ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 14, 2015-06-24 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

יעקב מרגי: 24 ביוני 2015, ז' בתמוז ה'תשע"ה.

יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: דוח משרד התרבות - אין אף מוזיאון, סינמטק או בי"ס לאמנות ביישוב ערבי של חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

יעקב מרגי: ידידנו, עיסאווי, הכבוד הוא לי.

עיסאווי פריג': תודה, תודה.

יעקב מרגי: והנושא השני ב"חדא מחתא", מה שנקרא: הצעה לסדר שהועברה לדיון בוועדה של חבר הכנסת איימן עודה: רק 3% מתקציב משרד התרבות מיועד לחברה הערבית.

יעקב מרגי: אומנם אלו שני נושאים, אבל אחד שזור בשני, לכן נקיים דיון אחד ארוך, משותף ונשמע ונלמד ונחכים ונסכים ונתבע.

יעקב מרגי: הכבוד הוא לנו שנמצאת אתנו בדיון מנכ"לית משרד התרבות והספורט.

יעקב מרגי: תרשי לי, אומנם החולצה אדומה, אבל אעזור לך.

יעקב מרגי: אחת המנכ"ליות של משרדי הממשלה.

<אורלי פורמן: תודה רבה.

יעקב מרגי: והכבוד הוא לנו שהיא משתתפת אתנו.

יעקב מרגי: אין לי ספק שהיא גם תוכל להחכים אותנו ולומר לנו מה לא נעשה ומה נעשה עד היום, מה ייעשה, בעזרת השם.

יעקב מרגי: אז לא אאריך, הכותרות מדברות בעד עצמן, שאלו הנושאים לסדר-היום.

יעקב מרגי: לפני שאתן למנכ"לית משרד התרבות לומר את דבריה בעקבות הדוח או בעטיו של הדוח – אשמח אם הרחש בחש יהיה יותר בשקט, אני מבין שלהפסיק אותו אי-אפשר, ואת המקלדת שלנו אי-אפשר, אז גם רעש וגם מקלדת – לפני שאתן את רשות הדיבור, הסדר יהיה כזה – לטובת חברי הכנסת שלא הספיקו להכיר את הסדר בדיון בוועדה, ברוכים הבאים לכולם, נוכחות מרשימה – קודם כול ידברו מציעי ההצעות.

מסעוד גנאים: היוזמים.

יעקב מרגי: היוזמים.

יעקב מרגי: ולאחר מכן, אעביר את רשות הדיבור למנכ"לית, שתאמר לנו את דבריה, ואז יתחיל הדיון שהסדר שלו כזה: חבר כנסת ואורח, חבר כנסת ואורח.

מסעוד גנאים: מי אורח?

מסעוד גנאים: יש חבר כנסת?

יעקב מרגי: לא כמו מי שאומר, יש כאלה שאומרים: קודם כל ניתן לחבר כנסת ולבן-אדם, חס ושלום.

יעקב מרגי: אני לא מאלה שנהנים לחבוט בעצמם, וגם אין סיבה.

יעקב מרגי: אז המציעים, ולפי הסדר כפי שנכתבו בסדר-היום של הוועדה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עיסאווי פריג', תציג לנו את הנושא, בבקשה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, שלום רב לכל הנוכחים, רציתי גם לראות בין הנוכחים חברים מהרוב היהודי, אבל אני לא רואה אף אחד כאן.

עיסאווי פריג': כל התרבות הערבית רק - - -

מסעוד גנאים: היושב-ראש שלנו מייצג אותם.

יעקב מרגי: אותי לימדו, אבי עליו השלום אמר לי: אם אתה כאן, כולם כאן.

יעקב מרגי: אז אני כאן.

עיסאווי פריג': מה לעשות, התרבות הערבית רק מעניינת את – בכל אופן, אדוני היושב-ראש, בשבועות האחרונים היה צונאמי של כותרות ומדיניות סתימת פיות, וציפיתי כאן שגם השרה בעצמה תהיה.

עיסאווי פריג': עם מדיניות סתימת הפיות והכותרות אמרתי לעצמי: מאחורי המתקפה הזאת מסתתר משהו, כנראה שהתרבות הערבית מקבלת עשרות מיליונים שיש את הדבר הזה.

עיסאווי פריג': חזרתי לשורשים, ישבתי עם אנשי האוצר – ואני רואה את איליה מאגף התקציבים כאן – וקיבלתי נתונים.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, כשאני מקבל את הנתונים, התקציב הזעום של משרד התרבות הוא בסך הכול כמיליארד שקל.

עיסאווי פריג': הוא תקציב זעום אם אנחנו מסתכלים באופן כללי על כל מדינות ה-OECD והמדינות האירופיות.

עיסאווי פריג': האחוז שהולך למשרד התרבות מהתקציב הכללי נע בין 1% ל-2% במדינות העולם המתקדמות.

עיסאווי פריג': אצלנו האחוז, עם כל הכבוד, שזה מביש להזכיר את זה, הוא 1.18%.

<אורלי פורמן: 0.18%.

עיסאווי פריג': 0.18%.

עיסאווי פריג': דהיינו, התרבות לא קיימת אצלנו, לא בסדר עדיפות.

עיסאווי פריג': אני מדבר ברמה הכללית.

יעקב מרגי: התרבות קיימת.

יעקב מרגי: היא לא מתוקצבת או לא נתמכת.

עיסאווי פריג': היא לא בסדר העדיפות.

יוסף ג'בארין: התרבות לא קיימת אצל המשרד.

אוסאמה סעדי: יענו, תרבות מצוינת.

עיסאווי פריג': מתוך מיליארד השקלים, אני מעיין בחוברת התקציב, אדוני, התקציב הזה: מטה משרדים - 82 מיליון שקל; מינהל תרבות - 770 מיליון שקל; מינהל ספורט - 99 מיליון שקל; רזרבות - 35 מיליון שקל, זה התקציב, וזה נמצא ברמת תוכנית, לא ברמת תקנה.

עיסאווי פריג': ירדנו לרמת התקנות: מתוך 770 מיליון שקל - מינהל התרבות, החברה הערבית מקבלת קרוב ל-14 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': מחישוב שחישבתי על פניו, 14 מיליון שקל החברה ערבית מקבלת מהתקציב הקיים, דהיינו, כל אזרח ערבי מקבל על-פי ערך השוויון הדמוקרטי הישראלי שבעה שקלים לשנה, זה מה שהאזרח הערבי מקבל ממשרד התרבות.

עיסאווי פריג': נכון שהאזרח היהודי מקבל 80 שקל, שזה גם נמוך בעיני.

יעקב מרגי: אני מבקש, חלק מהאזרחים היהודים.

עיסאווי פריג': אה, חלק, כן.

עיסאווי פריג': לא, התורנים, אתם מקבלים לא רע.

יעקב מרגי: עזוב, בוא.

עיסאווי פריג': אתם באחוז טוב, ראיתי.

יעקב מרגי: יש את החרדים, התורני – אצלנו יותר מורכב מאצלכם, אז בוא.

חנין זועבי: אבל יותר טוב.

יעקב מרגי: את לא נשארת חייבת, את זה אני יודע.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אני רוצה להיות יעיל בדיון, אני רוצה כותרות שיש תוספת, והמצב הוא לא חדש, המצב לא חדש, המצב שנים על גבי שנים.

עיסאווי פריג': עברתי על התקנות, אדוני, של מינהל התרבות, ואיפה החברה הערבית נמצאת?

עיסאווי פריג': רק לסבר את האוזניים: תקנת מינהל התרבות של החברה הערבית בשנת 2014 - 11 מיליון, ב-2015 - 11.8 מיליון, תקנת פרסים - 550,000 שקל, תקנת מוזיקה - 488,000 שקל ותקנת פסטיבלים - 590,000 שקל – סך הכול 14 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': שאלתי, אמרו לי: יש מוזיאונים, יש תקנה של מוזיאונים, שאלתי את עצמי, בתקנה הזאת כתוב - 1.4 מיליון שקלים למוזיאונים, שמשולמים תחת הכותרת "ערבי".

עיסאווי פריג': שאלתי איפה המוזיאונים?

עיסאווי פריג': אז אמרו לי: יש מוזיאון בשם "ג'ו אלון" שמתעסק באסלאם, איפה זה נמצא?

<אורלי פורמן: בתרבות הבדואית.

<יהודית גידלי: בדואים.

<יהודית גידלי: בנגב.

יעקב מרגי: בנגב.

<אורלי פורמן: בנגב.

עיסאווי פריג': הוא בעצם ביישוב בדואי?

עיסאווי פריג': הקצו - - -

אוסאמה סעדי: באיזה אוהל שם.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': ואיפה הוא נמצא?

עיסאווי פריג': אני לא יודע.

עיסאווי פריג': "ג'ו אלון", איפה הוא?

עיסאווי פריג': באמת.

יעקב מרגי: רבותי, רבותי, בואו, אומנם התחלנו – חבר הכנסת, כשהייתי מתלונן על המורה שלי, היו אומרים לי: כל מורה והשיגעון שלה, כל ראש ועדה והשיגעון שלו.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת לכולם לדבר, אבל יהיה סדר ולא מקהילות.

יעקב מרגי: תשמרו את קריאות הביניים.

יעקב מרגי: חוץ מהפריבילגיה היחידה שיש לי, לי מותר להתערב בדיון.

יעקב מרגי: בבקשה.

עיסאווי פריג': שני מוזיאונים, אדוני היושב-ראש, מוזיאון "ג'ו אלון", שאני לא יודע איפה זה.

יעקב מרגי: זה קרוב אלי.

עיסאווי פריג': זה קרוב אליך?

עיסאווי פריג': אני איש הנגב, זה קרוב אלי.

עיסאווי פריג': זה ברהט או בשגב-שלום?

עיסאווי פריג': אני לא יודע.

<קריאה: יהב-להבים.

יעקב מרגי: להבים.

יעקב מרגי: זה ליד תחנת הרכבת רהט-להבים.

עיסאווי פריג': בלהבים.

עיסאווי פריג': יער להבים.

עיסאווי פריג': וזה נחשב תחת הכותרת "תמיכה בערבים".

עיסאווי פריג': ויש את מוזיאון האסלאם, שאלתי, איפה זה?

<יהודית גידלי: בירושלים.

עיסאווי פריג': זה בירושלים.

עיסאווי פריג': אז את מוזיאון האסלאם - - -

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: רבותי, לא לעזור לו, כי מי שרוצה לתקן אותו, אחר כך בהמשך, כי יש לי שמיעה בעייתית.

עיסאווי פריג': ומוזיאון "ג'ו אלון" שמקבל 1.4 מיליון שקל, וזאת התמיכה תחת הכותרת "תמיכה למוזיאונים בחברה הערבית".

עיסאווי פריג': בתקנה למוסדות תרבות במצוקה - אפס, ירושלים מקבלת 30 מיליון - תקנת ירושלים, הערבים - אפס, תקנת אומנות פלסטית - אפס, תקנת מחול - אפס, תקנת קולנוע - אפס, מבנים - אפס, יש כמה שיפוצים.

עיסאווי פריג': אני עובר על כל זה, גברתי המנכ"לית, כאזרח ישראלי אני רואה את הדברים האלו ומתבייש.

עיסאווי פריג': עיקרון השוויון שכולם מדברים עליו, כשזה מגיע לחצר שלנו הוא נעלם.

עיסאווי פריג': הוא נעלם.

עיסאווי פריג': כל אזרח, אם את מתרגמת את התמיכה בתרבות, מתבטאת בשבעה שקלים, זה מביש.

יעקב מרגי: עיסאווי, רק משפט.

יעקב מרגי: אנחנו ב-11:00 נכנסים למליאה, אפילו לא 11 ודקה; דבר שני, יש לנו שמונה ח"כים מכובדים שרוצים לדבר, ויש אורחים שרוצים להשיב לכם, ואני רוצה לתבוע את התביעות שלי, לכן בוא נתמקד.

עיסאווי פריג': אין בעיה, אני מסיים, אדוני, אני מתמקד.

עיסאווי פריג': אני מבקש מכבודו לצאת מכאן עם מסקנה, ולא עם כותרת בעיתון שמאוד קל לייצר.

עיסאווי פריג': אני רוצה כותרת בעיתון של שרת התרבות: הוספתי כסף למשרד התרבות.

עיסאווי פריג': אני רוצה מסקנה ולא רק שבאים ומדברים, בסדר, אדוני?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בגיל שלנו, אתה יודע, יש לנו ערך לזמן.

יעקב מרגי: בזבזנו הרבה ממנו, אז אנחנו לא מכלים את הזמן, ונבקש, בעזרת השם, גם תשובות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודה איימן יושב-ראש הרשימה המשותפת, בבקשה, המציע השני.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד המנכ"לית, מנהלת הוועדה, חברי חברי הוועדה, האורחים, במיוחד מפורום עמותות התרבות, אהלן וסהלן.

איימן עודה: מרכז "מוסאוא", אהלן וסהלן.

איימן עודה: זה שאנשי תרבות טורחים ומגיעים בבוקר, כלומר, קמים בבוקר בשעה חמש, והחיים של אנשי תרבות הם חיי לילה, אז זה אומר עד כמה שהאנשים חפצי תרבות וחפצי חיים נאורים.

איימן עודה: וזה שמהרשימה המשותפת, כולל חבר הכנסת עיסאווי פריג', כולם מגיעים לפה, זה אומר עד כמה הנושא חשוב עבור האוכלוסייה שלנו.

איימן עודה: אדבר בשלוש הדקות שאני אמור לדבר בהם, כי פשוט מאוד עם נתונים כאלה קשה להפריז בדיבורים על האפליה.

איימן עודה: הדבר כתוב שחור על גבי לבן, דוח מבקר המדינה כבר התייחס לנושא, יש החלטת בג"ץ, יש מיפוי צרכים גם מטעם משרד התרבות.

איימן עודה: אבל כמו שאנחנו יודעים שיש ועדות, והיו ועדות יותר גדולות, כמו ועדת אור, אחריה ועדת טרכטנברג, אז יכול להיות שהוועדות יגידו דברים שהם כל כך חיוביים בכיוון הנכון, אבל מבחינה מעשית אנחנו רואים איך ממסמסים את הנושאים.

איימן עודה: אם אנחנו מדברים כבר על התרבות, אז אחד מאנשי הרוח הדגולים של האוכלוסייה הערבית, אמיל חביבי, אמר פעם שלקח לחלק מהיהודים 50 שנה בשביל ללמוד את המילה הערבית "אהלן", מילת ברכה, אז הוא מקווה שלא ייקח להם עוד 50 שנה בשביל ללמוד את המילה "סהלן", בשביל להגיד "אהלן וסהלן" בבת-אחת.

איימן עודה: לכן, אני מקווה שלא לומדים ומכירים את האפליה תוך 50 שנה, ואחרי זה ייקח לנו עוד 50 שנה בשביל לצמצם את הפערים.

איימן עודה: פה הדבר כתוב שחור על גבי לבן שמוזיאונים - אפס, בתי-ספר לאומנות - אפס, פעילות קולנוע, סינמטק – אפס, כלומר, זה מצטרף לכל מיני אפסים, כמו בתי-משפט - אפס, למשל, כמו זה שהמדינה לא הקימה ולו יישוב ערבי אחד במשולש או בגליל, אפליה שהיא כל כך ברורה.

איימן עודה: לכן, אנחנו צריכים לא לנתח אלא לגשת אל העיקר, אל הפתרונות.

איימן עודה: לכן, כבוד היושב-ראש, כבוד המנכ"לית, יש לי הצעה ספציפית שקיבלתי ממרכז "מוסאוא" – תודה רבה איאד, וגם ג'ואד, וגם סאמח, בוודאי ערין עאבדי – ההמלצות אומרות ככה: העלאה מיידית לחלקה של התרבות הערבית בתקציב התרבות הכללית ב-20%, זה האחוז שלנו בחברה, 20%.

איימן עודה: מה לגבי האפליה המתקנת?

איימן עודה: אנחנו עוד נמשיך לדבר, מה עם העוול ההיסטורי?

איימן עודה: עוד נמשיך לדבר על העוול ההיסטורי, אבל לפחות, לפחות, להתחיל מעכשיו לסגור את הפער לשנים הבאות.

איימן עודה: ואנחנו עוד נמשיך לבקש לתקן את העוול שנגרם במשך שנים ארוכות.

איימן עודה: "התאמת הקריטריונים הכלליים לצורכי התרבות הערבית ופתיחת האפשרות לעמותות הערביות לגשת לתקציבים הכלליים מבלי למנוע מהם לגשת לתקנה התקציבית של התרבות הערבית או לתקנות תקציביות אחרות; הכנת תוכנית ממשלתית בין-משרדית, בניית מבני תרבות ומפעלי תרבות לחברה הערבית, שתוביל לחיזוק התרבות הערבית ברמה המקומית והארצית; והקמת יחידה משותפת למשרד האוצר, הבינוי והשיכון והתרבות והספורט, שתוביל לבניית מתקני תרבות ומבני תרבות אזוריים שישרתו את האוכלוסייה הערבית ויאפשרו קיום חיי תרבות ופעילויות תרבות תוך הדגשת קיומם של מפעלי עוגן אזוריים; ביטול ההתניה במצ'נג ליישובים באשכולות 1 עד 4 בפעילויות תרבות; בתיאום עם משרד התיירות יוקם צוות בין-משרדי לקיום פסטיבלים עונתיים, שישקפו את הייחודיות התרבותית המקומית לעידוד תיירות מקומית ואחרת ולהעשרת חיי התרבות המקומיים; תמיכה בעמותות תרבות ערביות גם בערים מעורבות; הקמת ועדת בדיקה לייסוד בית-ספר לאומנות בחברה הערבית; הקמת ועדת היגוי לייסוד חמישה מוזיאונים בחברה הערבית, שלושה מוזיאונים אזוריים למורשת הערבית שיפעלו בשלושה אזורים בצפון, במרכז ובדרום - מוזיאון האומנות ומוזיאון הטבע והאדם; עידוד היצירה הספרותית; ייסוד ועדה מקצועית שתמונה על חלוקת פרסים ומענקים לסופרים ולכותבי כתבי עת בשפה הערבית; הקמת ועדה מקצועית שתבחן את אתרי המורשת והשימור בחברה הערבית, והכנת תוכנית מקצועית לשימור אתרים אלה; ספריות, הקמת ספריה ציבורית ביישובים שאין בהם ספרייה; מימון סדנאות יצירה וכתיבה בשפה הערבית".

איימן עודה: אחת הבעיות זאת בעיית השותפות.

איימן עודה: אנחנו נמצאים באופוזיציה כל הזמן, אז לא רואים לנכון לשתף אותנו.

איימן עודה: אנחנו נישאר באופוזיציה, יש לנו עמדה פוליטית אידיאולוגית כל כך ברורה, אבל יש ייחוד לאוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: לכן, כשהמשרד יראה בעמותות, יראה גם ברשימה המשותפת שותפה בהכנה, באיך מצמצמים את הפערים, בלי זה לא נגיע לצמצום פערים.

איימן עודה: זאת תפיסת עולם, או לראות בנו שותפים או שאתם יודעים מה הערבים צורכים, למה הם נזקקים, אז אתם תחליטו.

איימן עודה: אני מבקש את הגישה הזאת של שותפות יחד עם הרשימה המשותפת, שקיבלה יותר מ-85% מהקולות של האוכלוסייה הערבית, יחד עם העמותות, לרבות מרכז "מוסאוא" והפורום לתרבות ערבית, שנהיה שותפים.

איימן עודה: אז הצעתי הקונקרטית היא ההצעה הראשונה, העלאה מיידית של חלקה של התרבות הערבית בתקציב התרבות הכללית ל-20%.

איימן עודה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, מייד אחרי חברי הכנסת המציעים אעביר את רשות הדיבור למנכ"לית משרד התרבות, שתתייחס פחות או יותר גם לדוח וגם לדברים שנאמרו.

יעקב מרגי: בבקשה, אורלי.

<אורלי פורמן: בוקר טוב לכולם, כבוד היושב-ראש חבר הכנסת מרגי, קודם כול, הצלחה רבה בתפקידך, נשמח להגיע לוועדה ולהציג את הפעילות הענפה של משרד התרבות והספורט בתחומי התרבות, הספורט, הטקסים והאירועים הממלכתיים, וכמובן, רשות העתיקות ושימור האתרים.

<אורלי פורמן: מכובדי חברי הכנסת, אנשי התרבות, רמדאן כרים, זה קודם כול.

<אורלי פורמן: אז באמת שיהיה לכם חודש - - -

<קריאה: שטרי.

<אורלי פורמן: אני מביאה את דברי היום לעצם העניין שהעלו שני חברי הכנסת, גם בשם שרת התרבות והספורט חברת הכנסת מירי רגב.

<אורלי פורמן: אני רוצה לחזור על מה שכבר אמרה השרה כמעט על כל במה אפשרית במהלך החודש האחרון לגבי המדיניות שלה.

<אורלי פורמן: היא שמה לעצמה כמדיניות ארבעה יעדים מרכזיים: 1.

<אורלי פורמן: תרבות – כשאני אומרת "תרבות וספורט" אלו המשימות של המשרד, אבל כרגע אנחנו דנים בנושא של התרבות – כל הנושא של הפריפריה, העצמת הפריפריה בתחומים שלנו; 2.

<אורלי פורמן: הנושא של חיזוק התרבות והספורט במגזר הלא יהודי, קרי המגזר הערבי, הדרוזי, הצ'רקסי, הבדואי, כולם.

יעקב מרגי: זה הערבי.

יעקב מרגי: הם לא אוהבים את החלוקה.

<אורלי פורמן: אני יודעת שהם לא רואים את החלוקה, רק אני רוצה - - -

עיסאווי פריג': לא, מה שמעלים - - -

חנין זועבי: זה עניין של עובדה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין של אוהבים - - -

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: ואללה, איך אתם אוהבים לעזור לי, אני מסייע לכם.

עיסאווי פריג': מרגי, היושב-ראש, לא, זה לא עניין של ערבים - - -

<אורלי פורמן: חברים, לא הפרעתי לאף אחד, אני מבקשת - - -

יעקב מרגי: אורלי, תני לי, אגן על זכותך.

יעקב מרגי: לחברי הכנסת מותר.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אורלי פורמן: 2.

<אורלי פורמן: חיזוק התרבות במגזר הערבי; 3.

<אורלי פורמן: כל הנושא של חיזוק המורשת; ו-4.

<אורלי פורמן: הציונות.

<אורלי פורמן: אלו ארבעה יעדים שהשרה חוזרת עליהם לאחרונה מעל כל במה אפשרית מאז שהיא נבחרה, ובתוך זה, כמובן, הדגש על הנושא שאנחנו מדברים בו היום.

<אורלי פורמן: המשרד עשה ופעל במגזר בקדנציות הקודמות.

<אורלי פורמן: עשינו, אבל לא מספיק.

<אורלי פורמן: לא מספיק.

<אורלי פורמן: מול עובדות הרי לא נתווכח.

<אורלי פורמן: אני כן אומרת שעשינו – כי גם הסקר שתכף אדבר עליו בסופו של דבר היה יוזמה שלנו עם שיתוף פעולה מן השטח, אבל אני רוצה שנדבר על שני החלקים.

אוסאמה סעדי: היוזמה היא של בג"ץ, לא שלכם.

אוסאמה סעדי: בגלל הבג"ץ.

אוסאמה סעדי: אלמלא הבג"ץ לא היו עושים.

<אורלי פורמן: לא, - - -

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: הערה חכמה שלו, עזבו אותו.

יעקב מרגי: זכות יוצרים שלו, לא צריך לקפוץ עליה.

יעקב מרגי: כולם ידברו.

<אורלי פורמן: חברים, אני באה ממקום של לקדם, אני באה ממקום של להסתכל קדימה אל מול החסר שהציף הסקר, אל מול החסר שאנחנו יודעים שקיים, ואל מול משימות שהן הרבה מעבר, גם רק למשרד התרבות והספורט שמוכן להיות היזם והמניע, ותכף אדבר על הסקר.

<אורלי פורמן: אני רק אומרת, בואו, אנחנו חייבים להסתכל גם בצורה מאוזנת על המעט שיש, כי מהמעט שיש הרי נלמד, מהתיאטרון המצליח ומלהקת המחול הקיימת או מכל מה שכן יש לנו, הגלריה או כל מה שמתהווה אל מול לאן שאנחנו רוצים להגיע: עוד חמישה מוזיאונים, עוד לא חשוב מה, גם צריך לבנות את התוכנית הזאת.

<אורלי פורמן: מהסקר עולים שלושה חסרים מרכזיים, אם אני מחלקת את הסקר לנושאים: 1.

<אורלי פורמן: כל הנושא של התשתיות הפיזיות - מבני תרבות ברשויות של המגזר.

<אורלי פורמן: בחלק ניכר מהרשויות אין מה שאנחנו קוראים "היכלי תרבות" או "אולמות תרבות" בהתאם לגודל היישוב.

<אורלי פורמן: ואני אומרת שוב, משרד התרבות איננו בונה, אבל הוא בהחלט מוכן לראות את עצמו כחלק מאותו שולחן עגול פה, שכבר חבר הכנסת עודה איימן העלה, שצריכים להצטרף אליו משרד השיכון ו"מפעל הפיס" שמשקיע באולמות תרבות.

<אורלי פורמן: זה ברור שבאינטרס שלנו כדי לממן את הפעילות, שיהיה איפה לעשות את הפעילות, אבל זה חלק מאוד מרכזי בסקר שמדבר על חסר מאוד גדול בנושא של מבני תרבות.

<אורלי פורמן: 2.

<אורלי פורמן: החלק השני מדבר על היעדר מחלקות תרבות ברשויות המקומיות, ואם אין מחלקת תרבות אז אין גם מנהל מחלקת תרבות, אז אין גם תוכנית-אב לתרבות ברשות המקומית.

<אורלי פורמן: אין מי שקם כל בוקר וחושב "תרבות" ביישוב או באזור ומקדם.

<אורלי פורמן: גם פה חשוב לי לציין, זה לא חלק מהמימון או מהתמיכה של משרד התרבות והספורט.

<אורלי פורמן: אנחנו צריכים פה כשותפים גם את מרכז שלטון מקומי, גם את משרד הפנים, כי זה תקנון של תקנים בעירייה, ואם מעלים את זה לראש סדר עדיפויות אז זה צריך להיות.

<אורלי פורמן: אם לא יהיה אדם שקם כל בוקר לעולם התרבות ומשגע את ראש הרשות ליוזמות נוספות, לפסטיבלים, להקמת מוסד כזה או אחר, לא נוכל מפה שזה יקרה בשטח.

<אורלי פורמן: 3.

<אורלי פורמן: והדבר השלישי שהוא ממש בתחומינו, זה כל הנושא של תמיכה כספית בגופי תרבות, כפי שאנחנו עושים במעט גופים שאנחנו תומכים בהם היום.

<אורלי פורמן: היום אנחנו תומכים בסדר גודל של 229 בקשות שמגיעות אלינו בין רשויות וגופי תרבות.

<אורלי פורמן: איך אנחנו יוצרים תוכנית כזאת שבאמת – אני לא יודעת אם דווקא חמישה מוזיאונים, אבל יכול להיות שאולי צריך אפילו שישה – רואה את כל המגזר, רואה את האזור הצפוני, רואה את האזור הדרומי, אומרת מה חסר, כמה חסר ואיך עושים את זה.

<אורלי פורמן: ואיך עושים את זה, אני מאוד מסכימה שפה מילת המפתח היא שותפות.

יעקב מרגי: אורלי, בשתי דקות שנותרו לך עד עשר – אני רוצה שעה דיון – אני רוצה גם הצעות אופרטיביות.

<אורלי פורמן: אני מציעה הצעות אופרטיביות.

אוסאמה סעדי: כמה בקשות של עמותות או אחרות מתוך ה-229 הן של המגזר?

עיסאווי פריג': כולן של המגזר.

<אורלי פורמן: 229 זה רק של המגזר.

יעקב מרגי: באנו לדבר על המגזר.

<אורלי פורמן: ב-2014 זה היה בהיקף של כ-36 מיליון שקלים, 4.7% מתקציב התרבות.

<אורלי פורמן: ערבבת קצת את משרד התרבות ואת התרבות, אנחנו מדברים על מתוך ה-770 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': כמה קיבלנו מתוך ה- 770 מיליון?

<אורלי פורמן: יש לי פה פירוט.

עיסאווי פריג': תקריאי את הפירוט.

יעקב מרגי: עיסאווי.

עיסאווי פריג': לא, לא, אדוני, עברתי על המספרים.

עיסאווי פריג': אדוני, צריך להגיד את העובדות, לא חצאי אמת.

<אורלי פורמן: אני מוכנה.

<אורלי פורמן: אתן לך את הדף הזה.

יעקב מרגי: עיסאווי, אגיד לך, הרגילו אותי לומר: כן, כן, אדוני.

יעקב מרגי: לא, לא, אדוני.

<אורלי פורמן: אתן לך את הדף הזה אחר כך.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת מרגי, תקשיב, שלא נגיד דברים לא נכונים, אני מבקש שיקשיבו בוועדה.

יעקב מרגי: רגע, סליחה, עיסאווי, אתה אפילו עוד לא יודע מה אני הולך לומר.

עיסאווי פריג': כן, בבקשה.

יעקב מרגי: תרשום לך את כל ההערות, אדרבא, תביך אותה.

יעקב מרגי: אתה לא יכול תוך כדי.

יעקב מרגי: תן לה לסיים את הסקירה, ותתעמת עם הנתונים.

אחמד טיבי: יכול להיות שהיא רוצה לפרט את ה-34 מיליון.

עיסאווי פריג': ישבתי, ולא הגעת לזה.

<אורלי פורמן: זה חשוף, זה לא סמוי.

יעקב מרגי: אני רוצה שעה איכותית, בואו ניתן למנכ"לית לדבר.

עיסאווי פריג': זאת המהות.

יעקב מרגי: מבטיח לך שלא נדלג על כלום.

יעקב מרגי: גם אם השעון לא יעשה עמנו חסד ותגיע השעה 11:00 ולא נצליח, נעשה דיון המשך.

יעקב מרגי: איך אני?

איימן עודה: מצוין.

עיסאווי פריג': אדוני, נאמרה כאן עובדה מאוד חשובה, שהמגזר הערבי מקבל 35 מיליון שקל ממשרד התרבות.

עיסאווי פריג': בדקתי, אין את הנתונים האלו.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין איפה, זה הכול.

יעקב מרגי: אז תשאל אותה: אנא הציגי לי.

יעקב מרגי: תודה.

<אורלי פורמן: חבר הכנסת עיסאווי, אני מוכנה להעביר אליך את הנתונים, הם פה ביני ובינך, ואתה תקבל אותם.

עיסאווי פריג': עברתי על המסמך הזה, ואני - - -

<אורלי פורמן: בסדר, אבל יש נתונים שלא ציינת, מה לעשות.

עיסאווי פריג': אתם משייכים נתונים שלא מיועדים למגזר הערבי בתור המגזר הערבי.

<אורלי פורמן: לא, רק המגזר.

עיסאווי פריג': בגלל זה אני רוצה לעבור על זה.

<אורלי פורמן: לא, לא, ואני מוכנה לשבת אתך על כל אחד.

איימן עודה: אדוני, בשביל להתעמת עם מספרים, אני מבקש שבהקדם האפשרי איאד סנונו ממרכז "מוסאוא" יתייחס.

עיסאווי פריג': הנתון קריטי.

<אורלי פורמן: שתי דקות ואני מסיימת.

<אורלי פורמן: אנחנו מאמינים גדולים שהתרבות והספורט מהווים כלי למוביליות חברתית, מהווים גשר בין אנשים, משפיעים מאוד על ההתפתחות של ילדים, בני-נוער ומבוגרים, ואת האנשים שעוסקים בתרבות ובספורט לא נמצא במקומות אחרים.

<אורלי פורמן: ההצעה האופרטיבית שלי מתייחסת בהתאם למה שהעלו כבר ובהתאם למה שהסקר אומר: 1.

<אורלי פורמן: קודם כול, לקיים שולחן עגול בראשותי עם מי שנאפיין שיושב בשולחן העגול הזה, שדן רק בנושא של תרבות במגזר הערבי.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, אני מבקש הערה בבקשה.

איימן עודה: רק הערה.

יעקב מרגי: בבקשה.

איימן עודה: אנחנו לא רוצים להגיע למצב של עוד למרוח ועוד למרוח ועוד שולחן עגול.

איימן עודה: העיקר שבישיבה הזאת נקבל החלטה של 20% מהתקציב לאוכלוסייה הערבית.

יעקב מרגי: דברייך הובנו בתחילה, כבר בסבב הראשון של הדיון.

איימן עודה: ממש כך.

איימן עודה: ואחרי זה בוודאי, אחרי שאנחנו מקבלים החלטות, נשמח להיות בשולחן עגול ולהיות שותפים.

איימן עודה: לא למרוח.

איימן עודה: לא למרוח במילים של חיבור, אלא הצעות קונקרטיות.

יעקב מרגי: כרגע אנחנו במצב שהמנכ"לית סוקרת.

יעקב מרגי: מה שנעשה זה לא היא.

יעקב מרגי: אנחנו נסכם ונתבע את מה שצריך לתבוע ואת דברי הסיכום.

יעקב מרגי: אורלי, סיכום.

<אורלי פורמן: שלושת הנושאים שציינתי, שהם סיכום של הסקר, לא יקודמו אם לא נשב ונראה ראייה אסטרטגית רחבה, וזאת לא מריחה.

<אורלי פורמן: אבל עכשיו אענה לך גם לנושא התקציב.

<אורלי פורמן: חברים, אנחנו ערב קרב רציני על נושא תקציב התרבות במדינת ישראל.

<אורלי פורמן: קרב אמיתי רציני אל מול אמירות של האוצר שרוצה לקצץ קיצוצי רוחב בכל משרדי הממשלה, ואנחנו – אמרת תקציב זעום, כן, תקציב זעום שמופנה היום לתחום התרבות.

<אורלי פורמן: זאת בושה.

<אורלי פורמן: 0.18% מתקציב המדינה.

<אורלי פורמן: במדינות נאורות שאנחנו רוצים להידמות אליהן מדובר בין 1% ל-1.5%, ואנחנו רוצים - - -

איימן עודה: 20% מכל תקציב.

<אורלי פורמן: רגע, אבל התקציב - - -

יעקב מרגי: מה אכפת לך אם מגדילים לך את העוגה.

איימן עודה: תקציב זעום או תקציב גדול - - -

יעקב מרגי: אנחנו מבינים את החשבון.

יעקב מרגי: העוגה גדלה 20%, עוד יותר טוב.

<אורלי פורמן: התקציב של המשרד לא בנוי כתקציב מגזרי, אבל אני קוראת לכם, וגם בשם השרה, בואו אתנו כרגע לקרב הכי חשוב, וזה קרב בשבועות הקרובים שגומרים את המסגרות של התקציב.

איימן עודה: אנחנו נהיה שותפים.

יוסף ג'בארין: יש את העוגה הקיימת.

יוסף ג'בארין: הקרב שלנו על העוגה הקיימת, על מה שיש.

חנין זועבי: אנחנו רוצים חלוקה צודקת מתוך מה שיש גם בלי להגדיל את התקציב, אם יש - - -

איימן עודה: חנין, אנחנו בעד, אבל בכל מקרה 20%.

חנין זועבי: אנחנו בעד, אבל זה לא תנאי.

חנין זועבי: אנחנו נשנה את התקציב שלנו - - -

<קריאות: - - -

חנין זועבי: יש מה שיש - - -

יעקב מרגי: חנין, אקצר לך את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: סכמי, בבקשה, ואתחיל את הדיון.

<אורלי פורמן: אז אני מסכמת בפניה הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שהזעקה הזאת של המנכ"לית נשמעה היטב, נראה לקראת ההמשך - - -

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אני עומד על שלי, על זה ש-35 מיליון זה לא נכון.

עיסאווי פריג': אפשר לקבל את זה?

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: שמענו, הפרוטוקול שמע את זה פעם אחת, עיסאווי.

<קריאות: - - -

יעקב מרגי: רבותי, רבותי, הצהרתי בתחילת הדיון שאני רוצה לקיים דיון איכותי וממצה, לכן, אהיה עקשן כדי לשמוע את הנתונים ולברר אותם.

יוסף ג'בארין: אנחנו שותפים.

יוסף ג'בארין: רצון להגדלה בכל מקרה ל-20%.

עיסאווי פריג': אני יכול לקבל את הרשימה של ה-35 מיליון שקלים?

יעקב מרגי: לא, אתה לא יכול לקבל, עיסאווי, לא.

עיסאווי פריג': אני רוצה את זה כדי לעשות בדיקה - - -

יעקב מרגי: כשתהיה יו"ר ועדה תדרוש מה שאתה רוצה.

עיסאווי פריג': זה לא עניין של יו"ר ועדה.

יעקב מרגי: עיסאווי, תן לי לנהל את הדיון.

עיסאווי פריג': אני רוצה דברים נכונים.

עיסאווי פריג': אני מבקש לדבר.

יעקב מרגי: עיסאווי, אתה מזיק לרעיון.

יעקב מרגי: אחר כך תפוס אותה אחרי הדיון.

עיסאווי פריג': לא, לא, אדוני.

יעקב מרגי: אתה ביקשת.

עיסאווי פריג': ביקשתי דיון מהיר בכדי לדבר על הדברים האלו.

יעקב מרגי: דיברת.

יעקב מרגי: דיברת רבע שעה.

עיסאווי פריג': נאמרו לי דברים לא נכונים כאן.

עיסאווי פריג': אני רוצה לתקן אותם.

יעקב מרגי: עיסאווי, שמענו את צעקתך ואת דברייך, נשמעה גם דרישתך.

יעקב מרגי: כרגע אני מנהל את הדיון.

עיסאווי פריג': תן לי את הנתונים.

יעקב מרגי: לא נותן לך שום נתונים.

עיסאווי פריג': שיהיה לי, שיהיה לי.

יעקב מרגי: לא, עיסאווי.

אוסאמה סעדי: אבל המנכ"לית מוכנה לתת לו.

יעקב מרגי: סליחה, היא תיתן לו, אבל למה עושים - - -

אוסאמה סעדי: אז שתיתן, למה עושים מזה עניין?

יעקב מרגי: חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: המנכ"לית מוכנה, זה לא משהו סודי.

עיסאווי פריג': ריבונו של עולם.

יעקב מרגי: חבר הכנסת סעדי, אנחנו מנהלים דיון כרגע, ומה שהמנכ"לית צריכה לתת היא תיתן, וגם מה שהיא לא רוצה לתת ונבקש היא תיתן, כל שכן כשהיא רוצה.

יעקב מרגי: לכן, אין ויכוח.

יעקב מרגי: תנו לי לנהל את הדיון.

יעקב מרגי: נאמרו דברים פה, אתם רוצים לשפוך, אדרבא, אם לא הייתי רוצה את טובת הרעיון, רבע שעה, 20 דקות, 35 דקות, סיימנו.

יעקב מרגי: לא רוצה.

יעקב מרגי: אתם רוצים ללכת לשם?

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: הדובר הבא, איאד סנונו, כלכלן ממרכז "מוסאוא", יש לך שלוש דקות, תתייחס, עזוב את הנאום האידיאולוגי שרצית, באת אתו מהבית, שמעת פה נתונים.

<קריאה: הוא בא עם מספרים.

<איאד סנונו: סליחה, תנו לי לדבר.

<איאד סנונו: יש לי בעיית קשב וריכוז, תפריעו לי, אני אהיה עקשן, לא אתן שיפריעו לי, אז תקשיבו.

<איאד סנונו: תקשיב לי, אני יודע שבאים לכנסת ורוצים לומר את הנאום האידיאולוגי, אין לי בעיה שתאמר אותו, אני מציע לך עצה - - -

אחמד טיבי: זה איש של מספרים, לא אידיאולוגיה.

יעקב מרגי: עצה, אתה כלכלן, אל תלך שבי אחרי הצהרות, בוא תיתן מספרים.

יעקב מרגי: שמעת פה גם את חברי הכנסת, שמעת גם את המנכ"לית, אנא ממך, שלוש דקות, בבקשה.

<איאד סנונו: שלוש דקות, אז כבר אכנס לעובי הקורה.

<איאד סנונו: אבל בכל זאת חייבים לציין מטעמי הגינות ושקיפות שאנחנו בהליך משפטי נגד משרד התרבות, ואני בא כאן עם הצעה קונקרטית לכבוד המנכ"לית.

<איאד סנונו: כבוד המנכ"לית, ההצעה בנויה משלושה רבדים: 1.

<איאד סנונו: הרובד הראשון זה תקציב 2016-2015, ואנחנו מבקשים תוספת תקציבית לתקנה 73 - 5 מיליון שקלים בשנת 2015 ו-8 מיליון לאותה תקנה לשנת 2016.

עיסאווי פריג': מה שם התקנה?

<איאד סנונו: 73 - העדפה מתקנת.

<הדס פרבר: תרבות ערבית.

עיסאווי פריג': תרבות ערבית?

<איאד סנונו: כן.

<איאד סנונו: וכמובן, בנוסף להגדלות הללו אנחנו מבקשים גם את העמדת תקציב הפרסים והמלגות עד 3 מיליון לשנת 2015 ו-4 מיליון לשנת 2016.

<איאד סנונו: כיום מדובר בכ-800,000 ש"ח לשנה.

<איאד סנונו: ובנוסף, תקצוב פעילות תרבות ופרויקטים מיוחדים, במיוחד פעילויות תרבות שאין כרגע מבנים ספציפיים ומתאימים - תוספת של כ-15 מיליון ש"ח לשנה.

<איאד סנונו: אם אני מסכם את הסעיף הראשון הזה, שהוא תקציב 2015, אנחנו מדברים על תוספת של 23 מיליון ש"ח, ול-2016 27 מיליון ש"ח.

<איאד סנונו: בנוסף, אנחנו מבקשים תוכנית ארבע שנתית, שהמטרה, כפי שאמר חבר הכנסת איימן עודה, להגיע ל-20% מסך התקציב שיוקצה ויופנה לתקציב הערבי.

<איאד סנונו: אנחנו מדברים על תוספת של 25 מיליון ש"ח בשנת 2017, 30 מיליון ש"ח ב-2018, 35 מיליון ש"ח ב-2019 ו-40 מיליון ש"ח ב-2020.

<איאד סנונו: הערה מאוד מאוד חשובה, מדובר כאן בתוספות מצטברות, כלומר, התוספת שתהיה ב-2017 על בסיס תקציב 2016 שבעצמו כולל תקציב מוגדל.

עיסאווי פריג': לפי החישוב שלכם, כמה התרבות הערבית מתוקצבת נכון ל-2015?

איימן עודה: 3.2%.

<איאד סנונו: אתה יודע, זה גם במחלוקת.

עיסאווי פריג': בכסף, כמה?

<איאד סנונו: זה גם במחלוקת בינינו לבין המשרד.

יוסף ג'בארין: פחות או יותר.

יעקב מרגי: עמדתכם.

יעקב מרגי: לפי הגישה שלכם.

<איאד סנונו: לדעתנו, קצת פחות מ-15 מיליון ש"ח.

עיסאווי פריג': אה, סיכמתי אותם.

עיסאווי פריג': מאיפה זה בא, אני לא יודע.

יעקב מרגי: עיסאווי, אתה רוצה לכלות את הזמן?

יעקב מרגי: אתה לא רוצה שחברים שלך ידברו?

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': אין בעיה.

עיסאווי פריג': בסדר.

יעקב מרגי: אתה לא יכול להשתלט על הדיון.

עיסאווי פריג': אני רוצה אמת, זה הכול.

יעקב מרגי: אבל אתה לא יכול להשתלט על הדיון.

עאידה תומא סלימאן: - - -

יעקב מרגי: אין לך בעיה עם זה?

עאידה תומא סלימאן: לשמור על זכותנו.

יעקב מרגי: את רואה שאני עושה את זה.

יעקב מרגי: אבל אחר כך בפינת העישון שלו, לא שלי, הוא יטיח בי שלא נתתי לו הזדמנות לדבר, שהשתקתי אותו.

עיסאווי פריג': - - -

יעקב מרגי: בבקשה.

<איאד סנונו: הרובד השלישי והאחרון, הסעיף האחרון וכבד המשקל הוא תוכנית לאומית בין-משרדית.

<איאד סנונו: כפי שכבוד המנכ"לית התייחסה, שהבינוי הוא לא מתפקידו של משרד התרבות, אנחנו מסכימים, אבל משרד התרבות כן אמון על התרבות.

<איאד סנונו: ולכן, אנחנו ממליצים על קיום ועדה בין-משרדית הכוללת את משרד התרבות, משרד הבינוי והשיכון, משרד החינוך ומשרד האוצר, אשר תתווה ותיישם תוכנית לאומית שתפקידה לסגור פערים והעמדת מתקני תרבות ברמה הנאותה.

<איאד סנונו: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לשאול שאלה לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת ג'בארין.

יעקב מרגי: אני מבין שבדרישות שהקריא חבר הכנסת עודה יש בעיה של כפל תמיכות, ואנחנו רוצים לעקוף את זה עם עמותות, עמותות מתוקצבות לא יכולות להגיש גם בקשה – זה קיים?

יעקב מרגי: יש סוגיה כזאת?

איימן עודה: לא, אדוני.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: תודה, כבוד היו"ר, אני מברך בהחלט על הדיון, אני מברך גם על העבודה החשובה שנעשית בפורום עמותות התרבות, במרכז "מוסאוא" ובארגונים אחרים שעוסקים בזה.

יוסף ג'בארין: האמת היא שנראה לי שאנחנו באנו מוכנים עם נתונים מאוד מדויקים.

יוסף ג'בארין: צר לי לומר שאני מתרשם שהמשרד בא לא מוכן.

יוסף ג'בארין: אל מול נתונים מאוד ברורים, גם של המשרד עצמו, הייתי מצפה לאיזושהי בשורה טובה מהמשרד, לאיזושהי הבטחה, איזושהי סוכריה שפשוט נשמע אותה בדיון.

יוסף ג'בארין: אני מאוד התאכזבתי מדבריה של המנכ"לית, היא לא נקבה בשום סכום, שום תוספת, שום יעד, שום לוח זמנים.

יוסף ג'בארין: ולכן, הרושם שלי לפחות ממה ששמעתי עד עכשיו, שמה שהיה הוא מה שיהיה, עוד שולחן עגול ועוד דיון.

יוסף ג'בארין: ולכן, גברתי, אם לא נתחיל לדבר יותר בפירוט על סכומים ועל תקציבים, נראה לי שלא נשיג את היעד שלכאורה את מסכימה אתו.

יוסף ג'בארין: דובר כאן על סקר צרכים שהוכן כבר, או שעומדים לסיים אותו במשרד התרבות, אז אנא, התשובה כאן, התקצרה הדרך, וצריך פשוט להקצות תקציבים לכל אותם צרכים.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, בדרך כלל המשרד אומר: אין לי תמונת מצב שלמה.

יוסף ג'בארין: עכשיו יש תמונת מצב, וצריך להקצות לה את התקציבים הנדרשים.

יוסף ג'בארין: כמובן, צרכים לא חסרים, אפשר רק להזכיר את המוזיאון באום-אל-פחם שהרבה מהחברה היהודית מבקרים ומכירים, והמוזיאון הזה מתעכב ומתעכב בהיעדר הקצאה ייעודית לדבר הזה.

יעקב מרגי: ולסיכום.

יוסף ג'בארין: לכן, מה שאני אומר, גברתי, אם לא תהיה תוכנית עבודה עם לוח זמנים ועם תקציבים ברורים ברוח שדיבר עכשיו הכלכלן סנונו, לא תהיה תוצאה, לא נגיע לאותו שולחן עגול, רק עוד פעם נדבר ונדבר.

יוסף ג'בארין: נגיע לשולחן עגול כשתהיה תוכנית עבודה וכשיהיה יעד ברור.

יוסף ג'בארין: אז אסכם לגבי היעד.

יוסף ג'בארין: גיבשתי הצעת חוק – ואני חושב שהמשרד יכול להתחבר אליה, אין סיבה שלא – שאומרת בעצם שמסך כל תקציבי התרבות השנתיים של המשרד, לפחות 20%, שזה השיעור הכללי של האוכלוסייה הערבית, יועבר לתרבות הערבית.

יוסף ג'בארין: אין שום סיבה שזה לא יקרה.

יוסף ג'בארין: והתוספת השנייה בהצעת החוק, וזה, אדוני, שייך לעבודת הוועדה, שמדי שנה משרד התרבות או מועצת התרבות והאומנות תגיש דוח לוועדת החינוך ותציין בו את הפילוח של התקציב השנתי של השנה הקודמת לפי מגזרים.

יוסף ג'בארין: ואני מתנגד למה שהמנכ"לית אמרה, שאין לנו חלוקה מגזרית.

יוסף ג'בארין: צריכה להיות חלוקה מגזרית, וצריך לראות בעצם את כל מבט החלוקה.

יוסף ג'בארין: ואם מועצת התרבות או משרד התרבות מדי שנה יגיש דוח כזה נוכל ביחד, כבודו, לעקוב אחרי היישום.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: שמענו כאן דברים גם מהמנכ"לית, גם מחברי הכנסת, שמתייחסים גם לשלטון המקומי, לראות כמה הם שותפים לאי חגיגה הזאת בנושא התרבות במגזר הערבי.

יעקב מרגי: לכן, גב' רות דיין מדר, מנהלת מחלקת חברה במרכז השלטון המקומי, בבקשה, אני רוצה שתתייחסי בגדול.

יעקב מרגי: תראי, אין מה לעשות, השלטון המקומי כשמו כן הוא, הזרוע של השלטון המרכזי, חלק מהדברים תלויים גם בשלטון המקומי.

יעקב מרגי: השאלה, אם את יכולה לתת לנו תמונת מצב, ניסיתי להשיג נתונים, לדוגמה, "מפעל הפיס", מהו סל התרבות שמקצה "מפעל הפיס" לנושא תרבות במדינת ישראל, וגם שם לבדוק.

יעקב מרגי: סליחה, ולא התייחסת, ככלכלן במרכז "מוסאוא" חשבתי - - -

<איאד סנונו: - - -

יעקב מרגי: תן לי, עכשיו הפסדת את זכות הדיבור שלך.

יעקב מרגי: בדרך כלל, מה לעשות, כל אחד בוכה מאיפה שכואב לו, מהרשויות המקומיות, מסל התרבות של "מפעל הפיס", כל אחד עושה מה שמביא לו יותר, כנראה.

יעקב מרגי: יש סלי תרבות, יש סלים ב"מפעל הפיס" שאני יודע שזה לא מעניין בכלל את ראשי הרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: יש תקציב בסל, ואין דרישות של "מפעל הפיס".

יעקב מרגי: הייתי רוצה לדעת אם יש לך נתונים, אם לא, אבקש להכין לי אותם, ולראות עד כמה באמת העגל רוצה לינוק.

יעקב מרגי: במקרה הזה נראה שהפרה אף פעם לא רצתה להניק.

<רות דיין מדר: אגיד את עמדת מרכז השלטון המקומי ואת עמדת הרשויות הערביות בנושא הזה.

<רות דיין מדר: הבעיה העיקרית של השלטון המקומי בעיקר ברשויות הערביות, ששם הלמ"ס נמוך, היא היעדר יכולת לשים את המצ'ינג שנדרש כדי לבנות מרכזי תרבות וספורט.

<רות דיין מדר: חדשות לבקרים אנחנו מקבלים טלפונים מראשי רשויות שהצליחו לגרד מ"מפעל הפיס" 3-2 מיליון שקלים וממשרד השיכון עוד איזשהו מיליון שקלים, אבל אין להם מאיפה להשלים כדי לבנות מתנ"ס ב-6 מיליון שקלים, כנ"ל אולם ספורט, כנ"ל מתנ"סים.

יעקב מרגי: אני מוכן ללמד אותם איך עושים ראשי הרשויות האחרות.

יעקב מרגי: ומה הם עושים?

יעקב מרגי: משעבדים כנראה ל-15-10 שנים.

יעקב מרגי: אני לא אומר שזה חיובי.

יעקב מרגי: לשעבד את כל סל התקציב שלהם ל"מפעל הפיס" על-ידי פרויקט אחד, ופתאום רואים איזה פרויקט גרנדיוזי.

<רות דיין מדר: הם כבר עשו את זה.

עיסאווי פריג': זה טוב ליהודים, לערבים לא הולך.

<רות דיין מדר: אם הם עשו את זה לספורט אז אין לתרבות, ואם עשו את זה לתרבות אז אין לספרייה.

<רות דיין מדר: השאלה במה אתה משקיע קודם, המשאבים מאוד מאוד דלים וגם הסכומים לא מאוד מאוד גדולים.

<רות דיין מדר: ולכן, אני חושבת שמשרד התרבות והספורט כן צריך לקחת אחריות על בינוי, על 100% של בינוי.

<רות דיין מדר: הנה, החלטת ממשלה - - -

יעקב מרגי: אבל אני אומר לך, לא - - -

מסעוד גנאים: סליחה, אולי השאלה - - -

יעקב מרגי: לא, אני באמצע, אל תפסיק אותי.

יעקב מרגי: אתה כבר מדבר?

מסעוד גנאים: בבקשה.

יעקב מרגי: בואי, אלמד אותך משהו שוודאי את יודעת אותו, אולי שכחת אותו.

יעקב מרגי: המשרד היחיד שבונה מבני ציבור, בונה אקטיבית בהחלטת ממשלה בחוק תקציב, זה משרד הבינוי והשיכון בינתיים בסל, וגם זה מסחרה, סליחה, שעשה האוצר, כי הזמן עובד לטובת האוצר.

יעקב מרגי: לכן, בדרך כלל המשרדים האלה רגולטורים, וגם הכסף שהם משיגים לעשות מבחני תמיכה זה במלחמת עולם.

יעקב מרגי: הייתי שר ואני יודע מה זה.

יעקב מרגי: כשרציתי לבנות מבני דת בחברה היהודית, זה הדבר האחרון שמעניין את ראש הרשות, הוא יבנה אצטדיון ב-100 מיליון דולר או 100 מיליון שקל, ולמקווה או לבית-הכנסת הקטן הזה הוא יגיד לך: לך למשרד הדתות.

יעקב מרגי: ואין את זה.

יעקב מרגי: בסיכום כבר נעקוף גם את זה, אבל זו הייתה הערת ביניים כדי שתדעי.

יעקב מרגי: לכן, את יכולה לקרוא לה עד מחר אם לא נעזור לה לתקן את זה.

<רות דיין מדר: אבל משרד הספורט למשל, בונה ספריות ציבוריות, ואם התקציב של - - -

<אורלי פורמן: מה פתאום, מה פתאום.

יעקב מרגי: לא, הוא לא בונה.

<רות דיין מדר: נותן תקציב לבינוי - - -

<אורלי פורמן: לא, לא, ממש לא, ממש לא.

יעקב מרגי: סליחה, גברתי.

<רות דיין מדר: אז עוד יותר גרוע, כי רשות מקומית שאין לה תקציב לבינוי של ספרייה ציבורית, כי היא כבר הקצתה תקציב למתנ"ס או לאולם ספורט מעשר שנים של "מפעל הפיס" ובינוי ושיכון, מה שהוא הסכים לתת, אז אין ספרייה ציבורית.

<רות דיין מדר: זה לא ייתכן.

<רות דיין מדר: הזכות לתרבות וספורט זאת זכות יסוד כמו הזכות לחינוך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שברגע שיא כזה - - -

<רות דיין מדר: כדאי לעצור.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים, ומכאן אני הולך להיות יותר אגרסיבי בזמן כדי שכולם יוכלו לדבר.

יעקב מרגי: לא אוותר על חבר כנסת אחד, במיוחד שחבר הכנסת טיבי נכנס בסוף.

יעקב מרגי: מי שרוצה לשים נפשו בכפו לא אתן לו לדבר, לכן נעשה את זה זריז ובקצב.

מסעוד גנאים: תודה, אקצר.

מסעוד גנאים: כבוד היושב-ראש, אני גם אקצר כדי לתת לפורום העמותות גם לדבר.

מסעוד גנאים: אני מברך את כולם, אהלן וסהלן פי אל ג'מיע, זאת לא פעם ראשונה שאנחנו מנהלים פה דיון על תקציב התרבות והאחוז הזעום והמאוד קטן של חלק החברה הערבית מהתקציב הזה.

מסעוד גנאים: אני חושב שהכתובת שלנו צריכה להיות הממשלה ומדיניות הממשלה, לפי דעתי.

מסעוד גנאים: נכון, המנכ"לית ומשרד התרבות הוא האמון והוא באופן ישיר מבצע את המדיניות הזאת, מאחר שהתקציב הוא לא רק חלוקת סכומי כסף לכל מיני תחומים, הוא עמדה.

עיסאווי פריג': אבל מי עושה את החלוקה הפנימית?

מסעוד גנאים: הוא עמדה אידיאולוגית, הוא עמדה פוליטית.

מסעוד גנאים: לצערי הרב, כנראה, זה הערך שלנו בעיני הממשלה.

מסעוד גנאים: זה הערך של התרבות שלנו, 3%, וזהו.

מסעוד גנאים: כאילו שאין לנו תרבות, זה אחד.

מסעוד גנאים: שניים, הרבה פעמים לפי הסטטיסטיקות – כבוד המנכ"לית, אני יודע שיש לך את כל הרצון הטוב – הרבה תקציבים שמיועדים לתרבות ערבית, מי שמרוויחים ממנה אלו עמותות או גופים יהודים.

מסעוד גנאים: למשל, בעיר שלי סח'נין יש איזה גלריה, תצוגה של ציורים, גלריה "הביאנלה", נדמה לי.

<אורלי פורמן: "הביאנלה", כן.

מסעוד גנאים: אז שאלתי, מה הגלריה, מה?

מסעוד גנאים: בסוף התברר לי שעמותה יהודית, בן-אדם יהודי, עם כל הכבוד, הוא שמרוויח, הוא מאחורי זה למרות שזה בסח'נין.

מסעוד גנאים: והוא אומר שזאת פעילות תרבותית בעיר ערבית חשובה, סח'נין, אבל בסוף מתברר שמי שמרוויח זה בחור יהודי.

מסעוד גנאים: נכון, אומן או לא יודע, יש לו עמותה.

עיסאווי פריג': יהודי, העיקר שתהיה תרבות.

עיסאווי פריג': אין לנו בעיה עם זה, העיקר שתהיה תרבות.

מסעוד גנאים: אבל לא לזה אנחנו מתכוונים בתמיכה בתרבות הערבית.

מסעוד גנאים: לבסוף, גברתי המנכ"לית, אני חושב שהיום יש לנו בעיה בתקציב, כדי לתקצב את המבנים, את העמותות.

מסעוד גנאים: אבל יש לנו היום בעיה שנייה בקשר לחופש הביטוי.

מסעוד גנאים: משום שחופש הביטוי, חופש תרבות, חופש יצירה אומנותית היא החמצן, בלי זה אין ערך לתרבות.

מסעוד גנאים: תודה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עולה כסף.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: הייתי צריך לפתוח בברכה, אבל אני לא מפוקס בגלל שני לילות ללא שינה.

איימן עודה: אני מבקש לברך אותך, מברוק.

איימן עודה: החתונה של הבן שלו שלשום.

<קריאות: מברוק.

יעקב מרגי: תודה, תודה רבה.

יעקב מרגי: אבל הייתי צריך לפתוח, לכל חברינו, רמדאן כרים, כל עאם ואנתם בחיר, בעזרת השם.

<קריאות: תודה.

יעקב מרגי: רבותי, כרגע שמענו חברי כנסת ועוד נשמע חברי כנסת, כפי שאמרתי, חבר כנסת ואורח.

יעקב מרגי: יש איזה אומן פה?

יעקב מרגי: יוצר?

<אדיב ג'השאן: כן.

יעקב מרגי: בבקשה, תציג את עצמך, תגיד לי מה שעל לבך.

יעקב מרגי: אני מקווה שאתה לא יהודי.

<אדיב ג'השאן: יכול להיות, נבדוק.

יעקב מרגי: לא יודע.

יעקב מרגי: אחמד, קלקלת אותי.

יעקב מרגי: נמאס לי לשמוע – ובסוף הוא יהודי.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לברך ח"כ יהודייה אחת שנכנסה לאולם, זה מעשה חריג בישיבה בנושא ערבי, אהלן וסהלן.

יעקב מרגי: היא חברת הוועדה והיא מתמידה.

מירב בן ארי: להקשיב.

אחמד טיבי: או, זה שינוי מרענן, כל הכבוד שהיא הגיעה לישיבה.

מסעוד גנאים: גם מהקואליציה.

אחמד טיבי: עצם הנוכחות.

יעקב מרגי: רבותי, השעון לא עוצר.

יעקב מרגי: בבקשה, סליחה שהפרענו לך.

<אדיב ג'השאן: לא נורא.

<אדיב ג'השאן: אני יליד חיפה שגר ביפו כבר הרבה שנים.

<אדיב ג'השאן: אני שמח להיות כאן, וזאת לא פעם ראשונה.

<אדיב ג'השאן: בשנים האחרונות אולי חמש-שש פעמים הופענו כאן.

יעקב מרגי: אני יכול לבשר לך, זאת גם לא פעם אחרונה.

<אדיב ג'השאן: אני מקווה שנמשיך להיפגש.

<אדיב ג'השאן: אני שמח להגיד לכם שאני בעצם האדם אולי הראשון שייסד את מפעל התרבות התיאטרלית במגזר הערבי בארץ.

<אדיב ג'השאן: אני מדבר על סיום לימודים בשנת 1967, זאת אומרת, הרבה שנים.

<אדיב ג'השאן: אני כבר 50 שנה במקצוע, ואני עד היום רואה איך המפעל התרבותי שלנו מתפתח, אבל בד-בבד אני חרד מאוד על התרבות הערבית, הן על היצירה התרבותית, על חיי האומן הערבי, על התפתחות האומן הערבי בדלות התקציב שאנחנו מקבלים.

<אדיב ג'השאן: זה שהיום חבר הכנסת איימן עודה ביקש 20%, אנחנו כמה שנים מבקשים את זה, ואני לוחץ את ידו היום, ואני מאוד שמח שהוא שם את זה על השולחן.

<אדיב ג'השאן: אני חושב שאם אנחנו צריכים לחדול מלהיות חרדים לגורלו של האומן הערבי, צריך באמת עכשיו הלכה למעשה ליישם את הדרישה הזאת.

<אדיב ג'השאן: היום תראה לי אומן אחד שיכול לראות עתיד לחיים הארוכים שלו, לעתיד שהוא מתבגר, אין דבר כזה.

<אדיב ג'השאן: אני, שמדבר אתכם, לא חי מהאומנות ולא חייתי מהאומנות, למרות שאני כל כך הרבה שנים – ואני רוצה להגיד לכם, הרבה אומנים כמוני חיים במצב הזה.

<אדיב ג'השאן: היום האומנים הערבים - - -

יעקב מרגי: עכשיו אני יודע שאתה לא רק אומן, גם חכם.

<אדיב ג'השאן: האומנים הערבים כולם בוגרי אקדמיות, הם באומנות הפלסטית, במוזיקה, בתיאטרון, בבימוי, בבימוי הקולנועי, ביצירה, אנחנו ברמה הטובה ביותר.

<אדיב ג'השאן: אנחנו גאים להיות ברמה הטובה ביותר, אבל ברמה התקציבית אנחנו למטה למטה למטה למטה עד הרצפה.

<אדיב ג'השאן: תודה רבה.

יעקב מרגי: ולכן, התכנסנו כאן היום.

<אדיב ג'השאן: אני שמח להיות כאן.

יעקב מרגי: מה סיכמתם, חברי חברי הכנסת?

יעקב מרגי: בבקשה, חברת הכנסת עאידה.

יעקב מרגי: אל תתביישו, אם אני לא מאיית נכון בפעמים הראשונות, תתקנו אותי.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש, זה היה בסדר גמור, דווקא אתה מבין אלה שכן מבטאים את זה נכון.

יעקב מרגי: מה לעשות, ההשפעה של התרבות הערבית.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אתה רואה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמרו חברי הכנסת האחרים, אבל אני רוצה להתחיל בזה שמן הראוי היה שהשרה בעצמה תהיה נוכחת בישיבה הזאת, במיוחד לאחר הסערה שהייתה בשבוע שעבר.

יעקב מרגי: תגידי, את רוצה דיון או פיצוץ?

יעקב מרגי: לא, לא אמרתי כלום.

יעקב מרגי: יאללה, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה דיון, אבל אני רוצה מחויבות לדיון הזה ולהחלטותיו.

יעקב מרגי: אורלי, אני אומר לכם, המנכ"לית כאן, ותאמינו, לא סתם נתתי לה קומפלימנט, א', זה מגיע לה; ב', עכשיו גם שיחדתי אותה, היא חייבת לנו.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, ההערה שלי לא הייתה לגרוע מהנוכחות, להיפך, אני מכבדת, אבל אני חושבת שלאחר - - -

יעקב מרגי: עאידה, לימד אותי פעם - - -

עאידה תומא סלימאן: הכול על חשבון הזמן שלך, לא שלי.

יעקב מרגי: שלי.

יעקב מרגי: מה שאני מדבר זה על חשבוני.

יעקב מרגי: תקשיבי, פעם הייתי ינוקא, התמניתי לאיזה תפקיד ציבורי בבאר-שבע, והיה ראש עיר, זיכרונו לברכה, איז'ו רגר, כל פעם הייתי עולה אליו, כואב לי משהו, עולה אליו.

יעקב מרגי: יום אחד הוא אמר לי: יעקב, מתי שאתה רוצה תבוא, אלמד אותך כלל בביזנס, מה שאתה יכול להשיג אצל פקיד האשראי יותר טוב ממנהל הבנק.

יעקב מרגי: הבנת?

יעקב מרגי: קדימה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אבל בכל זאת, אני חושבת שזה לא במקרה שעד היום הזה תקציב התרבות הערבית הוא 3%.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין שלא הבינו שחשוב לתמוך בתרבות הערבית.

עאידה תומא סלימאן: מתלוננים על זה ש-18% מתקציב המדינה הוא למשרד התרבות, אז מה התשובה - - -

<יהודית גידלי: 0.18%

<אורלי פורמן: לא, הלוואי.

עיסאווי פריג': 0.18.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: זה אפילו עוד מחזק את הטיעון שלי.

עאידה תומא סלימאן: מתוך הסכום הזעום הזה נותנים רק פחות מ-3% לתרבות הערבית.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר בדיוק מה חושבים על התרבות הערבית ובאיזה סולם של חשיבות זה קיים בתוך המשרד.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי-אפשר לדבר רק על 20%, אני חושבת שמי שמדבר על לתת 20% עושה עוול לתרבות הערבית, כי בעצם אנחנו עדיין בשלב של סגירת הפערים הקיימים.

עאידה תומא סלימאן: כאשר יש רק 16 תקנים ברשויות המקומיות לנושא הזה, זה מעיד על זה שצריך העדפה מתקנת.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, לעבור את ה-20%, אולי 40%, כמו שעשה משרד התחבורה.

יעקב מרגי: לסכם.

עאידה תומא סלימאן: משרד התחבורה החליט שכדי לסגור את הפערים הוא נותן 40% תקציב, אז אולי הגיע הזמן באמת לדרוש דרישה כזאת.

עאידה תומא סלימאן: רק דבר אחרון.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהכוונות שהתחילה בהן השרה וההצהרות שהצהירה וההחלטות שהיא קיבלה יפסיקו לאלתר.

עאידה תומא סלימאן: במיוחד שזה יהפוך בעצם לבומרנג לתקציב שנותנים לארגונים, אני בטוחה שישתמשו בזה ככלי בעצם לעיוות התרבות ולא לבניית התרבות והקדמה.

יעקב מרגי: אני מקווה שלא.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע מגופי התרבות, נבילה אבו שקארה נמצאת?

<נבילה אבו שקארה: כן.

יעקב מרגי: בבקשה.

<לובנה זועבי: יושב-ראש הפורום.

<לובנה זועבי: טעית בשם.

יעקב מרגי: ואללה, לא טעיתי.

יעקב מרגי: בכוונה.

יעקב מרגי: תני לנו גם בתוך המגזר לעבוד על המגדר.

יעקב מרגי: לאחר מכן ניתן לו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<נבילה אבו שקארה: אני מעבירה את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: אני מכבד את רצונך, אתן לאלברט.

<נבילה אבו שקארה: רק בהזדמנות, אני המנצחת של מקהלת נצרת.

יעקב מרגי: אני חובב מוזיקה.

יעקב מרגי: ומי שחובב מוזיקה, אין מוזיקה שהוא לא אוהב לשמוע, חוץ מזיופים, כמובן.

<נבילה אבו שקארה: ודאי שלא זיופים.

<נבילה אבו שקארה: אין לנו זיופים.

יעקב מרגי: ואני מאלה שיודע לשמוע כל מוזיקה.

יעקב מרגי: אלברט, בבקשה.

<אלברט אנדראוס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, א', אני מאחל לך הצלחה בתפקיד שלך.

יעקב מרגי: תודה.

<אלברט אנדראוס: הוא תפקיד מאוד חשוב.

<אלברט אנדראוס: הערת ביניים, חילקנו נייר עמדה ונתנו את זה למזכירות, אני מקווה שעותק ממנו יגיע לידיים שלך.

יעקב מרגי: מונח לפני.

יעקב מרגי: יש לך דקותיים, תתמקד.

<אלברט אנדראוס: אהיה מפוקס, יש במגזר הערבי תרבות ויש תרבות בגדול.

<אלברט אנדראוס: אדוני היושב-ראש, אם לא נטפח את התרבות הזאת ולא נעזור לה, אני לא רוצה לחשוב על החלופות שיכולות להיות, והן מה שנקרא "אנטי-תרבות" או "אין תרבות".

<אלברט אנדראוס: אתה מודע מספיק לסימנים השוליים שקורים לנו בחברה, גם הערבית, גם היהודית, וחבל.

<אלברט אנדראוס: התחליף של זאת רק תרבות.

<אלברט אנדראוס: אני רוצה לפקס את דברי בארבעה נושאים.

<אלברט אנדראוס: הנושא הראשון, יש הצעה בממשלה להרים את כל נושא התשתיות באופן כללי.

<אלברט אנדראוס: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שנושא התשתיות במגזר הערבי יכנס לתוכנית הזאת וייעשה משהו בין-משרדי, בין משרד האוצר לתרבות, לשיכון, שבכלל ירים את הנושא הזה.

<אלברט אנדראוס: שניים, מיפוי הצרכים שנעשה על-ידי משרד התרבות בהנחיית בג"ץ או בהוראת בג"ץ מדבר בפני עצמו והתוצאות באמת, לצערי, מחפירות ולא טובות, ממש לא טובות, בלשון המעטה.

<אלברט אנדראוס: אני חושב שנכון להקים תוכנית לאומית למגזר הערבי ולטפל בדברים הן ברמה המיידית והן ברמת הטווח הרחוק יותר.

יעקב מרגי: ולסיכום.

<אלברט אנדראוס: שני דברים קטנים.

<אלברט אנדראוס: דבר שלישי, בנושא סל תרבות.

<אלברט אנדראוס: מאחר שכבודו גם ממונה על משרד החינוך בוועדה הזאת, - - -

יעקב מרגי: אתה תאמר למנכ"לית שאני ממונה עליה, אתה לא יודע מה אתה עושה.

יעקב מרגי: אני רק מפקח עליה.

יעקב מרגי: תפקיד הכנסת, לפקח על משרדי הממשלה, ואת זה נעשה בקנאות ובהתמדה.

<אלברט אנדראוס: מעולה.

<אלברט אנדראוס: אני רוצה להגיד שתי מילים בקשר לסל תרבות, ואני מבקש שאדוני יכניס את זה אולי לדיון נוסף לנושא סל תרבות.

<אלברט אנדראוס: עדיין יש לנו יישובים ערביים שהם תקועים, הם שילמו את המוטל עליהם, רק משרד החינוך לא שילם.

יעקב מרגי: אתן לך עצה, יש לך פה חברי כנסת חרוצים, שלח להם את החומר, הם יעלו את זה לדיון, להצעה לסדר, יכדררו למגרש, ואנחנו נשחק באותו מגרש.

יעקב מרגי: קדימה, הנקודה הבאה.

<אלברט אנדראוס: ברצון.

<אלברט אנדראוס: הנקודה האחרונה, שהיא הכי חשובה לדעתי, החשובה מכולן, הנושא התקציבי.

<אלברט אנדראוס: אומנים מתפתחים, אוכלוסייה גדלה, זה פשוט לא הולך בפרופורציה נכונה עם התקציב שיש לעמותות תרבות ערביות.

<אלברט אנדראוס: יש תוספת של 120 מיליון שקל במאבק שהתקיים שנה שעברה מול משרד האוצר, שאנחנו מברכים עליו ואנחנו שותפים למאבק הזה של 1% לנשמה, אני רק אומר, ה-120 מיליון שקל, בוא נדבר על המצב העכשווי כרגע - 50 מיליון שקל מתוכם נכנסו לתקנה הבסיסית של משרד התרבות.

<אלברט אנדראוס: ממש קריאתי למנכ"לית, קריאתי לשרה, שייקחו נתח העולה – רק בשביל לעשות את החוויה המתקנת הזאת למגזר הערבי – ויעבירו סכום כסף מכובד מה-50 מיליון האלו על מנת באמת לתת לעמותות התרבות.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי, אין לך הרבה זמן.

יעקב מרגי: כמה את רוצה?

חנין זועבי: בוקר טוב, אמהר.

חנין זועבי: קודם כול, אנחנו אולי לא צריכים להרחיב ולהגיד כמה חשובה התרבות לאוכלוסייה שנותקה מהעולם התרבותי שלה.

חנין זועבי: אנחנו נותקנו מהיחסים הטבעיים התרבותיים שלנו עם החברה הערבית.

חנין זועבי: אנחנו צריכים להגיד עד כמה התרבות חשובה בשבילנו לטיפוח נורמות של חברה מתקדמת, נורמות של חברה ליברלית; אנחנו צריכים להדגיש עד כמה התרבות חשובה לנו בשביל לטפח את העניין של שוויון לנשים; אנחנו צריכים את התרבות בשביל הקדמה הפנימית שלנו; אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לחיות בעולם של ריקנות.

חנין זועבי: אסתטיקה זה גם כן משהו חשוב, טיפוח, תרבות של אליטה זה כל כך חשוב.

חנין זועבי: אנחנו צריכים להדגיש עד כמה התרבות חשובה בשביל להילחם באלימות, לא רק לטפח אליטה תרבותית, שחשובה לכל חברה שרוצה להיות חברה נורמלית קודם כול, ומתקדמת וליברלית.

חנין זועבי: זה חשוב להילחם באלימות.

חנין זועבי: זה חשוב שנלמד ונחקור למה רמת הפשיעה בחברה שלנו היא 50%, פי שלושה יותר מאשר האחוז שלנו באוכלוסייה, ואיך אנחנו נלחמים בזה.

חנין זועבי: וכאשר אנחנו דנים, אנחנו אומרים לטפח תוכניות חינוכיות ולטפח תרבות, שהתלמידים בבתי-הספר יכנסו למוזיאונים, יצרכו תיאטראות ויצירות תרבותיות.

חנין זועבי: זה חשוב לנו, קודם כול להיות חברה תקינה.

חנין זועבי: אנחנו יכולים וצריכים להילחם בדיכוי הפנימי שאנחנו סובלים ממנו לפעמים על-ידי התרבות.

חנין זועבי: ולהגיד למנכ"לית משרד התרבות, אנחנו לא מקבלים את העיקרון: קודם כול תילחמו אתנו על הגדלת תקציב התרבות.

חנין זועבי: אנחנו דורשים חלוקה צודקת.

חנין זועבי: אם זה תקציב של 0.18%, אם זה תקציב של 1%, אם זה תקציב של 5%, אנחנו רוצים חלוקה צודקת.

חנין זועבי: אני מבינה את הפתיח ואת הוויכוח עם חבר הכנסת עיסאווי פריג', למה?

חנין זועבי: כי היינו באותו ויכוח עם השרה לשעבר, לימור לבנת, והיא סירבה לתת לנו, אדוני היושב-ראש, נתונים מדויקים על תוכניות התרבות המיועדות לבתי-הספר.

חנין זועבי: ואנחנו התווכחנו, והיא הבטיחה - - -

יעקב מרגי: זה לא במנדט שלי.

עיסאווי פריג': היא מדברת על חוסר השקיפות בהעברת הנתונים.

חנין זועבי: לא רק הבהרה, אלא גם דרישה.

חנין זועבי: אנחנו רוצים פילוח מגזרי לפעילות התרבותית, ואנחנו רוצים שהסטטיסטיקה הזאת תינתן בישיבה הבאה, אם לא בישיבה הזאת.

חנין זועבי: אנחנו רוצים ישיבה מיוחדת בשביל לדון בסטטיסטיקה כל כך מדויקת.

חנין זועבי: למה אין פילוח?

חנין זועבי: זאת לא תשובה: אין פילוח מגזרי.

חנין זועבי: השאלה, למה לא עושים פילוח מגזרי.

חנין זועבי: בגלל שלא רוצים את השקיפות הזאת.

חנין זועבי: אז זאת גישה.

חנין זועבי: זה לא רק עניין של המספרים, זה עניין של גישה.

חנין זועבי: רוצים להגדיל את התקציב, אז בבקשה, שתהיה שקיפות אתנו, תתנו לנו את סטטיסטיקה הנכונה.

חנין זועבי: האחוז הוא מקסימום 3% לפי הדיונים שהיו כאן בוועדת החינוך, מקסימום, חבר הכנסת עיסאווי פריג', 12 מיליון שקלים.

חנין זועבי: 13-12 מיליון שקלים מקסימום, ולא 35 מיליון שקלים.

חנין זועבי: הדרישה שלנו היא עכשיו להגדיל את ה-3% ל-9%, גם אם מגדילים את תקציב התרבות וגם אם לא מגדילים אותו.

חנין זועבי: אנחנו רוצים 9%.

עיסאווי פריג': אני מסתפק ב-4%, ב-1% אני מסתפק, רק שייתנו לנו.

עיסאווי פריג': רק שייתנו.

חנין זועבי: אני מסיימת.

חנין זועבי: לא כמו האחוז שלנו באוכלוסייה.

חנין זועבי: אנחנו עכשיו מסתפקים בחצי, להגדיל פי שלושה את תקציב התרבות ואנחנו מסתפקים בזה.

חנין זועבי: דבר שני, אנחנו מבקשים לפסול או לשנות את התנאי הזה של המצ'ינג בענייני בניית המבנים התרבותיים הציבוריים.

חנין זועבי: דבר שלישי, ואנחנו צריכים להגיד ושירשם פה בפרוטוקול, אנחנו מסרבים לכל התניה פוליטית, לכל התניה אידיאולוגית בין עניין התמיכה לבין עניין חופש היצירה.

חנין זועבי: צריכים להגיד את זה בקונטקסט של פסילה של אמנים ושל יצירות לפי האידאולוגיה הפוליטית שלהם.

חנין זועבי: לא מספיק לדרוש את הגדלת התקציב, אפשר גם להגדיל תקציב וגם להגדיל את התניית התקציב.

יעקב מרגי: ובצעקה הזאת נסכם.

חנין זועבי: אני מסתפקת בזה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אחרוג ממנהגי, מותר לי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ויהיה אורח בסבב הבא.

יעקב מרגי: נרשמת?

ג'מאל זחאלקה: נרשמתי, כן.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: בגלל שיש לו זקן?

מסעוד גנאים: הוא הולך לפי התור, לפי סדר הישיבה.

יעקב מרגי: זחאלקה, שמת לב לסדר הדיון, זה היה סדר ההגעה וסדר הישיבה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש, זה דוח משרד התרבות, מה שגם אמר חברי איימן, כתוב: אין אף מוזיאון, מוזיאונים - אפס - -

עיסאווי פריג': יש את "ג'ו אלון".

אוסאמה סעדי: - - בתי-ספר לאומנות - אפס תיאטרון - אחד, סינמטקים - אפס, אודיטוריום - אחד.

איימן עודה: את התיאטרון האחד רוצים לסגור.

אוסאמה סעדי: וגם את התיאטרון היחיד שקיים, תיאטרון "אל-מידאן", מסרח "אל-מידאן", שהוא נתמך, אדוני היושב-ראש, התקציב שלו 3 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: מתוך זה, אדוני, התמיכה של משרד התרבות מיליון שקל, וגם את מיליון השקל האלה רוצים עכשיו להפסיק.

עיסאווי פריג': הם לא יכולים להפסיק, אלו רק כותרות.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: בגלל איזה מחזה שעכשיו התיאטרון, אדוני, מריץ כבר מזה כשנה.

אוסאמה סעדי: עשו כבר 100 הצגות למחזה הזה "הזמן המקביל", ועכשיו רוצים להפסיק את זה, ועכשיו המציאו את התירוץ האולטימטיבי: העניין הביטחוני.

אוסאמה סעדי: יש להם תמיכה של מיליון שקל בלתי מוסבר למרות שיש תקציב שהוגש לרשם העמותות, התקציב מוסבר, מיליון השקל הם מתקציב ההצגות.

אוסאמה סעדי: כאשר המנכ"לית מדברת על ארבעה יעדים של משרד התרבות, מתוך זה: חיזוק הספורט במגזר הערבי, אנחנו רואים, גברתי המנכ"לית, שאין תמיכה בספורט במגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו נאלצים, אדוני היושב-ראש, הקבוצות של המגזר הערבי, קבוצת "אתחאדד אִבנאהה סח'נין" ו-"אחי אלנאצרה", ללכת למפרץ ולמצוא שם תקציבים.

אוסאמה סעדי: ואני וחבר הכנסת טיבי היינו צריכים לפני כמה שנים לנדוד עד לקטר להביא 8 מיליון דולר על מנת לבנות את אצטדיון "אלדוחה".

אוסאמה סעדי: וגם עכשיו, כבוד המנכ"לית, כאשר אומרים: אין אפילו היכל תרבות אחד לרפואה, אנחנו אומרים לך, חבר הכנסת טיבי היה במפרץ באבו-דאבי והצליח לגייס, אדוני היושב-ראש, 8 מיליון יורו על מנת לבנות את היכל התרבות הגדול ביותר בישראל, לא רק במשולש, וזה יוקם בטייבה.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו עומדים על זכותנו – איך שאמרו יתר חברי, ואני מצטרף פה, ובזה אני מסיים – זכותנו לקבל את חלקנו בתקציב, לא רק את ה-20%, אני חושב שצריך לנקוט במדיניות של העדפה מתקנת על מנת לתקן את העוול ההיסטורי לתרבות הערבית, ולכן, זכותנו לקבל את ה-20% ויותר.

אוסאמה סעדי: תודה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: ירמיהו קדושי, בבקשה, יש לך שתי דקות.

<ירמיהו קדושי: אני יוצר, מפיק - - -

עיסאווי פריג': אתה דובר ערבית?

<ירמיהו קדושי: אני יוצר מפיק מזרחי מהשכונות.

<ירמיהו קדושי: אני מדבר פה על הפריפריה החברתית.

<ירמיהו קדושי: באתי לכאן, אני וימין מסיקה במשך שנים הפקנו 15 פיצ'רים מכיסנו הפרטי ומאות וידאו קליפים, אני מדבר פה בשם אומנים רבים בפריפריה החברתית שמעולם לא מקבלים תקציבים ממשרד התרבות.

<ירמיהו קדושי: הם מקופחים.

יעקב מרגי: נושא הדיון, צדיק.

<ירמיהו קדושי: עכשיו אני מדבר על נושא הדיון.

יעקב מרגי: אני אוהב את אלה שיודעים מה אני הולך לומר, אני מנסה כבר במשך חמישה עשורים לנתח את האומנות הזאת, לא מצליח.

יעקב מרגי: תקשיב, נושא הדיון זה 3% תקציב התרבות במגזר הערבי ומבנים, אז תתמקד בזה.

יעקב מרגי: אם תרצה דיון מיוחד, תזמין.

<ירמיהו קדושי: אני מתמקד.

עיסאווי פריג': אלא אם אתה מחליט ש"אני ערבי לצורך הדיון".

יעקב מרגי: עיסאווי, אם לא הייתי עושה את זה טוב, אנא.

<ירמיהו קדושי: אני אומר דבר פשוט, שגם משרד התרבות צריך פה להכיר בזה שיש גם כן מזרחים ויש גם כן אתיופים ויש גם דרוזים.

יעקב מרגי: אז אמרת.

יעקב מרגי: תודה.

<ירמיהו קדושי: שנייה, שנייה.

יעקב מרגי: לא, לא, אין שנייה, זה בדיון אחר.

<ירמיהו קדושי: אבל חשוב לי לדבר את הדברים.

יעקב מרגי: אתן לך.

<ירמיהו קדושי: כי תמיד מדברים רק על אשכנזים וערבים, ועל יוצרים אליטיסטיים.

יעקב מרגי: ירמיהו, אמרנו, תודה.

יעקב מרגי: מרגע זה לא אתן לך.

יעקב מרגי: אני לא מתכחש.

<ירמיהו קדושי: כי אתה לא – אני רוצה לדבר.

יעקב מרגי: הלו, סלח לי, סלח לי.

<ירמיהו קדושי: באתי לכאן בתור אומן לדבר ולצעוק את צעקתי.

<ירמיהו קדושי: בתקשורת הישראלית לא נותנים לאף אחד לתת ביטוי כזה, ופה - - -

יעקב מרגי: אדוני, אני לא רוצה לשלוח לך את הסדרן, אם אתה לא שותק, הוא יוציא אותך.

<ירמיהו קדושי: אז אוקיי, נו, אז אם אתם מוציאים פה את האנשים - - -

יעקב מרגי: לא, אתה לא מוכן לשמוע אותי.

יעקב מרגי: אתה לא מוכן להקשיב?

יעקב מרגי: תקשיב.

<ירמיהו קדושי: אוקיי, אני מוכן להקשיב.

יעקב מרגי: עוד הפרעה אתה תצא מהדיון.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה לקיים דיון בנושא שכואב לך, תמצא את הדרך להזמין את הדיון.

יעקב מרגי: תודה.

<ירמיהו קדושי: אני לא רוצה - - -

יעקב מרגי: מרגע זה אין לך רשות דיבור.

יעקב מרגי: תודה.

עיסאווי פריג': תן לו, אנחנו נזמין אותו.

חנין זועבי: אנחנו נזמין אותו.

יעקב מרגי: תזמין אותו.

יעקב מרגי: עיסאווי, אני לא מנהל לך את סדר-היום שלך.

<ירמיהו קדושי: האומנים המזרחיים מעולם לא קיבלו כסף ממשרד התרבות, מעולם.

יעקב מרגי: סליחה, אדוני, אני לא מזלזל במה שאתה אומר.

<ירמיהו קדושי: אבל בסדר, אני רוצה להגיד את הדברים שלי.

יעקב מרגי: אבל אתה לא מקשיב.

יעקב מרגי: תפתח עוד אומנות אחת, שבזמן שמדברים גם מקשיבים.

יעקב מרגי: עכשיו תקשיב.

יעקב מרגי: לא שאני מזלזל במה שאתה אומר, כי חבל שזה ילך לאיבוד, הדיונים אצלי תכליתיים, מי שרוצה להוציא קיטור, אדרבא, ילך לכיכרות בעיר וינאם.

יעקב מרגי: אתה רוצה, כואב לך, תמצא את הדרך שיהיה דיון בוועדה.

יעקב מרגי: תודה.

<יהודית גידלי: והיו דיונים כאלה בוועדה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בלי זקן.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אני לא מפספס הערות.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, הדיון היום מזכיר לי שבשנת 1998 נתבקשתי על-ידי עיתון "מעריב" לכתוב מה יהיה בעוד עשר שנים, לתאר אירוע שיהיה בעוד עשר שנים.

ג'מאל זחאלקה: ואני לא יודע למה, אבל עלה בראשי אירוע - - -

עיסאווי פריג': אז עכשיו אתה הולך לחזות מה יהיה בעוד עשר שנים.

ג'מאל זחאלקה: אל תקרא את מחשבותי.

ג'מאל זחאלקה: הייתי תמים ותיארתי את טקס הפתיחה של המוזיאון הערבי הראשון בארץ – אפשר למצוא את זה אפילו בכתובים בעיתון "מעריב" עד היום.

ג'מאל זחאלקה: והנה, נראה לי שהיה לי דמיון מזרחי פורה, יותר מדי, זה חלומות, איך אומרים, - -

<יהודית גידלי: באספמיה.

ג'מאל זחאלקה: - - וזה יושב על דברים שהם לא ריאליים.

ג'מאל זחאלקה: חשבתי שלא יכול להיות, פשוט ככה, לא יכול להיות שלא יהיה מוזיאון אחד.

ג'מאל זחאלקה: זה פשוט בלתי אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים מה המצב הזה אצל כל קולקטיב תרבותי, לאומי, אין דבר כזה בעולם היום, זה חסר תקדים.

ג'מאל זחאלקה: במיוחד שבפוליטיקה המודרנית ב-30-20 השנים האחרונות – יכול להיות שזה לא הגיע עדיין למשרד התרבות – העניין של הזכות לשייכות והזכות לתרבות הוא עניין של זכויות האדם הבסיסיות, ומשרד האוצר ומשרד התרבות מפרים את זה.

ג'מאל זחאלקה: למה הם מפרים את זה?

ג'מאל זחאלקה: כי גם בכל החקיקה הבין-לאומית – ואפשר להביא לכאן עשרות החלטות והסכמים בין-לאומיים, על חלקם ישראל חתומה – שאומרים שחובתה של המדינה לעזור למיעוטים לשוניים, דתיים, תרבותיים, לאומיים לפתח את תרבותם.

ג'מאל זחאלקה: וכאשר התקצוב הוא 3%, זאת בושה.

יעקב מרגי: 3% מכלום כמעט.

ג'מאל זחאלקה: זאת בושה וחרפה.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן הפרה של החוק.

ג'מאל זחאלקה: אז זה לא עניין של מה בכך.

ג'מאל זחאלקה: הדבר הרבה יותר חמור כאשר מסתכלים – הסתכלנו על התרבות המסובסדת – אבל יש תרבות פרטית.

ג'מאל זחאלקה: אין בחברה הערבית תרבות פרטית, תרבות של המגזר הפרטי.

ג'מאל זחאלקה: אין מופעים של אומנים, אין מופעים של מקהילות שזה פרטי ואנשים באים קונים כרטיס, כמו המופעים של הזמרים האטרקטיביים בישראל, כמו המופעים בקיסריה, אין לנו דבר כזה, אין.

ג'מאל זחאלקה: אם אין תרבות מסובסדת, אין תרבות.

ג'מאל זחאלקה: ואם לא ייעשה מעשה כדי שהתרבות אצלנו תתפתח ותעמוד על רגליה אז אנחנו נהיה בבעיה קשה מאוד.

ג'מאל זחאלקה: אז לא מספיק שיהיה בסופו של דבר 17% כאחוזנו באוכלוסייה - -

יעקב מרגי: לסכם.

ג'מאל זחאלקה: - - צריך לסבסד ולתת העדפה מתקנת כדי להגיע לאיזשהו מצב של שוויון.

ג'מאל זחאלקה: יותר מ-7%.

ג'מאל זחאלקה: חברת הכנסת חנין זועבי הציעה שבשנה הבאה תהיה העלאה ל-9%.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו אפילו לא אומרים: תעלו את זה בבת-אחת מחרתיים, אבל שתהיה תוכנית תלת-שנתית, חמש שנתית, שנראה את האור בקצה המנהרה.

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה לחזור עוד פעם ולהדגיש את העיקרון שמחלקים את העוגה מחדש.

ג'מאל זחאלקה: צריך להגדיל תקציב, אבל אם לא מגדילים תקציב, צריך לחלק את התקציב הקיים מחדש ככה שאחוזנו יהיה בסופו של דבר במגה של עלייה לפי אינקרימנט שנתי, נגיד של העלאה, הכפלה כל שנה עד להגעה לשוויון לפחות פורמלי.

ג'מאל זחאלקה: השוויון הפורמלי הוא לא שוויון אמיתי, כי ציינתי, המגזר הפרטי הוא מצב שונה.

יעקב מרגי: אדיב ג'השאן.

<אדיב ג'השאן: דיברתי.

יעקב מרגי: דיברת.

יעקב מרגי: מישהו הטעה אותי פה.

יעקב מרגי: כתוב לי שאתה מנהל עמותה וביקשתי יוצר, אתה גם יוצר.

חנין זועבי: מן בידו ייחכי?

יעקב מרגי: תודה רבה, חנין.

חנין זועבי: אני עוזרת לך.

יעקב מרגי: תשלחי לי פתק, העזרה תתקבל באהבה.

יעקב מרגי: נדלג לחבר הכנסת הבא, דב חנין.

יעקב מרגי: והאורח הבא שאת רוצה, ג'וזף אטרש.

יעקב מרגי: משרד האוצר, לא נקפח אתכם לקראת הסיכום.

יעקב מרגי: בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך ואת חברי הכנסת היוזמים על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: נאמרו פה דברים חשובים רבים, אשתדל לא לחזור.

יעקב מרגי: איך אומרים אצלנו?

יעקב מרגי: ובעדן?

יעקב מרגי: אחרי הברכות.

דב חנין: אני רוצה להעיר ארבע הערות, ברשותך.

דב חנין: 1.

דב חנין: כמי שנהנה לפעמים לראות, לחוות ולבקר, יש יצירה אומנותית מדהימה בציבור הערבי בארץ.

דב חנין: היא מעוררת אצלי השתהות גדולה, כי האנשים המוכשרים האלה בעצם פועלים כנגד כל הסיכויים בכל המישורים, וזה פשוט מעורר התפעלות עצומה; 2.

דב חנין: ההערה השנייה, אדוני היושב-ראש, אני מגיע לדיון הזה מאוד מודאג, כי האמת היא שאנחנו לא עומדים במקום, אנחנו מידרדרים אחורה.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על תרבות, אני חושב שצריך - - -

יעקב מרגי: אין עמידה במקום.

יעקב מרגי: כל עמידה במקום היא הידרדרות.

דב חנין: ובמקרה הזה ההידרדרות היא מסוכנת, כי בסוגיית התרבות אנחנו מדברים על שילוב בין שני דברים: בין תקציב ותמיכה חומרית לבין האווירה האופפת את העשייה התרבותית.

דב חנין: בלי להיכנס לפירוט, השילוב בין שני הדברים האלה בימים האלה ובתקופה האחרונה הוא קטלני, גם אין תקציב תומך וגם אין אווירה תומכת.

דב חנין: 3.

דב חנין: ומכאן להערה השלישית, שנראית לי חיונית.

דב חנין: בתנאים האלה שהשילוב הוא כל כך בעייתי בין תקציב לא תומך ואווירה לא תומכת, צריך לבצע מהפך מאוד מאוד חד במגמה כדי להוציא אותנו ממגמת הנסיגה למגמה של התקדמות.

דב חנין: 4.

דב חנין: וכאן ההערה הרביעית והאחרונה.

דב חנין: הדיון הזה, לדעתי, אדוני היושב-ראש, חייב להסתכם בהחלטה ברורה של הוועדה לקרוא למשרד התרבות להביא לדיון נוסף תוכנית.

דב חנין: יכולה להיות, אגב, תוכנית חומש בחמש שנים.

דב חנין: בואו נראה איך מתקדמים משנה לשנה באופן מוחשי עם תקציבים, עם מספרים, עם מטרות, עם יעדים ועם הרבה בקרה של הוועדה הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, שמך ותפקידך לפרוטוקול.

<אדיב ג'השאן: רק לתקן, אני לא מנהל עמותה, אני מנהל אומנותי, אדוני.

יעקב מרגי: אמרתי את מה שרשום לי.

יעקב מרגי: תודה על התיקון.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

<ג'וזף אטרש: בשבת האחרונה עשינו מפגש חירום ב"אל-מידאן" של ועדות תרבות, אנשי תרבות ואומנים, וכתוצאה מכך הקמנו ועדה להגנה על התרבות הפלסטינית שנמצאים בה נציגים מכלל העמותות הפועלות ברחוב הערבי: יוצרים, אומנים, ואני אחד הנציגים של הוועדה, אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה.

<ג'וזף אטרש: מפה אנחנו קוראים ותומכים בגישה הברורה של השוואת התקציבים המוקצים לציבור הערבי, לאחוז המדויק של הציבור הערבי מכלל הציבוריות הישראלית.

<ג'וזף אטרש: ההשוואה הזאת נחוצה, כי המצב בשטח קטסטרופלי.

<ג'וזף אטרש: נכון, אומר חבר הכנסת דב חנין שיש תרבות ויש אומנים ויש יוצרים, אבל בסופו של יום ההתפתחות של התרבות הישראלית, ההתפתחות של התרבות והאומנות היהודית בישראל התפתחה בזכות התמיכה של המדינה.

<ג'וזף אטרש: אפילו פסטיבל הזמר העברי נתמך על-ידי משרד ראש הממשלה בזמנו, אדוני.

<ג'וזף אטרש: כמו כן, כל האומנים והיוצרים היהודים היו יוצאי להקת הנח"ל, להקת פיקוד דרום, תיאטרון צה"ל.

<ג'וזף אטרש: כל התקציבים האלה וכל ההתפתחות של העשייה, שבסופו של יום התפתחה ונהייתה גם תעשייה פרטית ויצירה פרטית וגם יצירה מתוקצבת, באה בזכות התקציבים של המדינה, לכן חשוב וצריך להשוות את זה.

<ג'וזף אטרש: והדבר האחרון שאנחנו קוראים ומדגישים אותו, שבסופו של יום, לאחר ההשוואה, וגם לפני ההשוואה, אנחנו מסרבים לכל התערבות בחופש הביטוי של היוצרים הפלסטינים.

<ג'וזף אטרש: כל התערבות כזאת תגרום לנטישה של היוצרים מלקיחת התקציבים האלה ובכלל תקציבים אחרים, ואני לא בטוח שזה האינטרס של הציבור.

יעקב מרגי: תאמר עוד משהו, שלא יאמרו שהפסקתי אותך בגלל האמירה הזאת.

<ג'וזף אטרש: סיימתי, תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לפני שאעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת אחמד טיבי, אני רוצה לומר לכם, תקשיבו, אין לנו הרבה זמן ובכוונה לא אמרתי את זה בתחילת הדיון כדי שזה לא ישמע, חס ושלום, איזו חנופה או פטרונות, אני לא אוחז.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שיש אדם, קבוצה - עולה עולה - שבט, ותמשיכו, עד לעם, ותמשיכו לדבר הכי גדול, שאין לו את התרבות משלו.

יעקב מרגי: אין ואקום בתרבות, אני לא מאמין בזה.

אחמד טיבי: קח עוד שבע דקות, תנאם, והדברים שלנו מתייתרים.

יעקב מרגי: אתה עוד דקה-שתיים מקבל.

יעקב מרגי: אתה יודע, בכדורגל כמה אתה יכול לעשות בדקה?

יעקב מרגי: תקשיב, דקה ובזה אני מסיים.

יעקב מרגי: רבותי, אין ואקום בתרבות, זה כמעיין המתגבר, אפשר להפריע, נכון, גם מים, אתה חוסם אותם, בסוף הם – הדוח זועק כשלעצמו ואנחנו כאן כדי לסייע שבעזרת השם - - - ולמה אני אומר את זה לפני דברי הסיכום?

יעקב מרגי: אני חושב שחלק גדול מהתרבות שלי, שלי אישית, יש מי שיגיד שהיא מצומצמת, קטנה, יונקת, מה לעשות, אתה יודע, במדינת ישראל תמיד נקראים "עולים חדשים", עליתי לארץ ממרוקו ב-1962, אבל עדיין עולה.

יעקב מרגי: השירה שלי יונקת – עד היום גדולי הפייטנים והזמרים נוסעים ועושים – ולראות את זה בסרטונים – עושים פרויקטים משותפים של הפריית ידע במרוקו, מביאים את זה לפה, ומפה יוצרים.

יעקב מרגי: ולראות את התזמורות האנדלוסיות בשנים האחרונות בשיתוף של עולים וגם נגנים מהמגזר הערבי זה כיף לא נורמלי.

יעקב מרגי: בתרבות אין גבולות.

יעקב מרגי: אי-אפשר לעשות לה גבולות, אי-אפשר לעשות לה חסמים, צריך לסייע לה.

יעקב מרגי: ואני חושב שצריך לסייע לתרבות, צריך לסייע להפרות אחת את השנייה, להתחבר אחת אל השנייה, ליצור פה איזה משהו מקומי שלה.

יעקב מרגי: לא שנתנתק מהעבר, מהעבר אנחנו יונקים, לא יעזור, אי-אפשר לנתק אותו, אבל זה יהיה רק לברכה.

יעקב מרגי: ובנקודת שיא הזאת, כמעט נזף בי חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: האוצר, אחרי אחמד טיבי יש לך קצת להחכים אותנו מה הולך להיות ב-2015.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אקצר.

אחמד טיבי: הכותרת של דיון כזה ושל דיונים דומים אחרים, אדוני היושב-ראש, היא שוויון קיבוצי, זה הביטוי המשפטי שלא קיים.

אחמד טיבי: ושוויון קיבוצי לא קיימים, חוץ מאשר במקרה אחד בבג"ץ באפריל 2000, חכה, תשמע איפה יש שוויון קיבוצי.

אחמד טיבי: רק כשערבים מתים בבתי-קברות.

אחמד טיבי: רק ערבי מת, על-פי פסק בית-המשפט העליון בג"ץ, הוא רשאי על-פי החלטה שאילצה את משרד הדתות לתקצב באופן שוויוני בתי-קברות של מוסלמים, נוצרים ויהודים.

אחמד טיבי: עד אז תקצבו רק בתי-קברות של יהודים, ותמיד היה הסבר של הממשלה.

יעקב מרגי: תגיד את השנים עוד פעם, שלא יחשדו שזה היה בכהונתי, כבר ראיתי מבטים.

אחמד טיבי: לא אתה היית שר הדתות.

אחמד טיבי: אחד מהחברים שלך, לא אתה.

אחמד טיבי: עד אז התקציב היה לא שוויוני ותמיד הסבירו, הממשלה תמיד מסבירה אי תקצוב של ערבים: א', יש קיצוצים, זה ההסבר הראשון תמיד.

אחמד טיבי: יש קיצוצים ואז המוחלשים נפגעים יותר, תמיד זה ההסבר; או שהצרכים המיוחדים של היהודים בבתי-קברות – זה מה שנאמר, אגב – מחייבים תקציב כזה.

אחמד טיבי: אני לא יודע, אתם מתים בצורה שונה מאנשים אחרים?

אחמד טיבי: גם במוות יש שוויון.

יעקב מרגי: אין שלטון ביום המוות.

אחמד טיבי: מכאן אני יוצא לצורך בשוויון, תקציב של שוויון קיבוצי, בנושא שבגללו הדיון מתקיים היום, תרבות.

אחמד טיבי: גם בנושאים אחרים, אבל פה מדברים על תרבות.

אחמד טיבי: היטבת לייצג את זה, גם חברי בטח, איימן ועיסאווי ושאר העמיתים.

אחמד טיבי: אין עם, אין קולקטיב שאין לו תרבות או שאין לו צורך קיומי בתרבות, קיומי.

אחמד טיבי: אפשר לא לתקצב תרבות ערבית, כי אנחנו קיצוניים או שאנחנו מחוץ לקונצנזוס או שאנחנו לא נחמדים או שאנחנו לא בעד דו-קיום עם התנחלויות, למשל.

אחמד טיבי: הרי הביטוי לאחרונה, שיש סנקציה נגד מישהו נגד דו-קיום.

אחמד טיבי: איזה דו-קיום?

אחמד טיבי: דו-קיום בבקעת הירדן, זה השם שנאמר.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, כללי הצדק הטבעיים מחייבים, ואני אומר גם למנכ"לית, שהמצב הזה של 3%, שהוא מצב מביך, מביש, יבוא על קיצו.

אחמד טיבי: אני ער לעובדה שאי-אפשר מחר להעלות את זה באופן אינקרמנטלי מהיר, צ'יק, ואז יש פתאום 30% העדפה מתקנת, 20% ייצוג אמיתי.

אחמד טיבי: אבל יש תוכנית, אפשר להעלות.

אחמד טיבי: השאלה, האם יש אצל שרת התרבות או משרד התרבות רצון, החלטה, כיוון, להעלות את תקציב התרבות בצורה צודקת?

אחמד טיבי: זאת השאלה.

אחמד טיבי: ב', האם הרצון הזה תלוי בשיוך פוליטי או בעמדות פוליטיות או בשיוך לאומי?

אחמד טיבי: כי היא אמרה: זכות המימון, השרה רגב, זכות חופש המימון.

אחמד טיבי: מה זה חופש המימון?

אחמד טיבי: מה, התקציב הוא תקציב פרטי של משפחת רגב?

אחמד טיבי: זה תקציב של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל, של כלל האזרחים, לא של המיניסטריון, לא של המיניסטר.

אחמד טיבי: יש כללים גם על-פי החלטות בג"ץ שמחייבים לתקצב באופן שווה.

אחמד טיבי: אין לי ספק שלא נבוא על סיפוקנו, אדוני היושב-ראש, מהממשלה או מהשרה.

אחמד טיבי: זה יגיע לבג"ץ בסופו של דבר.

יעקב מרגי: זה כבר בבג"ץ.

אחמד טיבי: זה מתעכב בגלל שסקר מיפוי הצרכים - - -

<יארה פרח: כבר נעשה.

יעקב מרגי: נעשה מיפוי.

אחמד טיבי: נעשה, אבל לא הוגש כי הוא עוכב על-ידי השרה.

אחמד טיבי: מזבוט או ללרלטן?

אחמד טיבי: חלאס (אומר דברים בשפה הערבית).

אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני בטוח שהגישה שלך הכי חיובית, אמפטית לדרישות שלנו.

אחמד טיבי: אפשר לצפות למעורבות שלך, לתמיכה גם בדרישה של עמיתי, ובדרישה של היוצרים והאמנים הערבים שממתינים כאן.

יעקב מרגי: ועכשיו משפט סיכום חזק.

אחמד טיבי: ובמשפט הסיכום, לאחרונה נוצר איזה רושם שנעשו סולחות, אה?

יעקב מרגי: תגיד לי, אתה חייב לקרוא כל דבר?

יעקב מרגי: תראה, אני לא קורא כל דבר.

אחמד טיבי: הלעיטו אותנו בסולחות.

אחמד טיבי: הלעיטו.

עיסאווי פריג': כן, נכון.

עיסאווי פריג': אתה מזכיר לי את הסולחה - - -

יעקב מרגי: רבותי, אין לנו זמן, אנחנו עוד דקה - - -

<קריאות: - - -

אחמד טיבי: איך אפשר לעשות סולחה, אדוני היושב-ראש, ולהשאיר את תיאטרון "אל-מידאן" בצד?

אחמד טיבי: מה, מדובר בכבשה השחורה?

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: לא רוצים סולחה, רוצים תקציב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מירב בן ארי, שעדיין לא דיברה, אבל ממש משפט קצר.

מירב בן ארי: אל תדאג, יש לי משלחת שאני מאחרת אליה.

מירב בן ארי: שלום לכולם, היה לי חשוב לבוא לפה, למרות שאני כאן במיעוט, אני המיעוט כאן בישיבה הזאת.

עיסאווי פריג': את לא במיעוט.

עיסאווי פריג': מהתרבות, לא במיעוט.

מירב בן ארי: לא, בעניין של התרבות.

יעקב מרגי: בעמדה שלך את בעמדת - - -

אחמד טיבי: לפני שאת מדברת, תזכרי שבירכתי אותך בכניסה.

אחמד טיבי: יש לזה מחיר, אגב.

מירב בן ארי: אז רמדאן כרים לכולם, הנה הברכה שלי.

עיסאווי פריג': טוב מאוד.

מירב בן ארי: אבל חשוב לי לומר שבלי קשר לדעות הפוליטיות שלי, שאתם יודעים מה הן, בעיני תרבות זה נושא חברתי, בעיני לבוא ולתת לנוער ולצעירים – וראיתי את זה גם כשהייתי חברת מועצת תל-אביב–יפו – לתת להם את האלטרנטיבה הזאת, אם זה מוזיאון ואם זה סינמטק ואם זה מקומות של תרבות, לדעתי זה בכלל צורך בסיסי של בני-אדם בלי קשר לדעה פוליטית או לא.

מירב בן ארי: אני גם אומרת שאני תומכת בעניין, אני כמובן לא מתחייבת על סכומים, בכל זאת, זאת לא אחריות שלי, אבל אני תומכת בעניין.

מירב בן ארי: ובאתי לפה בשביל לתמוך בנושא הזה של התרבות הערבית.

מירב בן ארי: בעיני מה שקורה היום במדינת ישראל - - -

יעקב מרגי: תודה רבה.

מירב בן ארי: רגע, רק תן לי לסיים, כבר באתי, ישבתי, הקשבתי לכול.

מירב בן ארי: מה שקורה היום במדינת ישראל זאת שערורייה וזה דבר שחייב להיפתר, ואני בעד.

מירב בן ארי: ודיברת על ערש התרבות הערבית, נראה לי שאתה יודע שמי שגדל כל יום שישי על סרט ערבי זה כבר חלק ממהות חייו, בכלל, נכון?

מירב בן ארי: תודה, ואני חייבת ללכת.

מירב בן ארי: שיהיה בהצלחה עם זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משפט קצר, אני רוצה שתענה לי, נציג האוצר, האם אתה יודע שבדיוני תקציב 2016-2015 הולכת להיות שימת לב יתרה לנושא תקציב התרבות?

יעקב מרגי: זה מה שאני רוצה לשמוע ממך.

<איליה כץ: כמו שנאמר פה בדיון, בשנים קודמות שיעור הגידול בתקציב התרבות היה די דומה לשיעור הגידול בסך כל תקציב המדינה.

<איליה כץ: יש סיכום תקציבי שמדבר על גידול משמעותי יותר בסך גידול תקציב המדינה ל-2015.

<איליה כץ: אם הממשלה והכנסת יאשרו - - -

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: את זה תשאיר לי.

יעקב מרגי: אני רוצה, רבותי, לקרוא הודעת סיכום.

עיסאווי פריג': רק לפני שתקריא את ההודעה - - -

יעקב מרגי: אנחנו אחרי הזמן, הבטחתי לך, אבל אני - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש, זה משפט חשוב, אדוני.

עיסאווי פריג': אני מבקש דיון המשך בנוכחות השרה, כי לא מיצינו את הדיון.

יעקב מרגי: עוד פעם אתה נכנס.

יעקב מרגי: אין אצלך הפרדת רשויות.

עיסאווי פריג': אבל לא מיצינו את הדיון.

יעקב מרגי: אבל זה לא תחום שלך.

יעקב מרגי: תשאיר לי משהו לעשות.

עיסאווי פריג': אה, בסדר.

יעקב מרגי: חברי, להלן הודעת הסיכום: הוועדה קוראת לממשלה להגדיל את תקציב התרבות בתקציב המדינה הקרוב.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לכל חברי הכנסת השותפים לדיוני התקציב, לשותפי בממשלה וגם חברי האופוזיציה, לפעול שנציגיהם בממשלה או בכנסת בוועדות השונות יפעלו להגדלת תקציב התרבות בכלל בישראל, וכמובן של המגזר הערבי בפרט.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לשאוף להגיע כמה שיותר מהר – אמרו פה חומש, תלת-שנתי, אני אומר כמה שיותר מהר, אפילו תלת-שנתי – להגדיל את תקציב המדינה לתרבות המגזר הערבי לכ-20%, למרות שבדרך כלל התקציבים לא מוגדרים כמגזריים, אבל כשיש שעת חירום יש תקנות לשעת חירום.

יעקב מרגי: אנחנו נמצאים בשעת חירום מבחינת התרבות, במיוחד במגזר הערבי.

יעקב מרגי: גם בתרבות בחברה הישראלית צריך לעשות שינוס מותניים ולהתחיל לבחון הכול מחדש, התקציב זעום, ולכן, בשעת חירום יש תקנות לשעת חירום.

יעקב מרגי: ואני קורא לפעול להגדיל את תקציב משרד התרבות בתמיכה או בתקציב במגזר הערבי לכ-20%, ביחס שווה לכמותם של התושבים הערבים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני קורא, הוועדה, אני זה הוועדה, הוועדה קוראת לממשלה להקים ועדה בין-משרדית – אני לא מאמין בצוות, אבל אם לא, אני מוכן להתפשר על צוות בין-משרדי, שזה משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, משרד השיכון, משרד הפנים, משרד התרבות ומשרד התיירות - - -

<אורלי פורמן: משרד הנגב והגליל.

יעקב מרגי: ומשרד הנגב והגליל, תודה על התוספת, מרכז השלטון המקומי, ואני בדגש אומר, ואני אומר למה, "מפעל הפיס" ונציגי המגזר.

<אדיב ג'השאן: תייצג אתה.

יעקב מרגי: לא יכולים להיות חברי כנסת, כי יש עיקרון הפרדת הרשויות.

יעקב מרגי: נציגי המגזר הערבי.

מסעוד גנאים: יש עוד משרד חשוב.

יעקב מרגי: רגע, אל תפריע לי, אתה מנתק אותי.

יעקב מרגי: בתחום התרבות להכין את תוכנית החומש הזאת.

מסעוד גנאים: עוד משרד חשוב.

יעקב מרגי: לא, אני באמצע הקראה, אתה מנתק אותי.

מסעוד גנאים: לא, רק להוסיף.

יעקב מרגי: אתה רואה, בלבלת אותי.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למרכז השלטון המקומי לפעול – שמענו כאן טענה, והיא בעייתית, כי גם אם נצליח להשיג את מה שקראנו עד עכשיו בדיון הסיכום, לא נוכל ליישם זאת – לפעול, לא להסתפק באמירה, לפעול שבכל הרשויות המקומיות במגזר הערבי תהיה מחלקת תרבות.

יעקב מרגי: וכשיש מחלקת תרבות יש מנהל, כפי שאמרה המנכ"לית.

יעקב מרגי: צריך שאדם ספציפי יקום בבוקר ויחשוב תרבות ויאכל תרבות וישן תרבות וידבר תרבות, וגם כאן תוך שיתוף פעולה יחד עם ראשי הרשויות במגזר הערבי וראשי המגזר.

יעקב מרגי: ואני מודה לכולם על ההשתתפות.

עיסאווי פריג': ומעקב, אדוני.

יעקב מרגי: רגע, באיזה חודש נולדת?

יעקב מרגי: לא לרשום בפרוטוקול "באיזה חודש נולדת".

יעקב מרגי: ואני מודה לכל החברים שהשתתפו, חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם תודה רבה שסייעתם בידי, הדיון עבר לשביעות רצוני, ואני מתחייב לכם שאני עוקב אחרי זה, ונקיים, אם צריך, דיון המשך.

עיסאווי פריג': תכתוב את זה בהודעה עם התאריך.

חנין זועבי: עם סטטיסטיקה, עם מספרים.

יעקב מרגי: אין מילה שתיאמר פה בשולחן ולא נרשמה.

יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך, אמרתי הודעת סיכום, אחרי שנעלתי את הישיבה חברת הכנסת זועבי אמרה שהיא לא מסכימה, ועשינו מאמץ והכנסנו את הדברים לפרוטוקול.

יעקב מרגי: אז אין מילה שלא נרשמה, וזה נרשם בפרוטוקול.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם ויום נעים.

יעקב מרגי: המשך יום מוצלח.