרנטיבות.

<קריאה: כבר עברו לפנימיות אחרות.

<יוסי סילמן: אנחנו לא סוגרים פנימייה וזורקים את הילדים לרחוב.

אורלי לוי אבקסיס: לא עדיף להחליף את ההנהלה?

<יוסי סילמן: זאת פנימייה פרטית, אתה לא יכול להחליף הנהלה בפנימייה פרטית.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: או שאתה סוגר או שלא.

<יוסי סילמן: לכן, גם בעניין הזה אנחנו צריכים להגביר את הפיקוח, וזה אפס סובלנות.

אורלי לוי אבקסיס: והמעונות הנעולים?

<יוסי סילמן: מה במעונות הנעולים?

אורלי לוי אבקסיס: המחסור האמיתי, מה קורה עם הבינוי?

אורלי לוי אבקסיס: הבטחנו שננסה ליצור את המסלול החדש עם "פיס" ואיפה - - -

<קריאות: - - -

<יוסי סילמן: הבטחנו שלוש שנים, כבר הורדנו את זה ב-100, תוך שנתיים אנחנו מחסלים את הדוח.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה לעמוד במשמעת שמחייבת.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: אני רוצה להודות פה לכל חברי חברי הכנסת, ליושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, לכל המשתתפים, וניפגש עוד הרבה.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: תודה רבה.

<יוסי סילמן: טוב, נשמח להגיע לעוד ישיבה.

<יוסי סילמן: מאה אחוז, תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה לכם.

ועדת העבודה, הרווחה והבריאות אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.