הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 6, 2015-06-23 09:30

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם ולכולן, ברוכים הבאים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפתוח את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו מקיימים ישיבה שתדון בשני נושאים.

עאידה תומא סלימאן: בחלק הראשון הצטרפנו ליוזמה המבורכת של חבר הכנסת דב חנין, של יום הסביבה בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: ראינו לנכון שנושא חשוב זה יבוא במבט קצת אחר, קצת מיוחד, במבט מגדרי - נדבר על השפעת הזיהום במפרץ חיפה על בריאות נשים.

עאידה תומא סלימאן: אבל בחלק השני של הדיון נתמקד בנושא אחר, שהוא מעונות יום והתוכנית של משרד הכלכלה לבניית מעונות יום.

עאידה תומא סלימאן: ננסה לעמוד איפה התוכנית הזו נמצאת, כמה ממנה כבר יושם ומה הם הקשיים בפני תוכנית זו.

עאידה תומא סלימאן: נתחיל בנושא הסביבה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול אני שמחה לראות שגם חברי הכנסת איילת נחמיאס ורבין ודב חנין נמצאים אתנו, בטח שאר חברי הוועדה יצטרפו.

עאידה תומא סלימאן: לפני כחודש - ותסלחו לי אם אני לא מדייקת בזמן, אנחנו קצת מאבדים את תחושת הזמן במשכן הזה - - -

איילת נחמיאס ורבין: חודשיים.

עאידה תומא סלימאן: כבר חודשיים?

עאידה תומא סלימאן: תודה.

איילת נחמיאס ורבין: ידעתי על מה את הולכת לדבר.

עאידה תומא סלימאן: היה כל הסיפור של הדוח שפורסם מהמשרד להגנת הסביבה על המצב של הזיהום במפרץ חיפה והמספרים שניתנו, על תחלואת ילדים במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: כולנו הרגשנו שרק קיבלנו אימות לתחושות ולידע שהיה לנו קודם.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך היתה נסיגה מהדוח והיו הודעות כאילו הדוח לא היה מדויק והדוח לא ממש נתן את התמונה המלאה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני זוכרת גם שהשתתפתי באותם ימים בהפגנה שהתקיימה בקריות, של אזרחים ואזרחיות מודאגים מהמצב.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד לכם שלמרות שהדיון היום מתמקד במפרץ חיפה, בשבילי מפרץ חיפה ממשיך ומגיע עד הבית שלי, עד עכו.

עאידה תומא סלימאן: אני גרה בעכו ואני יודעת טוב מאוד מה המקרים שמסביבי.

עאידה תומא סלימאן: למרות שאני לא חוקרת נושא רפואת נשים או רפואה באופן כללי, ונושאי סביבה ואיך הזיהומים משפיעים על הבריאות, אבל אני יודעת שהיום יש קשר ברור גם במחקרים.

עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת מהניסיון האישי, לצערי הרב, עד כמה הזיהומים הסביבתיים משפיעים על מידת התחלואה, במיוחד כשמדברים על נושא סרטן והמידה של הנפיצות של המחלה הזו במשולש הזה שנקרא נהריה-עכו-חיפה.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לא לעשות אחד פלוס אחד כדי להגיע לשתיים באופן הכי ברור – שהזיהום באזור הזה משפיע כבר בצורה שלא מתקבלת על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: היום יש לנו הרבה אורחים ואורחות ונרצה לשמוע אתכם, נרצה לשמוע גם מה התוכניות למאבק בזיהום הזה, לא רק מצד ארגונים ופעילים, שאני יודעת שהם מאוד פעילים בנושא הזה, אני גם רוצה לשמוע מהמשרדים האחראים מה התוכניות שלהם ועד כמה המידע שבידיים שלנו על איך מתמודדים עם הבעיה הזו הוא אמיתי ונכון.

עאידה תומא סלימאן: אבל קודם, תסלחו לי, ארצה לתת לחבר הכנסת דב חנין, אפשר להגיד המוביל של נושא הסביבה בכנסת הזו וגם בכנסת הקודמת והיוזם של היום הזה, שידבר בהתחלה כי אני יודעת שהוא צריך לרוץ מוועדה לוועדה היום.

עאידה תומא סלימאן: אתה עשית את זה לעצמך, דב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת, חברת הכנסת תומא סלימאן, גם אני אבקש אחרי שעוד מישהו יציג, כי גם אני נאלצת ללכת לעוד ועדה לדון בזיהום אחר.

דב חנין: יש לנו הרבה זיהומים היום.

איילת נחמיאס ורבין: יש לנו הרבה זיהומים היום בכנסת, אז אתכם הסליחה.

עאידה תומא סלימאן: רק היום?

דב חנין: תודה רבה לך, גברתי יושבת-ראש הוועדה, וברכות גם לך וגם לוועדה על כינוס הדיון החשוב הזה.

דב חנין: אכן, חשוב מאוד שהוועדה למעמד האישה, כמו שאת בצדק עושה, תראה את תפקידה במבט רחב, מבט של הסתכלות על כל שאלות החברה שלנו דרך זווית הראייה של נשים, שהיא זווית ראייה אחרת וחשובה וחיונית, שלמרבית הצער לא תמיד מספיק נראית ולא מספיק מורגשת.

דב חנין: אני בטוח שבהובלתך הוועדה הזו תדע להילחם על תיקון המצב הזה.

דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים כלליות על נושא הזיהום במפרץ חיפה ולומר שחשוב מאוד להבין שבאמת אין ויכוח על הנתונים.

דב חנין: אני רוצה לדבר דווקא על נתונים שנקבעו כאן בכנסת, בכנסת היוצאת, ממש לפני שהתפזרנו.

דב חנין: יצאנו לפגרת בחירות, סיימנו את העבודה של ועדת משנה שעסקה בשאלות של זיהום וסביבה במפרץ חיפה.

דב חנין: שתי הקביעות העקרונית של הוועדה הזו הן קביעות שאין עליהן מחלוקת, אף אחד לא חולק עליהן ואף אחד גם לא התקיף אותן.

דב חנין: הקביעה הראשונה היא: יש זיהום חריג בחומרים מסוכנים, וקודם כל בחומרים מסרטנים, באזור מפרץ חיפה, ומקור מרכזי ועיקרי לזיהום הזה זה התעשיות, ובעיקרן התעשיות הפטרוכימיות.

דב חנין: נתון ראשון.

דב חנין: נתון שני: יש מצב של שיעור תחלואה חריג, גבוה יותר, באזור מפרץ חיפה במחלות סרטן וגם במחלות אחרות.

דב חנין: אין ויכוח על אף אחד משני הנתונים האלה.

דב חנין: עכשיו ישנה שאלה של קשר סיבתי.

דב חנין: אני כמשפטן אומר לכם ששאלות הקשר הסיבתי הן שאלות מאוד מורכבות.

דב חנין: הדוקטרינות שאנחנו משתמשים בהן בארץ להוכחת קשר סיבתי הן דוקטרינות שאנחנו מביאים אותן בדרך כלל מארצות-הברית במשפטים שבהם כל מיני אנשים נפגעים הגישו תביעות נגד חברות ענק.

דב חנין: לכן הדוקטרינות המשפטיות האמריקניות בשאלות של קשר סיבתי מאוד מאוד לא לטובת הנפגעים.

דב חנין: אני לא מציע לנו כרגע במדינת ישראל לייצר דוקטרינות משפטיות חדשות של קשר סיבתי כי זה נורא נורא מסובך, אבל מה שקבענו בוועדת המשנה, ששאלת הקשר הסיבתי היא אולי שאלה רלוונטית לדיון במשפט שבו אדםX שחלה בסרטן אומר:

דב חנין: נפגעתי ואני רוצה לתבוע ממך פיצוי, ואז צריך להוכיח קשר סיבתי.

דב חנין: השאלות שעומדות בפנינו אינן השאלה הזאת; השאלות שעומדות בפנינו הן לא של הטלת אחריות על מישהו ספציפי שבגללו מישהו אחר חלה בסרטן אלא שאלות של מדיניות ציבורית, ובשאלות של מדיניות ציבורית הקשר הסיבתי במובן המשפטי הרבה פחות חשוב.

דב חנין: מה שחשוב לנו ומה שצריך להנחות אותנו בשאלות של מדיניות ציבורית זה עיקרון הזהירות המקדימה.

דב חנין: עיקרון הזהירות המקדימה הוא עיקרון שהתקבל בעולם כעיקרון מנחה, שאומר שאנחנו בוחנים את זה לא בזווית של קשר סיבתי שמסתכל אחורה אלא במבט של זהירות מקדימה שמסתכל קדימה.

דב חנין: במבט של זהירות מקדימה, אם דבר מסוים מסוכן ועלול לסכן חיים ובריאות, אנחנו נפעל כדי להימנע ממנו.

דב חנין: מכאן לזווית הראייה של הנשים.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, נשים נפגעות אחרת וגם יותר מגברים בחלק גדול מהמחלות שאנחנו מדברים עליהן, ובפני הוועדה הנכבדה ישנם נתונים וחומרים ובוודאי אתם גם תשמעו את האורחות והאורחים הנכבדים.

דב חנין: זו זווית אחת, שהיא זווית מאוד מאוד מרכזית, אבל חשוב לי לציין גם זווית אחרת.

דב חנין: זו הזווית המדאיגה, אבל יש גם זווית אופטימית, והזווית האופטימית היא שבמפרץ חיפה אנחנו רואים גם דוגמה מעוררת השתאות והתפעלות, של נשים פעילות שמובילות את המאבק, וחלק מהן נמצאות בוועדה הזו.

דב חנין: הן מובילות את המאבק, את הפעילות ואת העשייה.

דב חנין: אני חושב זו הזדמנות להגיד לכן – אחת מהן יושבת מולי ויש אחרות מסביב לשולחן – תודה בשם הציבור, שאתן נלחמות לפעמים מלחמה כפוית טובה, ואני מכיר את ההשמצות ואת הטענות ואת כל הדברים האיומים שנעשים מול אותן נשים אמיצות וגיבורות שמנהלות ומובילות את המאבק הזה.

דב חנין: אז הנה, בשם הציבור – אנחנו נבחרי ציבור, אנחנו יכולים לדבר בשם הציבור – אנחנו מנצלים את ההזדמנות כדי להודות לכם על הפעילות והעשייה ומאחלים לכם המשך עשייה מוצלחת והרבה ניצחונות כדי שהעשייה הזאת תהיה קצרה ולא ארוכה ונוכל להתפנות לבעיות האחרות שיש לנו לטפל בהן.

דב חנין: המון תודה ובהצלחה.

דב חנין: יישר כוח.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת חנין.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד משפט אחד בעניין של זווית מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: כשאנחנו מדברים על נשים בנושא מסוים – נכון, חבר הכנסת חנין העלה גם את הצד החיובי של נשים נאבקות, נשים שמובילות מאבקים - יש עוד זווית, שיכול להיות שלא נתייחס אליה היום.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של בריאות הוא מאוד חשוב, אבל גם כל הנושא של השלכות של פגיעה בבריאות שלנו או של הילדים שלנו.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל נשים הן אלה שבעיקר מתלוות לילדים במצב של מחלות או דבר כזה, אז איך הקריירות של הנשים נפגעות במקרים כאלה, איך ההכנסה שלהן נפגעת במקרים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: את כל הזוויות האלה לא נוכל לכסות בישיבה כזאת, אבל מן הראוי לחשוב על זה ולהתייחס לזה אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את אלה נווה מארגון "אימהות ואבות מצילים את חיפה והקריות".

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: (הצגת מצגת)

<אלה נווה: תודה.

<אלה נווה: שלום רב לכולם.

<אלה נווה: אני רוצה לומר, קודם כול, שזה לא מובן מאליו שמתקיימת היום הישיבה הזו.

<אלה נווה: ב-2012 התפרסם דוח שחיברתי, שמזהה את הרגישויות המיוחדות של נשים כאוכלוסייה שכשהיא נחשפת לזיהום אוויר מגיבה קצת אחרת.

<אלה נווה: מאז שהדוח יצא היה בום של יום אחד ושקט.

<אלה נווה: לא ראיתי איזושהי עשייה שנלקחה קדימה בהקשר הזה.

<אלה נווה: מאחר שאני כבר עשור בנושא של מדיניות של בריאות וסביבה, זה מאוד כאב.

<אלה נווה: המסקנה של אותו הדוח היתה שהתקינה בישראל לא מגינה על נשים.

<אלה נווה: אתן רגילות לשמוע על נשים בזוויות של אלימות, אפליה ודברים כאלה; אני שמה את זה על השולחן בוועדה הזו - קיימת אפליה כלפי נשים בנושא של בריאות וסביבה, ואני רוצה להדגים לכם למה אני מתכוונת.

<אלה נווה: הארגון שהקמתי – אזכיר קצת – הוקם בשנה האחרונה והוא ארגון שמטרתו להביא תושבים למחות, בין היתר, גם על אפליה כלפי נשים וגם על תחלואת יתר שיש בילדים ובמבוגרים במפרץ חיפה, להביא את זה לדיון פומבי.

<אלה נווה: אני רוצה להציג מידע, כי אני חושבת שהדבר הכי טוב בשביל להסביר את הבעיה זה להציף את המידע שנמצא בדוחות הרשמיים של מדינת ישראל.

<אלה נווה: אחרי שתראו את המידע נשאל את השאלה למה: למה אנחנו רואים את מה שאנחנו רואים ומה נעשה עם מה שאנחנו רואים.

<אלה נווה: הביקורת שלי היום היא ביקורת מאוד מאוד קשה, גם כלפי מדינת ישראל - כלפי משרדי הממשלה, כלפי הרשויות והעיריות המצויות באותו מתחם.

<אלה נווה: למה אני אומרת שיש לנו בעיה?

<אלה נווה: זו בעיה ארוכת טווח.

<אלה נווה: כבר משנות ה-80 קיימים דוחות במשרד הבריאות שמלמדים על כך שנשים בנפות הצפוניות – נפת חיפה, נפת עכו, נפת יזרעאל – סובלות מתחלואת יתר.

<אלה נווה: מדובר כרגע על נתונים עבור יהודיות.

<אלה נווה: אני רק רוצה שתזכרו מהמפות בשקף את הצבע האדום.

<אלה נווה: אם אתם מסתכלים על מפות מצד שמאל עד צד ימין אתם רואים שנים; יש לנו את השנים מ-1984 עד 1998.

<אלה נווה: בכל השנים שמשרד הבריאות מתאר באחד הדוחות שלו אנחנו רואים שיש תחלואה יתרה של נשים בסרטן כללי בנפת חיפה ונפת עכו.

<אלה נווה: וזה דבר ידוע, בואו נתחיל מהעובדה הזאת.

<אלה נווה: המדינה יודעת את זה.

<אלה נווה: יש טענות – הזיהום השתפר, התחלואה יורדת.

<אלה נווה: האמנם?

<אלה נווה: הנתונים האחרונים שמצויים בידינו – 2001 עד 2005 ו-2006 עד 2011 – אנחנו רואים שוב שנפת חיפה מככבת.

<אלה נווה: הנשים בנפת חיפה חולות יותר בסרטן.

<אלה נווה: זה לא משהו של עשר שנים או 20 שנה, אנחנו מדברים על בין 30 ל-40 שנה של תחלואה עודפת של נשים, והתחלואה הזאת עדיין קיימת.

<אלה נווה: אם אנחנו מסתכלים על פילוחים של משרד הבריאות, בגרף התחתון רואים את השנים 2006 עד 2011.

<אלה נווה: שימו לב להבדל בין נפת חיפה לנפות האחרות, כשיש לנו נפות כמו ירושלים וכל אזור המרכז ותל-אביב, שיש שם תחבורה, נשים שם מעשנות.

<אלה נווה: אז למה נשים בחיפה חולות יותר?

<אלה נווה: האם מישהו שאל אי-פעם את השאלה הזאת, לפני 30 שנה, לפני 20 שנה, לפני עשור?

<אלה נווה: האם מישהו ניסה להציל את החיים של הנשים האלה?

<אלה נווה: אביא שתי דוגמאות, של סרטן שד וסרטן ריאה.

<אלה נווה: בדוגמה של סרטן שד אנחנו רואים סדרה של מפות תחלואה של משרד הבריאות שמראות שוב נפת חיפה, שוב סרטן שד בנשים יהודיות.

<אלה נווה: זה מתוקנן לגיל, הגיל הוא לא הסיבה להבדל שנצפה.

<אלה נווה: אנחנו רואים שנפת חיפה מובילה את התחלואה בכל השנים שנבחנו.

<אלה נווה: אז אתם אומרים: זה ישן, זה לפני 20 שנה, מה את רוצה, הדברים השתנו.

<אלה נווה: הולכים לנתונים של 2006 עד 2011, ושוב רואים את הנפות הצפוניות – יזרעאל וחיפה.

<אלה נווה: אתם יודעים, האוויר לא יודע גבולות, הוא לא מבדיל בין הנשים שגרות בנפת יזרעאל או נפת חיפה.

<אלה נווה: הוא נישא עם הרוח, לא אכפת לו איפה אתן גרות.

<אלה נווה: איפה שיש יותר זיהום סביבה נראה יותר תחלואה.

<אלה נווה: ובאמת, שוב הנפות האלה בולטות בתחלואת סרטן שד בנשים.

<אלה נווה: למה זה מהותי?

<אלה נווה: כמו שדיברתי, להציל חיים של אנשים ושל נשים במיוחד.

<אלה נווה: בוועדה הזאת, כמו שאמרתי, דנים בכל כך הרבה נושאים, האם אי פעם דיברו על הצלת חיים של אנשים בנפה הזאת?

<אלה נווה: אם תסתכלו על תמותה מסרטן השד, שראיתם שאנחנו מובילות בסרטן הזה, התמותה מהסרטן הזה היא יחסית גבוהה.

<אלה נווה: מצד ימין תראו גרף שמדבר על שיעור תמותה מתוקנן לגיל, ל-100,000, מסרטן שד בנשים במדינות OECD עד 2009.

<אלה נווה: ישראל נמצאת במקום הרביעי מצד ימין, זאת אומרת אישה שחלתה בסרטן שד נמצאת בסיכון מוגבר למות ממנו, ואנחנו גם גבוהים יותר בהשוואה למדינות אחרות באירופה.

<אלה נווה: ומה עם סרטן הריאה?

<אלה נווה: שוב נשות נפת חיפה מככבות, לפני הנשים של נפת תל-אביב, שאולי מעשנות יותר, אני לא יודעת, הרגלי חיים.

<אלה נווה: למה?

<אלה נווה: נשאלת השאלה למה רואים את הנתונים האלה כל כך הרבה שנים.

<אלה נווה: באחד הדוחות מצאתי פילוח מאוד מעניין.

<אלה נווה: זה דוח של הלמ"ס שעוסק בפילוח של תחלואה לפי יישובים.

<אלה נווה: כאן אנחנו רואים שיעור מתוקנן של תחלואה בסרטן ביישובים בישראל, כמובן נשים, ממוצע 2005–2009.

<אלה נווה: שימו לב, אתם רואים בתחתית השקף את אלה שיש להם הכי הרבה תחלואה בסרטן במדינת ישראל בשנים האלה.

<אלה נווה: מי הם?

<אלה נווה: נשר.

<אלה נווה: מה יש לנשים בנשר שאין לנשים שגרות במקום אחר.

<אלה נווה: בואו נחשוב - -

עאידה תומא סלימאן: בתי זיקוק.

<אלה נווה: - - האם הן מעשנות יותר?

<אלה נווה: האם הן מתאפרות יותר?

<אלה נווה: האם הן שמנות יותר?

<אלה נווה: כלומר, גורמי סיכון.

<אלה נווה: אני בטוחה שאם ניקח את השאלה לבחינה מעמיקה יותר, כמו שעשיתי בסוגיות קודמות, נמצא שלא, אין להן יותר גורמי סיכון ממקומות אחרים, מלבד גורמי סביבה.

<אלה נווה: אחרי נשר תראו את כל תושבות הקריות – אם זה קרית ביאליק, קרית ים, קרית אתא, חיפה.

<אלה נווה: אלה נתונים רשמיים של מדינת ישראל והם אף פעם לא נדונו כאן, בוועדה למעמד האישה.

<אלה נווה: איך נציל נשים אם לא נדבר על זה בכלל.

<אלה נווה: עכשיו השאלה היא האם המצב משתפר.

<אלה נווה: זו שאלה מאוד מעניינת כי רוצים למכור לנו שהכול יהיה יותר טוב, הכול יהיה בסדר.

<אלה נווה: הנתונים שלפני

<אלה נווה: כם הם נתונים של משרד הבריאות משנת 2008.

<אלה נווה: רואים אשפוזים של ילדים בנפת חיפה בגלל אסטמה בגילאים שונים: הגילאים למעלה הם 0–4 ולמטה 5–15.

<אלה נווה: מה שאתם זה את התחלואה העתידית שבדרך.

<אלה נווה: מי שמתאשפז עכשיו הרבה בגלל אסטמה בנפת חיפה נמצא בסיכון בעוד 20–30 שנה להיות יותר חולה בסרטן ריאה.

<אלה נווה: אנחנו במצב שהתחלואה הזאת הולכת להימשך עוד.

<אלה נווה: בשנת 2012 הייתי עובדת של עמותה בשם "הקואליציה לבריאות הציבור", היום אני כבר לא שם.

<אלה נווה: העמותה קיבלה תרומה מקרן היינריך בל.

<אלה נווה: זו קרן שיש לה סניף בישראל, והם ביקשו לבדוק מה הרגישות הייחודית של נשים.

<אלה נווה: כשקיבלתי את הדוח הזה היו לי מחשבות, לא רציתי להפריד בין נשים לבין האוכלוסייה הכללית.

<אלה נווה: זה לא נראה לי נכון מבחינת מדיניות, כי אז יגידו: אוקיי, זה של נשים.

<אלה נווה: זה לא מעניין, זה של נשים.

<אלה נווה: ילדים כן מעניינים, אבל נשים?

<אלה נווה: למה שמישהו יתעניין בהן.

<אלה נווה: בסופו של דבר הרמתי את הכפפה ובדקתי האם יש רגישות ייחודית לנשים.

<אלה נווה: אני רוצה להביא לכם דוגמה אחת מהדוח הזה.

<אלה נווה: זה נושא מאוד כבר והוא לא יכול לבוא פה במסגרת של עשר דקות, אבל אחת הדוגמאות המדהימות ביותר היא שאם אישה וגבר מעשנים אותה תקופה, מי יחלה יותר?

<אלה נווה: עבור אותו מספר סיגריות, ממש אותה חשיפה - האישה.

עאידה תומא סלימאן: אלה, אנחנו חייבים לסיים כי אחרת לא ניתן לאחרים.

<אלה נווה: אוקיי.

<אלה נווה: הדוח חושף את זה שיש הבדל מגדרי.

<אלה נווה: יש הסבר מדעי – נדלג עליו.

<אלה נווה: היום קיימים עדיין במפרץ חיפה גורמי סיכון שקשורים, גם סיבתית, לסרטן ריאה, חשודים שקשורים בסרטן שד.

<אלה נווה: הם מחקים פעילות הורמונלית ומגבירים את הסיכון לסרטן ריאה וסרטן שד, והם עדיין נמצאים באוויר שלנו.

<אלה נווה: מלבדם יש עוד הרבה מאוד חומרים אחרים שמעלים את הסיכון לתחלואה זו.

<אלה נווה: שני שקפים וסיימתי.

עאידה תומא סלימאן: אבל ממש ממש קצר.

<אלה נווה: בסדר גמור.

<אלה נווה: בשקף הבא אנחנו רואים שני נתונים מדהימים.

<אלה נווה: בצד שמאל זו שנת 2013; אלו יישובים שנמצאים במפרץ חיפה ועוברים את שני התקנים של חוק אוויר נקי עבור חלקיקים.

<אלה נווה: חלקיקים קשורים בסרטן ריאה.

<אלה נווה: זאת אומרת, אם לנשים יותר סרטן ריאה, ונשים נחשפות הרבה פעמים בשנה לימים חריגים, לרמות גבוהות של חלקיקים, זה לא מפליא.

עאידה תומא סלימאן: תעשי לי טובה, רק סטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא יכולים להיכנס לעניינים המדעיים.

<אלה נווה: אז במצב הזה, שאנחנו מדברים על כל כך הרבה שנים של תחלואה, נשאלת השאלה האם מדינת ישראל הפנימה משהו, האם מישהו הולך ליישם את המסקנות האלה ולהבין שיש כאן בעיה שמונחת וצריך לטפל בה.

<אלה נווה: התשובה היא לא.

<אלה נווה: מדינת ישראל מקדמת שלוש תוכניות שיגדילו את הזיהום, גם במתכות הכבדות שקשורות לסרטן ובמסרטנים אחרים שמעלים סיכון לסרטן מסוגים שונים.

<אלה נווה: למשל - - -

עאידה תומא סלימאן: אלה, לא.

עאידה תומא סלימאן: נתתי לך ממש רבע שעה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא קורה בדרך כלל בוועדות, אבל בגלל החשיבות של הנושא שאת מביאה.

עאידה תומא סלימאן: נשמע את האחרים גם כן, ואחר כך אם יהיה לך מה להוסיף.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין את זכות הדיבור.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כול, זאת הזדמנות טובה לברך אותה, עאידה, על שנבחרת להיות יושבת-ראש הוועדה החשובה מאוד הזאת בעיניי.

איילת נחמיאס ורבין: הייתי עדה לתהליכי ההקמה שלה, אז זה סוג של סגירת מעגל בשבילי אחרי 20 וכמה שנים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לכם שבאתם לכאן היום.

איילת נחמיאס ורבין: נסעתי למפרץ חיפה שבוע אחרי שהתפרסם הדוח של גרוטו.

איילת נחמיאס ורבין: יושבת כאן חברתי הטובה לאה פדידה מיקנעם, ממלאת מקום ראש העיר, ואנחנו מדברות בינינו על כל השאלות שהיו לי לפני שסיירתי במפרץ חיפה.

איילת נחמיאס ורבין: בחיים הקודמים שלי אני מגיעה מעולם התעשייה וכל המורכבויות סביב כאילו היו מוכרות לי.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהדבר המדהים במה שעשית היום, עאידה – אני לא יודעת עד כמה זה היה מתוך מחשבה - זה להציף את הנושא של בריאות האישה, נקודה.

איילת נחמיאס ורבין: בואי נתחיל מזה, כי בריאות האישה, ולא רק בהקשר של מפרץ חיפה, הוא נושא קריטי, מוזנח בצורה מעוררת דאגה.

איילת נחמיאס ורבין: נשים, אנחנו יודעים, בהגדרה, מזניחות את עצמן יותר בהשוואה לגברים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל גם בהקשר של מפרץ חיפה, הנתונים שאלה הביאה לכאן הם נתונים מאוד מאוד מדאיגים.

איילת נחמיאס ורבין: לא אכנס לנושא התוכניות כרגע, אלה, למרות שמאוד התעמקתי בהן וגם ישבתי ארוכות עם דב על הנושא הזה, כי שאלת האיזון של הצרכים באזור מפרץ חיפה היא שאלה מאוד מאוד קשה: איך שומרים על מקומות עבודה מצד ושומרים על הבריאות של האנשים מצד שני, כשאף אחד מהדברים האלה לא נופל בחשיבותו מבחינת ניהול החיים של אנשים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כן, איך אנחנו נכנסים לעולמות הרפואה המונעת בצורה הרבה יותר טובה, הרבה יותר משמעותית, בוודאי בהקשר של מפרץ חיפה והנתונים המאוד מאוד מדאיגים שאנחנו עדים להם.

איילת נחמיאס ורבין: שאלה בצדק לאה, שהיא עצמה מיקנעם - אנשים בדרך כלל לא מבינים, אלה, וזה אחד הדברים שאנחנו חייבים לוודא שאנשים מבינים יותר טוב, אפרופו נושאים מדעיים – איך יכול להיות שהזיהום בתל-אביב והזיהום במפרץ בחיפה זהה ורמת התחלואה בכל זאת שונה, למרות שאנחנו רואים שגם בתל-אביב רמת התחלואה היא לא משהו להתפעל ממנו במיוחד.

איילת נחמיאס ורבין: המורכבות נובעת, כמובן, מסוגי החומרים שנפלטים ומנוטרים, כי הזיהום בתל-אביב הוא זיהום תחבורתי.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אלה, בחיפה התעשייה עשתה איזושהי דרך, אי אפשר להתעלם ממנה.

איילת נחמיאס ורבין: בסוגריים, מי שהיה האשם העיקרי בהזנחה של שנים זאת המדינה, באופן בוטה ומעורר דאגה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל בנושאי תחבורה יש דברים שאפשר לעשות באופן מיידי כדי להפחית את הזיהום במפרץ חיפה, ולא עושים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: דברים שאפשר לעשות – אני לא רוצה להגזים ולומר מחר בבוקר, אני לא אוהבת להגזים – אבל בעוד חודש–חודשיים אפשר לעשות אותם.

איילת נחמיאס ורבין: ועל הדברים האלה אנחנו חייבים להיות עיקשים ולעמוד.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לכם.

<נעמה שריד: כמו, למשל, לא להקים נמל דלקים?

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי שאני לא מתייחסת לתוכניות החדשות, לא בגלל שאני לא ערה להן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש נושאים שאפשר לעשות מוניטורים גם לתחבורה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר לעשות הרבה דברים, לא רק בזיהום תחבורה אלא גם בזיהום באופן כללי, גם של מפעלים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהמדינה עדיין לא עושה מספיק בנושא הזה – לא רוצה להשתמש במונחים אחרים, של הזנחה פושעת.

עאידה תומא סלימאן: אבל לפחות לא עושים את מה שצריך לעשות, כאשר בדיקות שאמורות להתבצע במפעלים שבאמת מזהמים בצורה מסוכנת ביותר לא נעשות כמו שצריך, ובדיקות פתע לא עושים בגלל שאין תקציבים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת הבעיה העיקרית, ביקורות הפתע.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לשפר את הניטור באופן משמעותי.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לדבר על זה רבות, אבל אני רוצה להוסיף רק משפט אחד למה שאמרה אלה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אין לנו נתונים.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה כל הזמן להסתכל בזכוכית מגדלת בתוך הסטטיסטיקה והחומרים שניתנים לוועדה הזו איפה נמצאות נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבנושא הזה, לצערי הרב, גם נשים ערביות נפגעות בצורה חמורה ביותר.

עאידה תומא סלימאן: אפילו בסרטן שד אנחנו יודעים שאחוז התמותה אצל נשים ערביות הוא הרבה יותר גבוה מנשים יהודיות.

עאידה תומא סלימאן: כל הנתונים שהובאו פה הן לנשים יהודיות, ואני מבינה שהמחקר שלך עסק בנושא הזה.

<אלה נווה: ההפרדה היתה במקור.

<אלה נווה: זאת אומרת, לא שבחרתי מראש אלא מראש משרד הבריאות התייחס לקבוצה הזאת של האוכלוסייה.

<אלה נווה: בשנים מאוחרות יותר ניסו לתקן.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו גם נציגים של משרד הבריאות, אני מקווה שנשמע האם קיים היום יחס מיוחד לנושא הזה ומה התוכניות, לנשים באופן כללי אבל גם לבריאות נשים ערביות באופן מיוחד.

איילת נחמיאס ורבין: עאידה, אני מתנצלת.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: יש אתנו היום את הגברת רויטל גולדשמידט מארגון "מגמה ירוקה".

עאידה תומא סלימאן: תסלחו לי, עכשיו אתחיל לדייק יותר בענייני זמנים.

עאידה תומא סלימאן: נא לקצר כמה שאפשר, שלוש-ארבע דקות.

<רויטל גולדשמידט: תודה.

<רויטל גולדשמידט: בנות, אומרים עלינו שאנחנו לוקחות הכול ללב, אז מסתבר שאנחנו לוקחות אפילו יותר לריאות.

<רויטל גולדשמידט: אני רויטל, אני פעילה של "המגמה הירוקה" בחיפה.

<רויטל גולדשמידט: חיפה, שמעתם על המקום הזה.

<רויטל גולדשמידט: אנחנו האסון הסביבתי הגדול ביותר בישראל - אני מדברת על זיהום אוויר מאוד קשה.

<רויטל גולדשמידט: תסלחו לי, הגברים בחדר, אני מדברת על נשים כי זאת הדרך של המין האנושי להתקיים.

<רויטל גולדשמידט: תחלואה בנשים משליכה על המשך קיום האוכלוסייה, היא משפיעה על דור העתיד, היא משפיעה על תחלואת עוברים, למשל.

<רויטל גולדשמידט: בנות, אנחנו רגישות יותר.

<רויטל גולדשמידט: זה לא כי אנחנו בוכות יותר בסרטים או מלב שבור, אנחנו רגישות יותר לזיהום אוויר.

<רויטל גולדשמידט: הנתונים שאני מתבססת עליהם לקוחים מהדוח של אלה, אישה חזקה, חכמה ולוחמת ירוקה – היא גם תקבל היום פרס, דרך אגב.

<אלה נווה: ויתרתי עליו.

<רויטל גולדשמידט: ויתרת עליו?

<רויטל גולדשמידט: את תחילת הדוח ראיתם קודם.

<רויטל גולדשמידט: היא דיברה כל מזהמי סביבה, למשל אורגנוכלורינים ודיאוקסינים שנפלטים בתהליכים תעשייתיים.

<רויטל גולדשמידט: זה חומרים יציבים.

<רויטל גולדשמידט: הם הידרופוביים, הם נספחים לשומן, ויש לנו מזה הרבה, בנות.

עאידה תומא סלימאן: לא לכולן.

עאידה תומא סלימאן: ..

<רויטל גולדשמידט: לא לכולן, אבל יש אחוז שומן יותר גבוה בנשים.

<רויטל גולדשמידט: להיות שמנה זה הרבה דיאטה - לאכול ירקות, אפילו בשר.

<רויטל גולדשמידט: ירקות וחיות שמגיעים מאזורים מזוהמים, החומרים יגיעו אלינו לדם.

<רויטל גולדשמידט: זה יצטבר אצלנו, אנחנו בסיכון בגלל זה.

<רויטל גולדשמידט: בנוסף, ברמה ההורמונלית יש לנו קולטנים לאסטרוגן - שזה ההורמון הנשי - בעיקר בשנות הפוריות שלנו שזה רוב החיים, וקיימים מזהמי סביבה שמחקים את האסטרוגן במבנה שלהם ונקשרים לקולטנים.

<רויטל גולדשמידט: מתכות כמו אלומיניום, ארסן, קדמיום, עופרת – הרבה goodies שנפלטים כל יום מארובות בז"ן בחיפה ברמה היומית ומנוטרים רק בחלקם.

<רויטל גולדשמידט: חומרים שאפילו לא מנוטרים, לא עוברים פילטור - אנחנו נושמות את זה בחיפה; אנחנו חולות מזה בחיפה; אנחנו מתות מזה בחיפה.

<רויטל גולדשמידט: אני רואה שיושבים כאן נציגים מכל הקשת הפוליטית, כי זיהום אוויר לא מפלה בין דת, גזע ומין.

<רויטל גולדשמידט: יושבים כאן נציגים של מפלגות, מראשי הפוליטיקה הישראלית, חכמים, מכובדים.

<רויטל גולדשמידט: שנים אתם שומעים איך אנחנו צועקים לעזרה, איך אנחנו נאבקים בתעשיות המזהמות ואתם לא עושים כלום.

<רויטל גולדשמידט: 850,000 אנשים חיים בעמק הבז"ן, בהר הסרטן - הכרמל.

<רויטל גולדשמידט: 850,000 אנשים שומרי חוק שהצביעו לכם, שבחרו בכם.

<רויטל גולדשמידט: 850,000 זה עשירית ממדינת ישראל, עומדים המומים בפני הגיליוטינה הזאת על הצוואר שלנו.

<רויטל גולדשמידט: הקמת בית זיקוק נוסף לקונדנסט?

<רויטל גולדשמידט: הרחבת בז"ן בתנאים הנוכחיים?

<רויטל גולדשמידט: הריסת קו החוף – 1,200 דונם של נמל דלקים?

<רויטל גולדשמידט: אם התוכנית הזאת תאושר בעוד שבועיים בוועדת הערר הסכין תיפול לנו על הצוואר, הסכין של הגיליוטינה.

<רויטל גולדשמידט: זה מוות, זה שואה, אנשים ימותו, ילדים ימותו.

<רויטל גולדשמידט: מה שנפלט היום בשנה ייפלט ביום אחד.

<רויטל גולדשמידט: חברים, אתם הייתם מוכנים לגדל את הילדים שלכם במקום שהוא רולטת סרטן?

<רויטל גולדשמידט: בואו נשחק רגע ברולטת סרטן חיפאית; לפי הדוחות אחד מחמישה אנשים חולה בסרטן.

<רויטל גולדשמידט: בואו נראה: אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש – בום; אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש – בום.

<רויטל גולדשמידט: מזל שאתם לא חיפאים, 26% יותר נשים חולות בסרטן מאשר בירושלים.

<רויטל גולדשמידט: הייתם רוצים לגור שם.

<רויטל גולדשמידט: דרך אגב, זה לפי דוח משרד הבריאות שפורסם השנה.

<רויטל גולדשמידט: אתם יכולים להסתכל לי בעיניים?

<רויטל גולדשמידט: אתם יכולים להסתכל לילדים שלי בעיניים?

עאידה תומא סלימאן: רויטל, האם יש לכם בקשות מיוחדות?

<רויטל גולדשמידט: כן.

<רויטל גולדשמידט: אתם צריכים לחזור למפלגות שלכם ולהכריז על מפרץ חיפה כאזור מוכה זיהום אוויר, על כל המשתמע מכך.

<רויטל גולדשמידט: לשקם את מפרץ חיפה ולעגן את זה בחקיקה.

<רויטל גולדשמידט: אתם הנבחרים שלנו, אל תאכזבו אותנו, אל תאכזבו את הילדים שלנו.

<רויטל גולדשמידט: תודה רבה.

<רויטל גולדשמידט: (מחיאות כפיים)

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נוהגים למחוא כפיים בוועדות, אבל משום מה זה הופך להרגל בוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: בקדנציה הזו זה הופך להרגל.

עאידה תומא סלימאן: פרופ' איתמר גרוטו, ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שלוש דקות בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: ארצה מאוד שתתייחס לטענות שעלו פה, מה התוכניות של המשרד, איך אתם מתייחסים, איך אתם עומדים גם להילחם במפגע הזה.

<איתמר גרוטו: קודם כול אנחנו, במשרד הבריאות, רואים את תפקידנו המרכזי לאסוף נתונים שגורמים לתחלואה ולתמותה שקשורה לזיהום אוויר ובהתאם לה לייעץ במקומות שבהם אנחנו יכולים להשפיע, אם זה מול המשרד להגנת הסביבה או במוסדות התכנון בנושא צמצום זיהום האוויר.

<איתמר גרוטו: אני רוצה להשלים מה שאמר בשתי מילים חבר הכנסת דב חנין.

<איתמר גרוטו: אני חושב שיש לנו מעבר לעיקרון הזהירות, אנחנו יודעים באופן חד-משמעי שזיהום אוויר גורם למספר מחלות.

<איתמר גרוטו: דובר על סרטן ואחר כך אבקש מד"ר ליטל קינן, מנהלת רישום הסרטן במשרד, להתמקד ספציפית, אבל אנחנו יודעים שגם מחלות לב ומחלות כלי דם קשורות באופן ודאי לזיהום אוויר, מחלות בדרכי הנשימה, אסטמה בילדים – הוזכר פה גם – ואפילו מחלות כגון סוכרת ומשקל לידה נמוך של תינוקות.

עאידה תומא סלימאן: הייתי מציעה, את כל המידע של ההשלכות ושל ההשפעה על הבריאות אנחנו כבר יודעים.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה שנתייחס למדיניות של המשרד ולתוכניות.

<איתמר גרוטו: דובר על הנושא של הסיבתיות, אני רק רוצה להתייחס.

<איתמר גרוטו: לא צריך להוכיח סיבתיות במיוחד בחיפה, זה נכון בכל העולם וזה יהיה גם בחיפה.

<איתמר גרוטו: לגבי הנושא של סרטן, אתייחס באופן כללי.

<איתמר גרוטו: אנחנו יודעים שזיהום אוויר אמנם לא מפריד בין נשים לגברים וההגדרות של הסיכונים נכונות גם לנשים וגם לגברים.

<איתמר גרוטו: דווקא הסיבות לסרטן שנגרם מזיהום אוויר הן בעיקר סרטן ריאות וסרטן שלפוחית השתן, זה לא משהו שמאפיין נשים במיוחד.

<איתמר גרוטו: יש של עודף סרטן – ונציג עוד מעט - גם בנשים וגם בגברים באזור מפרץ חיפה וגם בחלק מנפת עכו.

<איתמר גרוטו: בהחלט עודף, אבל בשני המינים.

<איתמר גרוטו: אנחנו עוקבים אחרי מספר פרמטרים בנושא הזה בהקשר של נשים.

<איתמר גרוטו: כל ניתוח שנעשה נעשה גם לגברים וגם לנשים בנפרד.

<איתמר גרוטו: אנחנו יכולים לראות שבנושא של תמותה, למשל, יש עודף תמותה ממחלות לב בחיפה, גם בנשים וגם בגברים.

עאידה תומא סלימאן: מה נעשה עם זה?

<איתמר גרוטו: מה נעשה?

<איתמר גרוטו: נוריד את זיהום האוויר.

עאידה תומא סלימאן: נוריד את זיהום האוויר.

עאידה תומא סלימאן: ובינתיים?

עאידה תומא סלימאן: כל מי שכבר חולָה, וכל מי שחולה ולא יודעת עדיין שהיא חולה, איך משרד הבריאות יתמוך ויפתח תוכניות לנשים אלה, שכבר ספגו את כל הזיהום שקיים באזור ושכבר הגוף שלהן מגיב, ואולי הן יודעות ואולי הן לא יודעות?

עאידה תומא סלימאן: יש תוכניות מיוחדות לאזור חיפה, לטפל במיוחד?

<איתמר גרוטו: לצערי, אין לנו בדיקות מיוחדות שאפשר לעשות משהו מוקדם יותר, למעט ממוגרפיה, שאנחנו יודעים שזה מתפתח.

עאידה תומא סלימאן: שזה נושא אחר.

עאידה תומא סלימאן: למשל, האם משרד הבריאות יכול להסכים לבדיקות ממוגרפיה לנשים באזור חיפה ועכו בגיל הרבה יותר מוקדם משאר - - -?

<איתמר גרוטו: אין צורך בזה.

<איתמר גרוטו: זו תהיה טעות וזה ירע להן יותר מאשר יקל עליהן.

<איתמר גרוטו: אבל לעומת זאת, באזור חיפה בגיל שנכון לעשות, מעל גיל 50, שיעור הביצוע של הממוגרפיות יותר גבוה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אתם יודעים כבר שכל המחקרים מעידים על הורדה בגיל.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, היום נשים חולות בסרטן השד בגיל שהוא הרבה לפני 50 שנה.

<איתמר גרוטו: זה נושא לדיון נפרד.

<איתמר גרוטו: הממוגרפיה, שכוללת גם קרינה, תגרום להן סרטן יותר מאשר גילוי מוקדם, וגם בעיות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שקיים ויכוח כזה, אבל מצד שני - - -

<איתמר גרוטו: אין ויכוח.

<איתמר גרוטו: זה אולי שני אנשים לעומת מאה.

<קריאה: אצל האנשים המקצועיים אין ויכוח.

<איתמר גרוטו: אצל אנשי המקצוע אין ויכוח, אני מצטער.

<איתמר גרוטו: אולי יש ויכוח פוליטי, אבל לא ויכוח מקצועי.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאולי מן הראוי לחשוב שמשרד הבריאות יפתח תוכניות מיוחדות.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם מכירים בעובדות ואם אתם מביאים לשולחן הזה עוד יותר עובדות על הקשר הזה בין בריאות אוכלוסייה מסוימת לזיהום באותו מקום מגורים, לפתח תוכניות מיוחדות לעניין בריאות האנשים האלה, שנגזר עליהם לחיות באזור הזה.

עאידה תומא סלימאן: נכון שעניין הזיהום הוא של המשרד להגנת הסביבה וצריכים לדבר גם על זה, אבל אתם, התחום שלכם הוא בריאות.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי כדאי באמת לפתח תוכניות מיוחדות לאוכלוסייה מסוימת שסובלת באופן מיוחד ממפגעי בריאות בגלל שהיא חיה באותו אזור.

<איתמר גרוטו: בסדר.

<איתמר גרוטו: קודם כול, אלה דברים שנעשים ברמה ארצית וכמובן, יש לנו גם תוכניות מיוחדות לגבי נשים.

<איתמר גרוטו: אני אומר שוב פעם, בחיפה שיעור הביצוע של בדיקות ממוגרפיה וגם בדיקות לאיתור מוקדם של סרטן צוואר הרחם הוא מן הגבוהים בארץ.

<איתמר גרוטו: זה נתון שהוא חשוב.

עאידה תומא סלימאן: כשאתה אומר אחוז אתה מתייחס לאחוז הבדיקות שנעשות באזור או בדיקות שנעשות לתושבים שחיים באזור?

עאידה תומא סלימאן: כי אני יודעת שחיפה מושכת מכל הסביבה שלה.

<איתמר גרוטו: אבקש מד"ר ליטל קינן להגיד כמה דברים, כי אני חושב שהיא יכולה להתייחס גם לנושא של נשים ערביות בהקשר הזה.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לשמוע מד"ר טלי קינן.

עאידה תומא סלימאן: אבל בואו נתמקד כדי שנוכל לצאת מהדיון הזה בתוצאות הכי טובות.

עאידה תומא סלימאן: במקום לסקור – כי כבר סקרנו הרבה את המצב הקיים וכולנו מסכימים שיש בעיה רצינית בעניין בריאות נשים בגלל זיהום האוויר באזור הזה – בואו נתמקד יותר איך מטפלים בזה, מה יש לנו להגיד על זה.

<טלי קינן: איך מטפלים בזה – זה התפקיד שלךָ; אני יכולה להגיד משהו על סרטן בנשים במפרץ חיפה, כי זה התפקיד שלי.

<טלי קינן: אנחנו אוספים נתונים לגבי תחלואה בסרטן בכל הארץ.

<טלי קינן: אנחנו רואים שלאורך זמן יש עודף תחלואה בסרטן בנשים בנפת חיפה וגם נפת עכו.

<טלי קינן: לפעמים גם נפת תל-אביב, אבל באמת בחיפה זה נמשך לאורך זמן.

<טלי קינן: העניין הוא שאנחנו רואים את זה גם בגברים, ובערך באותם שיעורים.

<טלי קינן: יש כ-15% עד 16% יותר תחלואה בסרטן גם בגברים וגם בנשים באזור חיפה, יכול מאוד להיות שזיהום האוויר תורם חלק לעודף הזה, אבל הוא לא ייחודי רק לנשים.

<טלי קינן: כשמסתכלים על קבוצות גיל אנחנו רואים שזה נשמר גם לאורך קבוצות הגיל, חוץ מקבוצת גיל אחת – קבוצת הגיל של הנשים הצעירות 15–34, ששם לנשים במפרץ חיפה יש עודף תחלואה הרבה יותר גדול מאשר גברים.

<טלי קינן: בחנו על אילו סוגי סרטן מדובר.

<טלי קינן: לא הופתענו לגלות שהסרטן מספר אחת שיש בקבוצת הגיל הזאת הוא סרטן צוואר הרחם, כי זה סרטן של נשים צעירות.

<טלי קינן: אבל כן הופתענו לגלות שבניגוד לכל שאר הארץ השיעור העצום של נשים שהתגלו בשלבים שהם טרום קליניים – סרטן בשלב מאוד מוקדם.

<טלי קינן: זה סרטן שלא מגלים אותו כי אישה הולכת לרופא כי יש לה תסמינים; זה סרטן שמגלים אך ורק בבדיקה.

<טלי קינן: זאת אומרת ששיעור הבדיקות באזור חיפה גבוה הרבה יותר מאשר בשאר הארץ.

<טלי קינן: יש לנו אימות לזה גם כשאנחנו בודקים את שיעור ביצוע בדיקות הפאפ ב"מכבי" לפי נפות.

<טלי קינן: אכן, חיפה היא במקום ראשון, ובממוגרפיה אנחנו רואים מצב דומה.

<טלי קינן: זה אומר שהאוכלוסייה מודעת לבריאות, מבצעת בדיקות.

<טלי קינן: כן, יש לה יותר סרטן; חלק מהסרטן שיש לה יותר הוא בעקבות גילוי מוקדם, כי גילוי מוקדם מעלה את שיעור הסרטן, הוא מגלה סרטנים שלא היו מגלים אותם עכשיו אלא רק בעוד חמש או שש שנים או בכלל לא, כי חלק מהסרטנים שאנחנו מגלים בגילוי מוקדם, לפעמים יש להם נסיגה ספונטנית.

<טלי קינן: אז אני רק רוצה להעמיד את הדברים על דיוקם – יש יותר סרטן; חלק, כנראה, קשור לזיהום האוויר, אבל זה גם בגברים וגם בנשים, וחלק מעודף הסרטן זה מסרטנים שיש אליהם מודעות ועושים בדיקות לגילוי מוקדם.

<טלי קינן: זה בעצם טוב, חלק מהעניין הזה.

<טלי קינן: זה מה שאני יכולה להגיד לגבי סרטן.

<טלי קינן: שאלת על נשים ערביות.

<טלי קינן: בנשים ערביות אין שיעור תמותה יותר גבוה מסרטן השד בארץ.

<טלי קינן: הוא דומה וקצת פחות מזה של נשים יהודיות.

<טלי קינן: שיעור ההיארעות נמוך יותר בנשים ערביות, והמגמות היום, בהיארעות וגם בתמותה, הן של ירידה.

<טלי קינן: אלה הנתונים שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אולי לא הובנתי נכון.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שאני יודעת מהסטטיסטיקה שאני קראתי, קודם כול, מגמת העלייה בתחלואה בסרטן שד אצל נשים ערביות היא יותר גבוהה - - -

<טלי קינן: לא, היא כמעט זהה ועכשיו היא בירידה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו היא בירידה?

עאידה תומא סלימאן: כנראה אני לא מעודכנת.

<עבד נמארנה: בשנה האחרונה?

<טלי קינן: בשנתיים האחרונות.

<עבד נמארנה: אז תגידי לה בשנה האחרונה, שתדע.

<טלי קינן: כן.

<טלי קינן: בשנה-שנתיים האחרונות אנחנו רואים שהמגמה הזאת התמתנה ועכשיו היא יורדת, ועדיין השיעורים נמוכים משל נשים יהודיות.

עאידה תומא סלימאן: זה אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: זה אולי קשור גם באורח החיים, בתזונה ובכל מיני דברים אחרים, כי חלק מסרטן השד הוא תורשתי, איך שאני מבינה.

עאידה תומא סלימאן: חלק תורשתי וחלק סביבתי.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם מבחינת התמותה, אולי התמתנה העלייה, אבל היתה מגמת עלייה של תמותה בקרב נשים ערביות יותר מאשר בנשים יהודיות חולות, וזה קשור גם בגילוי מוקדם של המחלה עצמה, שלא מתבצע הרבה אצל נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לדבר על הנגשת השירות והנגשת הבדיקות, כאשר כמעט בכל ריכוזי האוכלוסייה הערבית אין בדיקות ממוגרפיה, אולי חוץ מאשר בנצרת.

<טלי קינן: היום שיעור הגילוי המוקדם בארץ זהה אצל נשים יהודיות וערביות – זה מהתוכנית הלאומית לגילוי מוקדם.

<טלי קינן: אז היום אנחנו מעל 70% גם ביהודיות וגם בערביות.

<טלי קינן: את צודקת כשאת אומרת שהתמותה עלתה, אבל אני רוצה לדייק עוד משהו שנאמר במצגת של אלה.

<טלי קינן: היא אמרה ששיעור התמותה מסרטן השד בנשים יהודיות במדינות ה-OECD הוא בין הגבוהים בעולם; זה נכון משום ששיעור תמותה קשור לשיעור ההיארעות - שזה שיעור התחלואה - עולה אז גם התמותה מאותה מחלה עולה, וזה לא אומר שום דבר על הקטלניות של המחלה, שזה מה שהשתמע מדברייך.

<טלי קינן: זה לא נכון, כי הקטלניות זה כמה מתוך החולות מתות, ואנחנו דווקא במצב מצוין בעולם כי ההישרדות מסרטן השד גבוהה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל אנחנו לא במצב טוב מבחינת אחוז התחלואה, ועל זה מדברים.

עאידה תומא סלימאן: נכון, עשינו כברת דרך בטיפול במחלה עצמה, אבל כנראה שעוד צריך לשמוע איך מטפלים בסיבות ובזיהום במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: הגברת לי-היא גולדברג, ראש תחום כלכלה וסביבה, אדם טבע ודין, בבקשה.

<לי-היא גולדנברג: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש.

<לי-היא גולדנברג: בקצרה מאוד, כי גם אני, לצערי, חייבת לרוץ לדיון אחר על זיהום אחר.

<לי-היא גולדנברג: לא אחזור על הדברים, כי הם כבר נאמרו, הדברים ברורים ואין מחלוקת - יש זיהום בחיפה, יותר מהערים הגדולות, וזה נובע מתעשייה.

<לי-היא גולדנברג: נשים הן אוכלוסייה פגיעה יותר משאר האוכלוסיות.

<לי-היא גולדנברג: ועם זאת, יש תוכניות עצומות עם פוטנציאל עצום לזיהום אוויר נוסף שמקודמות היום בחיפה, וזה בלי דיון על קשר סיבתי – יש קשר סיבתי או אין קשר סיבתי.

<לי-היא גולדנברג: לעמדתנו, בלי או עם קשר סיבתי חייבים לדבר על פתרונות.

<לי-היא גולדנברג: זו הבעיה שיש לנו כרגע וזה מה שאנחנו מקדמים כרגע.

<לי-היא גולדנברג: יש תוכנית שהשר להגנת הסביבה הציג לאחרונה.

<לי-היא גולדנברג: לעמדתנו, צריך פתרון הרבה יותר מקיף מהפתרון שמציע השר להגנת הסביבה, פתרון שכולל קודם כול הכרזה על חיפה כעל אזור מוכה זיהום אוויר, וזה כדי לזרז את התהליך הזה, לקדם את התהליך הזה הלאה.

<לי-היא גולדנברג: בנוסף, צריך להסתכל על חיפה כמכלול, זו הבעיה העיקרית שאנחנו רואים כרגע בהתנגדויות ובערר שלנו בבז"ן ובתוכניות אחרות, שאין פה ראייה כוללת של כל חיפה גם מבחינה תכנונית, ובפרט בנושא של זיהום אוויר.

<לי-היא גולדנברג: אם לא נתחיל לבחון את חיפה ולהסתכל על כל מפרץ חיפה כאזור תכנוני וזיהום אחיד לא נגיע לפתרונות של הפחתה של זיהום אוויר.

<לי-היא גולדנברג: חייבים לקחת צעדים של ניטור, של השלמת פערי בריאות, של מידע על בריאות ולהסתכל על המטרופולין של מפרץ חיפה ביחד, וכך להוריד את זיהום האוויר וכך, כמובן, את התחלואה בהתאם לכך.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: זרקנו הרבה דברים לפתחו של המשרד להגנת הסביבה, לכן אבקש את הגברת סיניה נתניהו, המדענית הראשית במשרד להגנת הסביבה, ואני מאוד מקווה שיש בפיך בשורות טובות על השאלות שעלו.

<סיניה נתניהו: בוקר טוב.

<סיניה נתניהו: אכן כן, במשרד להגנת הסביבה אנחנו מנסים לקדם כרגע תוכנית.

<סיניה נתניהו: אנחנו שוקדים על תוכנית גם יחד עם משרד הבריאות.

<סיניה נתניהו: האמת היא שכבר לפני שנה, עוד השר הקודם הקים ועדה פנימית במשרד לבחינת הסוגיות השונות במפרץ חיפה, כאשר הוועדה היתה צריכה להתמקד על נושא של הסדרה, פיקוח, אכיפה והנגשת המידע לציבור.

<סיניה נתניהו: כרגע אנחנו שוקדים על תוכנית – כבר נאמר כאן על-ידי אדם טבע ודין.

<סיניה נתניהו: התוכנית מתייחסת גם להגברת הניטור, גם לפיקוח, גם לאכיפה, גם להפחתת פליטות מתחבורה - מעבר לתחבורה ממונעת גז, הסטת רכב כבד וכו'.

<סיניה נתניהו: יחד עם פרופ' גרוטו ממשרד הבריאות אנחנו מבקשים בתוכנית הזאת לקדם מקדמים מחקרים, לא כי אנחנו לא יודעים מספיק אלא מכיוון שצריך להמשיך לעקוב ולבחון אוכלוסיות שונות.

<סיניה נתניהו: אני רוצה לציין בהקשר זה שכבר מתקיימת בשנים 2015 עד 2020 תוכנית ניטור אפידמיולוגית באזור מפרץ חיפה בהובלה של חוקרים מאוניברסיטת חיפה, וזה גם נעשה בשיתוף ובליווי של המשרד שלנו ומשרד הבריאות.

<סיניה נתניהו: ברשותך, אם תרצו לדבר על הנושא של הפליטות ועל הניטור, נמצאת כאן ד"ר לבנה קורדובה מהמשרד והיא אחראית על הנושא הזה.

<סיניה נתניהו: היא תוכל ליידע בתחום הזה, אם תרצו.

עאידה תומא סלימאן: אבל ממש שתי דקות.

עאידה תומא סלימאן: דקה?

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

<לבנה קורדובה: פרסמנו דוח על פליטות.

<לבנה קורדובה: פליטות זה מה שנפלט מהארובה, אבל מה שאנשים נושמים זה מה שנמדד בסביבה, מה שמנוטר.

<לבנה קורדובה: יצא דוח בסוף דצמבר, פורסם באתר של המשרד להגנת הסביבה.

<לבנה קורדובה: אכן, יש פליטות גבוהות באזור חיפה, אבל מבחינת הניטור והמדידות שנעשו, יש לנו חריגות בזיהום אוויר מתחבורה באזור מסוים.

<לבנה קורדובה: אין מספיק ניטור תחבורתי באזור חיפה, ונגביר אותו.

<לבנה קורדובה: לגבי הניטור התעשייתי או מזהמים שקשורים לתעשייה - לא מצאנו חריגות באזור.

<לבנה קורדובה: מה שנמצא בחיפה חורג מבחינת חומרים מסרטנים נמצא גם במקומות אחרים בארץ.

<לבנה קורדובה: הדוח הזה פורסם באתר האינטרנט של המשרד.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שב-2013 לא ביצעתם בדיקות פתע בגלל מחסור בתקציבים.

<לבנה קורדובה: נכון.

עאידה תומא סלימאן: האם בנתונים שאת מביאה את מסתמכת על בדיקות רגילות או שב-2014 כן ביצעתם בדיקות פתע?

<לבנה קורדובה: אז בואו נפריד.

<לבנה קורדובה: בדיקות פתע זה בארובות; אני מדברת על הבדיקות בסביבה.

<לבנה קורדובה: בדיקות בסביבה - בשנת 2014 נעשו 26 סבבים של דיגומים סביבתיים שבהם כללנו חומרים מסרטנים, מתוכם חישבנו את הערך השנתי.

<לבנה קורדובה: נעשו כל המדידות כפי שצריך, ואנחנו ממשיכים גם ב-2015.

<לבנה קורדובה: כל שבועיים יש סבב בארבע נקודות, מה שאנחנו מתכננים זה להגדיל מספר הנקודות לאזורים נוספים.

עאידה תומא סלימאן: אלה הבדיקות הסביבתיות.

עאידה תומא סלימאן: אז אם אפשר להתייחס לשאלה שלי גם בעניין הארובות.

<לבנה קורדובה: גם בדיקות הארובה חודשו ובן ממשיכות.

<לבנה קורדובה: יש תוכנית מסודרת של בדיקות הפתע בארובה ואף הגברנו אותן.

עאידה תומא סלימאן: ב-2014 בוצעו בדיקות כאלה?

<לבנה קורדובה: בדיקות פתע בארובה - בוצעו חלק.

<לבנה קורדובה: פשוט אין לי את הנתונים, אני לא מתעסקת בדיוק עם הבדיקות בארובה.

<לבנה קורדובה: נעשו מספר בדיקות בארובה, ב-2015 אנחנו מגבירים את הפיקוח וגם את הבדיקות על אותם מפעלים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לד"ר איזבלה ממשרד הבריאות את רשות הדיבור.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ובאמת קצר.

<איזבלה קרקיס: בקצרה.

<איזבלה קרקיס: אני רק רוצה להמשיך את הקו לגבי המדיניות והפעילות שמשרד הבריאות רואה כנכונות לבצע לגבי אזור חיפה כולו ובהתייחס גם לאוכלוסיות רגישות, כמו אוכלוסיית נשים ואוכלוסיית ילדים.

<איזבלה קרקיס: אנחנו, יחד עם הגנת הסביבה והמדענית הראשית, ישבנו על ביצוע מחקרים בנושא של אפידמיולוגיה סביבתית והשלמת נתונים בריאותיים באוכלוסיות הספציפיות, כאשר הדגש על האיסוף והתאמה בין רמות החשיפה לבין רמות התחלואה נכון להיום ונכון גם לגבי השנים הקודמות.

<איזבלה קרקיס: חשוב להדגיש שאת רמות החשיפה אנחנו מודדים היום, כאשר התחלואה מרמת החשיפה היא תחלואה שנראית לאחר זמן מסוים.

<איזבלה קרקיס: חשוב שנבין שחלק מהתחלואות שאנחנו רואים היום הן כתוצאה מהחשיפה הקודמת, רמות החשיפה שהיו נכונות בשנים קודמות.

<איזבלה קרקיס: נכון להיום נדע בעוד מספר שנים, אם נצליח להשלים נתונים ברמה שנדרשת להבנה טובה יותר של התחלואה באזור.

<איזבלה קרקיס: אנחנו מבקשים להרחיב את הניטור הבריאותי שמתקיים כבר כרגע ולהתייחס ספציפית, להעמיק באוכלוסיות – גם מבחינת ההגדרה של האוכלוסייה עצמה וגם מבחינת סוגי תחלואה נוספים.

עאידה תומא סלימאן: מתי יהיו לכם תוצאות של המחקרים?

<איזבלה קרקיס: כדי לבצע את הניטור האפידמיולוגי נדרשים תקציבים.

<איזבלה קרקיס: אנחנו יושבים על הגשת התוכנית הספציפית עם הגנת הסביבה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר עוד לא התחלתם.

<איזבלה קרקיס: חלק מהנתונים משרד הבריאות אוסף באופן שוטף, וחשוב לציין את זה.

<איזבלה קרקיס: פרופ' איתמר גרוטו ניסה להציג היום, וכדי להשלים ולהרחיב אנחנו נדרשים להשלמת התקציב להדגשה של המחקר האפידמיולוגי.

עאידה תומא סלימאן: סליחה על הבורות שלי, אבל פתאום הרגשתי שאני חייבת לשאול: האם קיים איזשהו שיתוף פעולה, איזושהי ועדה בין משרד איכות הסביבה למשרד הבריאות בנושא של מפרץ חיפה במיוחד?

עאידה תומא סלימאן: יש?

<איזבלה קרקיס: זה צוות משותף של מומחים בנושא, שכולל גם נציגים של המשרד להגנת הסביבה והמשרד שלנו, כמובן.

עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק הצוות הזה - מה הסמכויות שלו?

עאידה תומא סלימאן: מה ההחלטות?

עאידה תומא סלימאן: היו לו החלטות בנושא?

<איזבלה קרקיס: הישיבה התקיימה ברמת המנכ"לים של שני המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: ישיבה אחת?

<איזבלה קרקיס: לא.

<איזבלה קרקיס: היו כמה ישיבות בנושא והצגנו את התוכנית המשותפת, בנינו איזשהו מסמך משותף של שני המשרדים.

<איזבלה קרקיס: המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה יכולה להוסיף ולהרחיב על הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: למה אני שואלת את זה?

עאידה תומא סלימאן: מעניין, בדיוק שאלתי את נציג משרד הבריאות אם יש תוכניות ספציפיות למשרד חיפה, איך אתם הולכים לטפל בנושא הזה - ולא היתה לי תשובה ולא שמעתי שזה קיים.

<איזבלה קרקיס: הוא התנצל, הוא היה צריך לצאת לוועדה אחרת ואני משלימה את הנתונים שהוא לא הספיק להשלים.

עאידה תומא סלימאן: מן הראוי היה שהוא יגיד לי שדווקא מפתחים תוכניות, הולכים לעשות.

<איזבלה קרקיס: אני השלמתי את כל המידע.

עאידה תומא סלימאן: מעניין שזה לא הובא.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שקיים צוות כזה ואתם עובדים בשיתוף פעולה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא מאוד ספציפית: בנושא מפרץ חיפה במיוחד?

<איזבלה קרקיס: במיוחד בנושא מפרץ חיפה.

עאידה תומא סלימאן: ואתם מפתחים תוכניות, ואני מבינה שהמחקרים שלכם עדיין בסטנד-ביי, מחכים לתקציבים?

<איזבלה קרקיס: כפי ששמעת גם מהנציג של המשרד שלנו וגם מהמדענית הראשית של הגנת הסביבה, חלק מהדברים כבר נעשים בשטח, כמו למשל: איסוף מידע שוטף של משרד הבריאות בתחומים מסוימים; כמו למשל רשם הסרטן, שכבר הוצגו נתונים; כמו למשל אשפוזים ופניות למיון; וגם מחקר על-ידי אוניברסיטת חיפה.

<איזבלה קרקיס: יש תוכניות נוספות להרחבת הנושא.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<אלה נווה: אני רוצה רק להגיד משפט מהותי לגבי הניטור האפידמיולוגי בחיפה.

<אלה נווה: הייתי חברת צוות בוועדה שתכונן מחקר בחיפה, במשך חמש שנים באתי לפגישות.

<אלה נווה: איך שהתחיל המחקר נחתם חוזה עם אוניברסיטת חיפה והוציאו אותי, כנציגת ציבור, מהפיקוח על המחקר הזה.

<אלה נווה: אז אני כבר אומרת לכם מראש – המחקר הזה לא יביא את מה שאנחנו רוצים.

<אלה נווה: ברגע שהוציאו נציגת ציבור בעלת ידע בתחום, הוא לא הולך לכיוון טוב.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: לא נצליח לקבל את כל המידע היום.

עאידה תומא סלימאן: אבל, מה שאני אגיד עוד לפני הסיכום, שאבקש באופן רשמי משני המשרדים שיעבירו לנו דיווח על הוועדה הזו שסיפרתם עליה, על התוכניות שלה, על מה באמת מבוצע ומה עומד ותלוי בגלל תקציבים.

עאידה תומא סלימאן: אבקש גם לדעת ולהבין איפה החלק של נציגי הציבור בכל הפעילות של שני המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: אתן לעבד נמארנה להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקש, עבד, שלוש דקות.

<עבד נמארנה: דקה, דקה.

עאידה תומא סלימאן: כולכם אומרים דקה, בסופו של דבר זה יוצא יותר.

<עבד נמארנה: אני פעיל סביבה.

<עבד נמארנה: יש נתונים מדאיגים, אנחנו עוקבים שנים אחרי הנתונים.

<עבד נמארנה: הנתונים שאלה העלתה פה לא חדשים בשביל ארגוני הסביבה.

<עבד נמארנה: לדעתי, התהליך שמובילה חברת הכנסת עאידה תומא מאוד מעניין, בגלל שהיא בקיאה בכל הנושאים הסביבתיים.

<עבד נמארנה: צריך מכל המקצוענים הנכבדים פה, שהעלו נתונים ונתנו תשובות לדיון הזה, שישימו תוכנית – איך שהיא - בצורה מהירה, לצאת מכל הנתונים המדאיגים שהועלו בחודשיים האחרונים אצלנו בצפון.

<עבד נמארנה: רק שתדעו, לא רק חיפה והקריות, גם חלק גדול מהיישובים הערבים הם חלק ממטרופולין חיפה, משפרעם עם טמרה ועד עיבלין.

<עבד נמארנה: הם חלק מהמטרופולין שצריך לבדוק בצורה עניינית ומדעית.

<עבד נמארנה: אני תולה תקווה בתהליך שהיא עושה ומובילה.

<עבד נמארנה: אנחנו, ארגוני הסביבה – מגמה ירוקה, חיים וסביבה ואדם טבע ודין - מאוד מחזקים את ידיה.

עאידה תומא סלימאן: עברת את הדקה.

עאידה תומא סלימאן: אתה הבטחת, מה אעשה.

<עבד נמארנה: תודה, עאידה.

<עבד נמארנה: מחזקים את ידייך.

<נעמה שריד: אפשר לדבר?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, רק אם אפשר - - -

<נעמה שריד: אני גם נציגת "מגמה ירוקה" וגם חברה בוועדה לאיכות הסביבה בקרית מוצקין, תושבת המפרץ.

<נעמה שריד: אשמח מאוד להציג את העמדה שלי בתור אישה ובתור צעירה שעכשיו מתכננת את החיים העתידיים שלה.

<נעמה שריד: לאור הנתונים שאלה הציגה, וגם המשרד להגנת הסביבה וגם משרד הבריאות, הקונפליקט שלי כאישה זה איפה להקים את החיים שלי.

<נעמה שריד: באופן טבעי, ארצה לחיות ליד ההורים, ליד המשפחה.

<נעמה שריד: אני חושבת שזה די טבעי, נשים צריכות הרבה יותר עזרה מההורים, כי ככה זה.

עאידה תומא סלימאן: בהתחלה הן צריכות הרבה עזרה גם מבן הזוג, ואחר כך בא התור של ההורים.

עאידה תומא סלימאן: וזו לא עזרה, אלא שיעשה את המוטל עליו.

<נעמה שריד: אני רואה את גיסתי, וזאת המגמה.

<נעמה שריד: אני מניחה שגם לך יש ילדים ומאוד תרצי שהם יגורו באזור.

<נעמה שריד: הקונפליקט שלי הוא בין המשפחה לבין סרטן.

<נעמה שריד: מאוד הייתי רוצה לגור ליד המשפחה, אבל אלה באמת השיקולים שלי.

<נעמה שריד: אני לא מתייפייפת לא מתיימרת להתלבט בלבטים לא שלי, זה כרגע מה שאני חושבת עליו ובסוף הלימודים שלי, בעוד שנה וחצי, אני יודעת שאהיה בדילמה מאוד קשה.

<נעמה שריד: אני מבקשת וקוראת לכם לשקול כל מיני תוכניות, להסתכל על זה במבט רחב, להסתכל על כל מפרץ חיפה כמפרץ ולא כל מפעל באופן פרטני.

<נעמה שריד: בתא שלנו ב"מגמה ירוקה" אנחנו עוסקים בפרויקט הנמל.

<נעמה שריד: מבחינת התחבורה, שדיברו עליה, זה הגביר את זיהום מתחבורה פי כמה, בנוסף להרחבה של בז"ן ובנוסף להרחבה של עוד מפעלים.

<נעמה שריד: אז קודם כול אני קוראת לוועדה כאן, עד כמה שבאפשרותה, לשקול את העניין הזה מחדש.

<נעמה שריד: קודם כול, לעצור את התהליך שכבר התחיל.

<נעמה שריד: עוד לא אמרו לנו מה יהיה בעורף הנמל, יכול להיות ששם יהיו עוד יותר מפעלים וגורמים מזהמים.

<נעמה שריד: אני מבקשת שתכירו באזור כמוכה זיהום ותפעלו בנושא, ולשקם את האזור.

<נעמה שריד: אם אתם רוצים שאנחנו, הדור הצעיר, נמשיך שם, שלא נעבור למרכז ונגביר שם צפיפות – תתחילו לטפל בזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה להבין את ההתלבטות שלך.

עאידה תומא סלימאן: לפעמים יש סיפורים אישיים – אני, כמישהי שבאה מגישה מאוד פמיניסטית, בונה על סיפורים אישיים כדי להבין את המציאות.

עאידה תומא סלימאן: לפני שנתיים הייתי בדילמה לא רק לעבור אזור אלא לעבור בניין.

עאידה תומא סלימאן: אם בבניין שלך מתוך 20 דירות יש שבע דירות שיש בהן חולי סרטן, אנשים מתחילים לשאול את עצמם האם בבניין הזה במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לכם שזה השפיע עד כדי כך שאף אחד מאתנו לא מצליח למכור את הדירה שלו בבניין הזה בעכו.

עאידה תומא סלימאן: אנשים ממש מתקרבים לבניין ומרגישים שהם מתקרבים לאזור מוכה אסון.

עאידה תומא סלימאן: אז אני יכולה להבין את ההתלבטות ואני מקווה שנצליח איכשהו לחשוב על דרכים להוריד את ההתלבטות.

<נעמה שריד: אשמח להוסיף עוד משהו קטן; ב-12 שנות הלימוד שלי במערכת החינוך חמש מהמורות שלי חלו בסרטן.

עאידה תומא סלימאן: לצערי, נוכל לאסוף הרבה עדויות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אדון נמרוד שיין, עוזר ראש עיריית חיפה, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: גם אתם הייתם בתוך הקלחת הזו לפני חודשיים, נרצה לשמוע מה העירייה מובילה.

<נמרוד שיין: אני מתלבט אם לומר את הדברים כי יש לי תחושה שהדברים שאומר גם יעוררו כעס וגם קצת יקלקלו את החגיגה.

עאידה תומא סלימאן: לא הרגשתי שיש פה חגיגה.

עאידה תומא סלימאן: דווקא האווירה מאוד מדכאת.

<נמרוד שיין: כן, זה גם סוג של חגיגה.

<נמרוד שיין: זאת אומרת, כשמתאספים אנשים סביב שולחן ומתקבצים לאיזשהו נהי ויללה התחושה היא שהם עושים את זה רק כי הם יכולים לעשות את זה, והשאלה היא מה קורה מחר בבוקר, מה עושים כדי להפסיק את היללה ולהתחיל לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת - - -

<נמרוד שיין: רגע, אני אדבר.

<נמרוד שיין: הקשבתי - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה תדבר, אבל אני רוצה שהדברים שיובאו ייקחו בחשבון שאנשים העלו פה דברים שמאוד יקרים לליבם ומאוד חשובים לחיים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אז אני רוצה התייחסות בהתאם.

<נמרוד שיין: אז אני מדבר על מה שיקר ללבי.

<נמרוד שיין: חיפה יקרה ללבי.

<נמרוד שיין: לפני חודשיים התעוררנו לכותרת ראשית ב"ידיעות אחרונות" עם תמונות של ילדים קירחים חולי סרטן, והכותרת היתה: "ילדי הסרטן של חיפה".

<נמרוד שיין: מחקר אפידמיולוגי של מדינת ישראל קובע שסרטן בקרב ילדים בחיפה הוא מהנמוך ביותר בארץ.

<נמרוד שיין: כמעט בכל מקום בישראל.

<נמרוד שיין: זה מחקר של אוניברסיטת חיפה ויש מפה מאוד ברורה ומאוד קריאה.

<נמרוד שיין: אז הייתי עד בחודשיים האחרונים למחקרים, ועדות, תוכניות, התכנסויות, שולחנות וועדות משותפות.

<נמרוד שיין: אני רוצה לומר שבסופו של דבר אני נחרד מהאופן שבו אנשים לוקחים את הדברים והופכים אותם לדמגוגיה, כשאנשים מתחילים לדבר: יש לי ניסיון אישי.

<נמרוד שיין: כל אחד סביב השולחן יספר על השכן או השכנה שלו.

<נמרוד שיין: ככה לא מנהלים מדיניות.

<נמרוד שיין: כשאת אומרת, גברתי המכובדת יושבת-ראש הוועדה, שמשרד הבריאות הציג נתונים ואחר כך הוא הציג כאילו הנתונים לא נכונים.

<נמרוד שיין: לא – הוא הציג שהנתונים לא נכונים, לא כאילו שהנתונים לא נכונים, כי הנתונים לא היו נכונים.

<נמרוד שיין: וכשאת מדברת על תושבי חיפה או תושבי עכו שנגזר עליהם לגור במקום הזה, כאילו מדובר בפליטים מרואנדה – לא נגזר עליה.

<נמרוד שיין: אבוי ונורא - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, אני חושבת שהדברים שלך - - -

<אלה נווה: החוקרת לא חזרה בה בהבדל שהיא מצאה בין הנפות.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה - - -

<נמרוד שיין: פרופ' גרוטו אמר: אנחנו שגינו.

<נמרוד שיין: הכותרת: אנחנו שגינו.

<נמרוד שיין: אסיים בעוד חצי דקה.

עאידה תומא סלימאן: אדון נמרוד, אני קודם כול מבקשת ממך לחזור בך מהנזיפות שהתחלת בהן את כל הדברים שלך.

<נמרוד שיין: אלה לא נזיפות, אני מצטט את פרופ' גרוטו.

עאידה תומא סלימאן: שניה, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, אתה עוזר לראש העיר, זה מאוד מצוין.

עאידה תומא סלימאן: ראש העיר הוא נציג ציבור, ואני מרגישה שכאילו אתה יוצא במלחמה נגד הציבור שבא להגיד את הדברים אצלך.

<נמרוד שיין: להיפך.

<נמרוד שיין: אם הייתי נותנת לי לסיים הייתי מוכיח לכם שאנחנו עושים יותר מאשר לדבר.

עאידה תומא סלימאן: אז אני אומרת לך - - -

<נמרוד שיין: תני לי להגיד לך מה אנחנו עושים.

<אלה נווה: מחלקת הסטטיסטיקה של עיריית חיפה לא התייחסה - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, הצורה שהתחלת בה את הדברים שלך לא מייצגת את מה שאתה אומר שאתה רוצה להביע.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב - - -

<נמרוד שיין: עוד לא שמעת אותי, אז איך את כבר מבקרת את מה שאני רוצה להביע?

עאידה תומא סלימאן: שמעתי אותך טוב מאוד ולא אהבתי את הטון.

<נמרוד שיין: בסדר, אז תני לי חצי דקה ואני אסיים.

עאידה תומא סלימאן: אתן לך - - -

<נמרוד שיין: אני רוצה לדבר על מה נעשה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז כדאי להתחיל בזה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<נמרוד שיין: אז כשמדבר פה חבר הכנסת המכובד דב חנין, יושב-ראש ועדת חנין, הוא פותח את הדברים: על שני דברים אין ויכוח – על זה שיש עודף זיהום במפרץ חיפה - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה מתכוון להגיד לי מה עושה עיריית חיפה ולא להתייחס - - -

<נמרוד שיין: כן כן.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא פה כדי להתייחס לכל מה שאמרו כולם.

עאידה תומא סלימאן: תגיד לי מה עיריית חיפה עושה.

עאידה תומא סלימאן: נקודה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<נמרוד שיין: אז אני אומר לך מה עיריית חיפה עושה; עיריית חיפה דורשת בתוקף מהמדינה לקבל את נתוני האמת, כי היא לא מקבלת - - -

<אלה נווה: יש לך 40 שנה של נתוני אמת.

<אלה נווה: איזה שקרן אתה.

<אלה נווה: אתה 40 שנה יודע שיש פה תחלואה.

עאידה תומא סלימאן: אלה, אלה, זה לא מקובל עלי.

עאידה תומא סלימאן: לא מתפרצים בצורה כזו.

<אלה נווה: אני רוצה רק - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לו עכשיו לדבר.

עאידה תומא סלימאן: אלה, הצגת את זה כל כך יפה, המטרה שלך נעלה, אל תקלקלי את זה בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תני לו לסיים.

<נמרוד שיין: אנחנו דורשים את נתוני האמת הסופיים.

<נמרוד שיין: כרגע כל גוף וכל משרד – ואני אומר לך את זה בתור מי שיושב בפנים – משרד הבריאות אומר:

<נמרוד שיין: אנחנו דורשים עודף ניטור בפליטות במפרץ חיפה; במשרד להגנת הסביבה אומרים: אנחנו דורשים עודף ניטור אפידמיולוגי כדי שנדע איך להתייחס.

<נמרוד שיין: כשאני יושב מול המשרד להגנת הסביבה, ובשבוע שעבר הייתי במשרד להגנת הסביבה, יצאנו בהכרזה ובאמירה נחרצת: אנחנו לא רוצים יותר מתקנים במפרץ חיפה, לא רוצים יותר זיקוק, לא רוצים יותר אחסון, לא רוצים נמל דלקים.

<נמרוד שיין: לא רוצים את הדברים האלה.

<נמרוד שיין: אנחנו אומרים למדינה: תלחצו pause, אל תעשו כלום במפרץ חיפה עד שאנחנו לא יודעים את האמת, עד שאין לכם תוכניות ממשיות.

<נמרוד שיין: כשאנחנו מדברים על רחוב העצמאות ועל עודף, אנחנו אומרים: תפתחו את מנהרות הכרמל, תנו למשאיות לנסוע במנהרות הכרמל ולחסוך את הזיהום הזה ממפרץ חיפה.

<נמרוד שיין: אנחנו דורשים מהמדינה להעיף את מפעל האמוניה - הם לא עושים את זה, כבר שלוש שנים ממזמזים; אנחנו דורשים מהמשרד להגנת הסביבה להגביר את הניטור על בז"ן; אנחנו דורשים להוציא את המכלים המזהמים; אנחנו דורשים תוכניות לניקוי הקרקע.

<נמרוד שיין: אנחנו דורשים תשובות מהמדינה.

<נמרוד שיין: המדינה בינתיים עושה ועדות, עושה מחקרים, עושה תוכניות ומדברת מאוד מאוד יפה.

<נמרוד שיין: הפושעת הגדולה ביותר במצב שבו נמצא היום מפרץ חיפה המזוהם זאת מדינת ישראל.

<נמרוד שיין: מדינת ישראל צריכה לקחת על זה אחריות ולנקות את האזור - לא להכניס עוד נמל דלקים, לא להכניס עוד מכלים, לא להכניס עוד מתקנים, לא להכניס עוד חומרים מסרטנים.

<נמרוד שיין: אנחנו דורשים עשייה ולא ועדות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד למה אתה כועס על הוועדה, כי הוועדה, המטרה שלה - - -

<נמרוד שיין: כי הוועדה מדברת על חיפה, אבל כל הנתונים מצביעים על זה שבתל-אביב יש אותו מצב.

<נמרוד שיין: כשעומד מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה ואומר למיקרופון: רבותי, קומה 5 במגדלי U יותר מזוהמת מחיפה, אף אחד לא עושה ועדה על תל-אביב.

עאידה תומא סלימאן: נתתי לך להביע את דעתך.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתפלאת על הגישה כי מה שאתה רוצה זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאתה מודאג מהתדמית של העיר חיפה, אבל בסופו של דבר אתה אומר שאתה רוצה להוריד את הזיהום בעיר חיפה, אתה רוצה להפסיק עם כל המקורות המזהמים בעיר כדי לא לפגוע בבריאות של התושבים, וזה בדיוק - - -

<נמרוד שיין: והילדים שלי, אני גר שם.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: וזה בדיוק מה שאנחנו עוסקות בו, בדיוק בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאנחנו לא כל כך דואגות שלא תצא חס וחלילה תדמית על העיר, אבל בסופו של דבר המטרה שלך היא המטרה שלנו, והייתי רוצה לשמוע נימה יותר חיובית כלפי הדיון הזה כי הדיון הזה מוביל בדיוק לדברים שאמרת בסוף.

עאידה תומא סלימאן: אם דואגים באמת לבריאות הציבור, זאת הדאגה האמיתית של התדמית של המקום הזה, זאת התדמית שצריכה להתפתח באזור חיפה – תדמית של מקום שטוב לחיות בו ולא מסוכן לחיות בו.

עאידה תומא סלימאן: זו המטרה שלך ושלנו.

<נמרוד שיין: א

<נמרוד שיין: חזק עוד דבר - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה.

<נמרוד שיין: - - אמרה חברת הכנסת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך.

<נמרוד שיין: אמרה חברת הכנסת איילת נחמיאס שצריך לדאוג לאיזון בין מקומות העבודה - אין איזון.

<נמרוד שיין: בנוגע לחיי אדם אין איזון.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד דבר אחד, שבסופו של דבר הדאגה שלנו היא דאגה של כולנו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אמור לעצבן אף אחד.

עאידה תומא סלימאן: מהניסיון האישי – שוב אני מדגישה את הניסיון האישי - כשהתחלנו לפתוח את הפה בנושא האלימות נגד נשים כולם התקוממו וכולם חשבו שאנחנו עושים תדמית לא טובה לחברה שלנו, אבל בסופו של דבר זה הוכיח את עצמו.

עאידה תומא סלימאן: כל פעם כשמתחילים להעיר ולעורר נושא מסוים, אנשים לא אוהבים את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד, כל הוויכוח שהתקיים, גם על הנושא של הבדיקות לנשים מתחת לגיל מסוים ועל הסכנות שלהן – למדנו עם השנים שהרבה "עובדות מדעיות" משתנות עם השנים, אז בואו לא נהיה כל כך קשורים לדברים המוכרים והטובים.

עאידה תומא סלימאן: בלי לערער כל פעם את המצב הכאילו קיים ואת הסטטוס קוו ואת הידע שיש לנו לא היינו מתקדמים לשום מקום, ואם לא מעירים את השאלות ומעוררים את השאלות כל פעם מחדש ומאתגרים את עצמנו, לא היינו מתקדמים לשום מקום.

עאידה תומא סלימאן: אז אני לא מקבלת את הגישה הזו, שאומרת שהכול מוסכם, הכול מובן והכול בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מקבלת גישות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שיש אנשים שהנושא הזה קרוב לליבם והם מוכנים להיאבק על זה והם מוכנים להלאות את כולם בנושא הזה.

<נמרוד שיין: שתי מילים: הצעת מחליטים.

עאידה תומא סלימאן: ושאף אחד לא יגיד לי שכשאנחנו מדברים על תחלואה ועל אנשים שאנחנו מכירים שסובלים ממחלות זה עניין של מה בכך.

עאידה תומא סלימאן: זה עניין מאוד חשוב, וסיפורים אישיים בונים את האמת בסופו של דבר.

<נמרוד שיין: הצעת מחליטים.

<נמרוד שיין: תוכניות, לוחות זמנים, תקציבים – זה מה שהמדינה צריכה לעשות.

עאידה תומא סלימאן: אם היית מחכה היית שומע את הסיכום הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אבל תעשה את זה בקצרה כי אני רוצה לסכם.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו עוד ישיבת ועדה בעוד עשר דקות.

<ברוך קומפנו: אני רוצה לתרום משהו למה שביקשת - מה לעשות, בנוסף לכל מה שעושים.

<ברוך קומפנו: המקצוע שלי הוא איכות סביבה כבר יותר מ-20 שנה.

<ברוך קומפנו: ניהלתי שני אזורי תעשייה קטנים יחסית למפרץ, אבל יש לי ניסיון בתחום.

<ברוך קומפנו: אני מציע להקים מנהלת חירום, שיהיו לה סמכויות והשפיטה שלה והעבודה שלה יהיו בעיניים של איכות סביבה.

<ברוך קומפנו: היא תעסיק יחידה סביבתית ויהיו לה סמכויות מול כל מפעל ומפעל, ולא צריך את כל הניטורים ואת כל הבריאות.

<ברוך קומפנו: כל מה שעושים זה מצוין, אבל המינהלת הזאת תעבוד בשטח.

<ברוך קומפנו: היום, כשאני הולך במפרץ או בחיפה, יש מקומות שאי אפשר לנשום.

<ברוך קומפנו: לא צריך ניטור בשביל לדעת שהאוויר שם מזוהם.

<ברוך קומפנו: זאת אומרת, יש גומי שרוף, העיניים צורבות – לא צריך בשביל זה שום מכשירי ניטור.

<ברוך קומפנו: הניטור בא לגלות את מה שהעיניים והאף לא מרגישים.

<ברוך קומפנו: מינהלת כזאת, לדעתי, עם סמכויות, שלא יצטרכו לזרוק מאחד לשני את האחריות בין העירייה לבין איגוד הערים ולמשרד להגנת הסביבה ולמשרד הבריאות.

<ברוך קומפנו: למינהלת יהיו את כל הסמכויות והיא תבצע את העבודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: לא, אי אפשר כבר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר גולשות.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת.

<עדנה פלג: אפשר רק משפט?

עאידה תומא סלימאן: אתן רק למי שלא דיברה עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: עדנה פלג.

<עדנה פלג: אני רוצה לברך על קיום הישיבה הזאת, אני רוצה לברך כל ועדה שתקום וכל פעילות שתהיה שתוריד את התחלואה בחיפה, ובכלל בכל מקום.

<עדנה פלג: לגבי גילוי מוקדם, רציתי רק לציין ולהזכיר שהאגודה למלחמה בסרטן יזמה ניידת ממוגרפיה, ולאחרונה יש לנו ניידת נוספת.

<עדנה פלג: שתי ניידות שמנגישות את בדיקות הממוגרפיה לנשים בכל הארץ.

<עדנה פלג: הן נוסעות בפריפריה בכל מקום, הן מגיעות לכפרים, הן מגיעות לערים, והרבה בזכות זה הצלחנו להעלות את אחוז הנשים שמאובחנות מוקדם – גם נשים ערביות וגם נשים יהודיות – והיום אין פער בגילוי המוקדם של סרטן השד בין נשים יהודיות לנשים ערביות, כמו שד"ר ליטל קינן אמרה.

<עדנה פלג: 70% מהנשים בגיל המתאים מגיעות ועושות את הבדיקות ואנחנו מצילים חיים.

<עדנה פלג: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: את העבודה המבורכת שלכם אנחנו יודעים, ואני מאוד מקווה שזה יהפוך באיזשהו שלב לעבודה של משרדי ממשלה ולא ארגונים וולונטריים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון הזה הוא רק התחלה של נגיעה בנושאים המאוד חשובים שהעלינו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמן הראוי שנעקוב, ואני מבטיחה שבוועדה נעקוב.

עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות תמיד בדיונים הגדולים של הוועדה פה, אבל אנחנו וגם צוות הוועדה נמשיך לעקוב וננהל ישיבות ואולי התכתבויות עם שני המשרדים הנוגעים בדבר כדי לנסות להבין יותר איך אנחנו מתקדמים בנושא.

עאידה תומא סלימאן: סיכום הביניים שאמרתי: נרצה לדעת על הוועדה המשותפת של ועדת הבריאות ושל המשרד להגנת סביבה בנושא של מפרץ חיפה - מה בדיוק הפתרונות שאתם מנסים לקדם או המסקנות שהגעתם אליהן; מה הן התוכניות, בשני הכיוונים; מה תוכניות המשרד בנושא הבריאות באופן ספציפי, וכשאני אומרת מפרץ חיפה אני לא מדברת רק על העיר חיפה או הסביבה הקרובה שלה, אלא יותר רחב.

עאידה תומא סלימאן: היום, כפי שאמר עבד, גם הכפרים הערביים או הערים הערביות, כמו שפרעם, נכנסים לתמונה.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה להבין מה התוכניות של משרד הבריאות, ולא רק בעניין של טיפול אלא גם במניעה באזור.

עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה גם להבין מה התוכניות שאושרו לפחות.

עאידה תומא סלימאן: לא רוצה שידברו אתי על כוונות, אני רוצה ממש תוכניות ברורות – איך המשרד להגנת הסביבה הולך לטפל בעניין הזיהום באופן הכי ברור ולא רק לקיים את החוק שבודק ושמקיים בדיקות אלא תוכניות למיגור הסיבות העיקריות לזיהום במפרץ חיפה: איפה זה עומד מבחינת תוכניות, לוח זמנים, עלויות והאם העלויות האלה נכנסו כבר לתקציב והוקצה להן תקציב מתאים.

עאידה תומא סלימאן: לא הייתי רוצה לשמוע על כוונות טובות לעשות מחקרים אבל הם עומדים ותלויים כי אין להם תקציבים, אלא לשמוע יותר על התקציבים.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את כל הפעילות והפעילים שעושים - ואני יודעת שהם עושים את זה בהתנדבות מלאה, ברוב המקרים על חשבון הבתים שלהם, על חשבון הכיס שלהם, ואני מאוד מקווה שזה לא על חשבון הבריאות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם, ואני מקווה שתשמעו עוד יותר כשיהיו לנו תוצאות ותשובות משני המשרדים אנחנו נעדכן.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת מכולכם - מי שיש לו מידע נוסף שיעשיר את העשייה שלנו, שלא יהסס ולא תהסס לשלוח לנו.

עאידה תומא סלימאן: תודה, אני נועלת את הישיבה.